КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/4497/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Цимейко Ганни Олегівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Цимейко Г.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати у зв`язку із порушенням норм процесуального права та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він не перебував в стані алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження огляду з поважних причин, а саме у зв`язку із гострою необхідністю прибути на робоче місце, відсутністю у працівників поліції алкотестеру для проходження огляду на місці зупинки і значною віддаленістю місця знаходження медичного закладу, де працівники поліції запропонували йому пройти огляд.

Просить врахувати, що ОСОБА_1 працює лікарем ортопедом-травматологом, є дитячим хірургом і в той день у нього був прийом пацієнтів в двох медичних закладах, розташованих в різних районах міста Києва (відповідні довідки додаються). Також в цей же день ще мав виклик до м. Ірпінь Київської області, де і пройшов огляд на стан сп`яніння після закінчення робочого дня. Зазначає, що свідок ОСОБА_2 перебувала на чергуванні разом з ОСОБА_1 і може підтвердити, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння в той день.

На переконання захисника, написані поліцейським на заздалегідь підготовлених бланках пояснення свідків є ідентичними; відеозапис події короткий і не містить моменту зупинки транспортного засобу та обставин огляду водія працівниками поліції на предмет виявлення ознак алкогольного сп`яніння; в порушення вимог ст.266 КУпАП поліцейськими не відсторонено водія від керування транспортним засобом після складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

За наслідками апеляційного розгляду просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі закрити за із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також захисник Цимейко Г.О. подала клопотання про поновлення їй строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування поважності причин пропуску цього строку посилається на те, що 16.09.2019 ОСОБА_1 було подано клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з його перебуванням за кордоном України по робочим питанням (а.с.6-8,22-26 т.1), однак суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності. Копію постанови суду ОСОБА_1 отримав лише 03.11.2019, коли повернувся з відрядження.

З огляду на те, що судове засідання 19.09.2019 відбулося у відсутності ОСОБА_1 та дані про отримання ним копії оскаржуваної постанови в матеріалах справи відсутні, суд задовольняє клопотання захисника і поновлює їй строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Цимейко Г.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення свідка ОСОБА_2 , проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 11 серпня 2019 року о 09 год. 10 хв. керував транспортним засобом «Citroen» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Княжий Затон, 17 в місті Києва з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чимпорушив п.2.5 ПДР України.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, та дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частині 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що в зазначеному місці та часі, він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, в порушення п.2.5 ПДР від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Викладені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є належними і допустимими доказами по справі, оскільки їх анкетні дані та особисті підписи містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, а їх присутність під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку підтверджується відеозаписом події.

Із дослідженого відеозапису нагрудної камери працівника поліції вбачається, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці або в закладі охорони здоров`я за відповідною адресою, проте водій у присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, мотивуючи таку позицію тим, що «дуже поспішає».

Оскільки ОСОБА_1 в порушення п.2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не спростовуються такі висновки і поясненнями допитаної в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 , яка пояснила, що не помітила у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а також протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №114 від 11.08.2019, оскільки цими даними не спростовує факт відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Крім того, наказом Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради від 30.05.2016 року №236 Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» визначена єдиним закладом охорони здоров`я, якому надається право в місті Києві на проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посилання апелянта на порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП є безпідставним, оскільки огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції не проводився, у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від його проходження.

З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначає апелянт у поданій апеляційній скарзі.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника Цимейко Г.О. - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а подану захисником Цимейко Ганни Олегівни в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз