ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/821/280/19 Справа № 712/6353/19 Головуючий по 1 інстанції Кончина О.І.
Категорія: ч.1 ст. 183-1 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2019 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Єгоровій С.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №712/6353/19 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Соснівського районного суду м. Черкаси за апеляційною скаргою останнього ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 червня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин, та постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 384,20 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 не сплачував аліменти відповідно до виконавчого листа № 711/9773/13-ц від 10.01.2018, виданого Придніпровським районним судом м.Черкаси, що призвело до виникнення заборгованості станом на 01.04.2019 - 24000 грн., яка перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 183-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову місцевого суду, а провадження по справі закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Крім того, вказує, що місцевим не було належним чином повідомлено його про місце, день та час слухання справи, і розглянуто її без його участі, чим порушено його право на захист.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_1 в підтримку заявлених апеляційних вимог в повному обсязі, думку представника Центрального відділу ДВС Дахненка Р.О. про відмову в задоволенні апеляційних вимог, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Підпунктом 5 пункту 1 розділу I Закону України № 2234-VIII від 07.12.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» главу 14 КУпАП доповнено статтею 183-1 такого змісту: «Стаття 183-1. Несплата аліментів. Несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, - тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин».

Пунктом 1 розділу II Прикінцеві положення Закону встановлено, що цей Закон набирає чинності через місяць з дня його опублікування, крім підпункту 3 пункту 4, пунктів 5-7 розділу I цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та підпунктів 1 і 2 пункту 4 розділу I цього Закону, які набирають чинності через три місяці з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Закон України № 2234-VIII від 07.12.017 опубліковано 06 січня 2018 року в офіційному виданні - газеті «Голос України» № 4, відповідно стаття 183-1 КУпАП набрала чинності 06 лютого 2018 року.

Оскільки цей Закон встановлює адміністративну відповідальність, то він зворотної дії в часі не має й поширює свою дію лише на правовідносини, які виникли після набрання ним чинності, тобто після 06 лютого 2018 року.

З врахуванням диспозиції ст. 183-1 КУпАП така норма може бути застосована до особи, яка допустила бездіяльність - несплату аліментів за період після 06 лютого 2018 року і лише тоді, коли це призвело до заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Згідно з постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, а саме у несплаті аліментів за період з 01.09.2018 по 01.04.2019.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних та належним чином перевірених місцевим судом доказів, а саме:

- даними протоколу № 5568/218 про адміністративне правопорушення від 23.04.2019, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та згідно якого ОСОБА_1 не сплачував аліменти, відповідно до виконавчого листа № 711/9773/13-ц від 10.01.2018, виданого Придніпровським районним судом м.Черкаси, що призвело до виникнення заборгованості станом на 01.04.2019 яка становить 24000,00 грн.;

- даними розрахунку заборгованості по аліментах, з якої вбачається несплата аліментів за період з 01.09.2018 по 01.04.2019;

- даними постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 55681218 від 05.02.2016;

- копією виконавчого листа.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Крім того, апелянт не заперечував факту несплати ним аліментів на утримання дитини, та розміру заборгованості по аліментах.

Доводи апелянта про те, що він жодного разу не викликався до ДВС не узгоджуються з копіями викликів (а.с. 8-10), які залишалися державним виконавцем в дверях ОСОБА_1 за місцем його проживання, та направлялися рекомендованими листами про що свірчать реєстри поштових відправлень (а.с. 11). Крім того, згідно актів державного виконавця (а.с. 5-7), останній неодноразово здійснював виходи за місцем проживання, однак двері ніхто не відчиняв.

Апелянт вказує на те, що він не повідомлявся місцевим судом належним чином про місце, день та час слухання справи, і розглянуто справу за його відсутності, чим порушено його право на захист.

Але, як вбачається з матеріалів справи, місцевим судом відкладалося слухання справи у зв`язку з неявкою в судове засідання ОСОБА_1 , який повідомлявся рекомендованими листами, про що свідчать конверти (а.с. 18, 21) за адресою, яка збігається з адресою, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення та в апеляційній скарзі останнього.

Враховуючи викладене, місцевим судом вживалися всі заходи спрямовані на унеможливлення порушення процесуальних прав ОСОБА_1 , і здійснено всі дії для розгляду справи в розумні строки та передбачені ст. 38 КУпАП.

Крім того, вважаю, що судом апеляційної інстанції поновлено права ОСОБА_1 , в тому числі - на захист, оскільки в суді апеляційної інстанції він особисто приймав участь, апеляційним судом було проведено дослідження доказів по справі, а тому постанова місцевого суду з підстав, що ОСОБА_1 не брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції, не вплинула на правильність прийнятого по суті судом першої інстанції рішення щодо нього.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 183-1 КУпАП кваліфіковані вірно.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 183-1 КУпАП у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

При перевірці справи в апеляційній інстанції не було виявлено порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке б могло потягти за собою зміну чи скасування постанови.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження у зв`язку з закінченням строків накладення адмінстягнення , як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка