Номер провадження: 33/813/110/19
Головуючий у першій інстанції Коваленко В. М.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю прокурора Самборського О.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04.10.2018 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

встановив:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 04.10.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 1 700 гривень. Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» за редакцією від 01.01.2018 року, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 352,40 гривень на користь держави.

Зі змісту вказаної постанови, вбачається що ОСОБА_2, перебуваючи на посаді Головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС, в порушення ч. 2 ст. 52 Закону, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП за наступних обставин.

ОСОБА_2, починаючи з 2016 року перебуває на посаді Головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС та з 15.02.1993 року в митних органах. Останнім порушено вимоги фінансового контролю, а саме не подано повідомлення про суттєві зміни у майновому стані від отриманого в спадщину (нерухомого майна) - набуття 25 % права власності на квартиру, вартістю набутої частки 104 335,85 грн. (повна вартість будинку 417 343,43 грн.).

10.07.2017 року зареєстровано «Свідоцтво про право на спадщину» 25 % права власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Згідно свідоцтву гр. ОСОБА_2 отримав 25% права власності на квартиру від гр. ОСОБА_3, також згідно свідоцтва вартість отриманої частини будинку була оцінена у 104 335,85 грн.

Факт набуття ОСОБА_2 права власності на будинок підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за заповітом та Витягом з реєстру речових прав від 10.07.2017 року. Таким чином, право власності у ОСОБА_2 на частку в квартирі загальною вартістю 417 343,43 грн. виникло 10.07.2017 з моменту державної реєстрації Свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Опрацюванням відомостей з Реєстру, встановлено що ОСОБА_2 не подав повідомлення до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані - набуття права власності на 25% квартири загальною вартістю 417 343,43 грн., тобто порушив вимоги ч. 2 ст. 52 Закону, оскільки упродовж періоду часу з 00:00 год. 11.07.2017 по 23:59 год 20.07.2017 у ОСОБА_2 виник обов'язок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні.

Таким чином, набуття ОСОБА_2права власності на нерухоме майно - частку квартири вартістю набутої частки 104 335,85 грн., яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня відповідного року (50*1600 грн.=80 000грн.), свідчить про суттєві зміни майнового стану.

За таких умов у Головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС ОСОБА_2 виник обов'язок, за правилами ч. 2 ст. 52 Закону, у десятиденний строк з моменту отримання спадщини - частки квартири, повідомити про це НАЗК.

Таким чином, ОСОБА_2, будучи суб'єктом, на якого поширюються вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, а саме отримання спадщини у вигляді частки квартири вартістю 104 335, 85 грн., яка перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою Приморського районного суду м. Одеси від 04.10.2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)посадовими особами Управління захисту економіки Національної поліції України протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 складено незаконно, на підставі незаконно зібраних доказів;

2)відсутність в діях ОСОБА_2 ознак корупційного правопорушення та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, оскільки у ОСОБА_2 відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення, яке поставлено йому у провину, адже ОСОБА_2 задекларував придбання ј частки квартири у щорічній декларації за 2017 рік, тобто до початку перевірки контролюючим органом (НАЗК) декларацій в яких зазначені якісні зміни в майновому стані;

3)в протоколі зазначено, що факт правопорушення підтверджується витягом з офіційного сайту «public.nazk.gov.ua», копією свідоцтва про спадщину, поясненнями ОСОБА_2, але відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно нього та немає повідомлення із НАЗК про результати такої перевірки, яке мало би бути направлено до УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НПУ;

4)отримання спадку суттєво не змінило майновий стан ОСОБА_2, оскільки кількісний показник майнового стану при цьому суттєво не змінився. До того ж, зміна якісного показника майнового стану суб'єкту декларування при цьому не залишається непідконтрольною державі, оскільки має знайти своє відображення в щорічних деклараціях про майновий стан та доходи, що ОСОБА_2 зробив та повідомив про це НАЗК у щорічній декларації.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції, та винести нову, якою адміністративну справу про адміністративне правопорушенн передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, адвоката Пасічник О.В., які просили її задовольнити, повторно дослідивши докази у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновків про таке.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержанняКонституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Матеріалами справи встановлені наступні обставини.

ОСОБА_2, починаючи з 2016 року перебуває на посаді Головного державного інспектора відділу митного оформлення№ 2 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС та з 15.02.1993 року працює в митних органах. Таким чином, ОСОБА_2 є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов'язаного з корупцією, згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII. Головний державний інспектор відділу митного оформлення № 2 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС, як суб'єкт декларування має у обов'язковому, визначеному законом порядку, подавати декларацію особіи, уповноваженої на виконання функцій держави та виконувати додаткові заходи фінансового контролю, передбачені ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції».

