Справа № 606/217/19
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2019 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Марціцка І.Б, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 233630 від 16 грудня 2018 року, слідує, що 16 грудня 2018 року о 23 год. 30 хв. в м. Мукачево по вул. І.Зріні водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, що підтверджується актом огляду на стан медичного спяніння №259 від 16.12.2018 року, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху.

В обґрунтування наведеного протоколу до матеріалів справи долучено Висновок щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння ОСОБА_1 від 16.12.2018 року, а також відеоматеріали.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні не визнав, пояснив, що 16 грудня 2018 року дійсно перебував в м. Мукачево, оскільки є військовослужбовцем контрактної форми і проходить в цьому місті службу. Приїхав своїм автомобілем разом з товаришем в гості до знайомої. Автомобіль припаркував біля будинку. За деякий час, разом з товаришем чекали на водія, який мав приїхати своїм автомобілем та відвезти їх по місцю проживання. Підійшли працівники поліції, при чому, ОСОБА_1 разом з товаришем не були в автомобілі, а чекали на вулиці. Працівники поліції сказали пройти огляд на стан спяніння. ОСОБА_1 вказав, що не заперечує той факт, що він вживав алкоголь, погодився пройди огляд на стан спяніння, так як думав, що його хочуть притягнути до відповідальності за пребування в нетверезому стані на вулиці, через що й погодився пройти огляд в медичному закладі та не перечити працівникам поліції.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, із відеоматеріалів не вбачається факту керування транспортним засобом саме водієм ОСОБА_1 Так, з відеоматеріалів вбачається, що автомобіль «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1, припаркований біля будинку, за кермом автомобіля нікого не має, біля автомобіля стоять двоє чоловіків, більше того, автомобіль весь покритий снігом і за зовнішніми ознаками, тобто за товщиною снігового покриву слідує, що автомобіль простояв на вулиці значний час. Працівники поліції не зафіксували як автомобіль рухався, зупинився на їхню вимогу, тому вважає, що покази ОСОБА_1 про те, що автомобіль не рухався і він не був за кермом відповідають дійсності та не спростовані доданими до справи матеріалами.

Тому, з наведених підстав вважає, що справу відносно ОСОБА_1 слід закрити, у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що провадження у справі необхідно закрити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Диспозиція частини 1ст. 130 КУпАП передбачає, зокрема, відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.10 ПДР водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню траснпортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Законодавчо поняття керування транспортним засобом не закріплено, однак під керуванням/управлінням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, повязаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу.

За протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху. Суть вчиненого ним правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння.

В підтвердження обставин адміністративного правопорушення суду було надано протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 233630, Висновок щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння ОСОБА_1 від 16.12.2018 року, та диск із відеоматеріалами.

З дослідженого відеозапису подій, зафіксованих інспектором поліції та відображених на DVD диску, який долучений до матеріалів справи, встановлено наявність запису з нагрудної камери поліцейського, на якому немає фрагменту зупинки транспортного засобу, а також не вбачається, що ним керував та водієм був саме ОСОБА_1

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначенимист. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а такожст. 62 Конституції Українита загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що матеріали справи не містять доказів що водій дійсно керував автомобілем та перебував за його кермом на час складання протоколу, не було отримано таких доказів і під час розгляду справи в суді, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 130, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 233630 від 16 грудня 2018 року закрити.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд прокурором, у випадках, передбачених частиною 5 ст.7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.Б. Марціцка