Справа № 199/9065/18
ПОСТАНОВА

іменем України

13 лютого 2019 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно:ОСОБА_1, 02.07.1959р.н.,громадянина України,пенсіонера, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_1,

який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

за участю:особи, яка притягається до відповідальності, - ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03.11.2018 слідує, що 03.11.2018 о 09.00 годині водій ОСОБА_1М.у місті Дніпрі по вулиці Каруни в районі електроопори №66, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2104 державний номерний знак НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом MANT6L «150» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

У судовому засіданні 11.12.2018 ОСОБА_1 заявив клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, судом, із врахуванням розяснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», - задоволено клопотання та призначено по справі судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському НДЕКЦ МВС України. При цьому на вирішення експертизи поставлені наступні запитання:

1) яким чином, в даній дорожній обстановці, повинні були діяти водії ОСОБА_1 і ОСОБА_2?

2) чи мали технічну можливість водії ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уникнути даної пригоди?

3) дії кого з водіїв, ОСОБА_1 чи ОСОБА_2, в даній дорожній обстановці, не відповідали вимогам Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному звязку з даною пригодою?

Так, 12.02.2019, до суду від Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи.

Зокрема судовий експерт ОСОБА_3, у повідомленні зазначив про те, що дослідивши вихідні дані, які викладені в поясненнях водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2, встановлено, що , з огляду на матеріали справи, вони (дані) технічно не спроможні. Так, у разі швидкості руху автомобіля «ВАЗ» та «МАН» 40-45 км/год, місце їх зіткнення, з технічної точки зору, не може бути розташоване в місці, яке позначене на схемі місця ДТП під №3. Окрім цього, в поясненнях учасників пригоди є протиріччя стосовно стану профілю дороги. Водіями також не надано даних про розташування їх ТЗ, відносно меж проїзної частини, в момент, який передував зміні дорожньої ситуації перед зіткненням.

Наведене не дало можливості судовому експерту встановити механізм даної пригоди.

Таким чином, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як свідчать матеріали даної справи, суд при розгляді справи врахував розяснення про які зазначив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», а саме те, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки у справі «Надточий проти України від 15.05.2008» Суд зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

А тому, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також слід зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та рішення ЄСПЛ, які згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обовязкові і для працівників Національної поліції, уповноваженими особами на складання протоколу не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що справа про адміністративне правопорушення фактично основана на припущеннях того, що водій порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху, що не підтверджено жодними доказами по справі, провадження по справі на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП необхідно закрити у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

13.02.2019