10.07.2017 року було зареєстровано свідоцтво про право на спадщину, а саме 25% права власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Згідно свідоцтва вартість отриманої частини квартири була оцінена у 104 335,85 гривень. Факт набуття ОСОБА_2 права власності на квартиру підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом та витягом з реєстру речових прав від 10.07.2017 року. Тобто право власності у ОСОБА_2 на частку в квартирі загальною вартістю 417 343,43 гривень виникло з 10.07.2017 року, з моменту реєстрації свідоцтва про право на спадщину за заповітом у державного нотаріуса.

Статтею 7 ЗУ «Про держаний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 01 січня 2017 року - 1 544 гривень, з 01 травня - 1 624 гривень, з 01 грудня - 1 700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення зокрема працезданих осіб: з 01 січня 2017 року - 1 600 гривень, з 01 травня - 1 684 гривень, з 01 грудня - 1 762 гривень. Таким чином, набуття ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно - частки квартири вартістю набутої частки 104 335,85 гривень перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 01 січня відповідного року (50*1 600 грн. = 80 000 грн.), що свідчить про суттєву зміну майнового стану. За таких умов упродовж періоду часу з 00:00 год. 11.07.2017 року по 23:59 год. 20.07.2017 року у ОСОБА_2 виник обов'язок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Опрацюванням відомостей з реєстру, встановлено, що ОСОБА_2 не подав повідомлення до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані - набуття права власності на 25% квартири загальною вартістю 417 343,43 гривень, також встановлено, що декларацію про суттєві зміни в майновому стані ОСОБА_2 не подані до теперішнього часу. Таким чином, ОСОБА_2 порушено вимоги фінансовго контролю, а саме не подано повідомлення про суттєві зміни в майновому стані від отриманого в спадщину нерухомого майна - набуття 25 % права власності на будинок, вартістю набутої частки 104 335,85 гривень.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення №627 від 12.09.2018 року;

- відомостями з Єдиного державного реєстру декларацій;

- свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 10.07.2017 року;

- витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі;

- та іншими матеріалами, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що в його в діях відсутні ознаки корупційного правопорушення та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, оскільки відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення, яке поставлено йому у провину, адже ОСОБА_2 задекларував придбання ј частки квартири у щорічній декларації за 2017 рік, тобто до початку перевірки контролюючим органом (НАЗК) декларацій в яких зазначені якісні зміни в майновому стані, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За правилами ст.ст. 10,11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

З наявних в матеріалах справи пояснень ОСОБА_2 від 27.08.2018 року, які були прийняті о/у міжрайонного відділу № 2 УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України, ст. лейтенантом поліції Толкачовим С.В. вбачається, що ОСОБА_2 являється головним державним інспектором відділу митного оформлення № 2 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС з 2016 року, ознайомлений з ЗУ «Про запобігання корупції», у нього був доступ до мережі Інтернет у 2017 році, він має електронний ключ для доступу до єдиного державного реєстру декларації, який отримує кожного року в ДФС, а тому у нього були відсутні перешкоди для здійснення відповідного повідомлення.

Щодо тверджень апелянта про те, що посадовими особами Управління захисту економіки Національної поліції України протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 складено незаконно, на підставі незаконно зібраних доказів також є необґрунтованим виходячи з наступного.

Відповідно до абз.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» спеціально уповноважені суб'єкти у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Наказом Національної поліції України № 83 від 09.11.2015 року затверджено Положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, яким передбачено, що Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України є міжрегіональним територіальним органом у складі кримінальної поліції Національної поліції України та згідно із законодавством України здійснює оперативно-розшукову діяльність. Працівники Департаменту мають право, зокрема складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до судових органів у встановленому законодавством порядку.

Отже, перевірку та протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_2 проведено та складено уповноваженою на те особою відповідно до положень ч.1 ст. 255 КУпАП, а сам протокол повністю узгоджується з вимогами ст. 256, ст. 251 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що отримання спадку суттєво не змінило майновий стан ОСОБА_2, оскільки кількісний показник майнового стану при цьому суттєво не змінився є неспроможним, оскільки вартість спадкового майна від 10.07.2017 року визначена в Свідоцтві про право на спадщину за заповітом і складає 104 335,85 гривень.

Суд не приймає до уваги звіт про незалежну оцінку вартості квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 № 323 від 18.12.2018 року, оскільки обов'язок повідомити про суттєві зміни в матеріальному стані у ОСОБА_2 виник з 11.07.2017 року, тобто протягом 10 днів з моменту державної реєстрації права власності на спадкове майно, а вказаний звіт незалежної оцінки виготовлений 18.12.2018 року, що унеможливлює його застосування.

Отже, доводи, на які посилається ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі, як на підстави для скасування постанови Приморського районного суду м. Одеси від 04.10.2018 року не спростовують правильних висновків суду, оскільки судом першої інстанції повно та всебічно встановлені обставини справи, досліджено всі наявні докази, їм дана правильна правова оцінка.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для скасування постанови Приморського районного суду м. Одеси від 04.10.2018 року відсутні.

На підставі викладеного, керуючись 7, 245, 251, 252, 280, 294 КУпАП, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04.10.2018 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_2- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова