Провадження № 33/810/74/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 квітня 2019 року м.Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Луганський Ю.М., за участю прокурора Сухіна Д.В., Соколова Р.В. та його захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

В с т а н о в и в:

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 листопада 2018 року ОСОБА_3 притягнений до відповідальності за ст.172-6 ч.1 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п'ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень за те, що будучи головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Луганській області, несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією.

Стягнено з ОСОБА_3 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 352 гривні 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а справу закрити у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

10.08.2018 року був виявлений факт не подачі ним декларації та повідомлено НАЗК. На даний час з дня вчинення правопорушення минули три місяці, а тому провадження у справі необхідно було закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП. Дана норма є імперативною і не передбачає обов'язку суду визначати питання винності чи невинності особи, оскільки по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Якщо за результатами контролю встановлено, що суб'єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство з питань запобігання корупції письмово повідомляє такого суб'єкта про факт неподання декларації, і суб'єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», але НАЗК вказані вимоги закону не виконані.

На підтвердження обставини своєчасного подання декларації надає скріншот Єдиного державного реєстру декларацій, де зазначено, що він працював з декларацією 16 березня 2018 року о 10 годині 15 хвилин та був впевнений, що подав декларацію. Він щорічно подає декларації у строки передбачені законодавством.

На аркуші справи 35 є офіційна інформація про те, що державний реєстр декларацій містить помилки, тобто 16.03.2018 року, о 10 годині 15 хвилин, він працював з реєстром та подавав декларацію. Чому декларація не подана йому не відомо, але реєстр має помилки, які заважають подавати декларації. Це юридичний факт. Після десятої спроби він побачив повідомлення системи, що декларація успішно подана та зрозумів, що декларацію подав, про що повідомив керівництво. У серпні 2018 року йому повідомили, що декларація не подана. Не є логічним, що у визначений термін він склав декларацію, щоб її не подати.

Суд послався на те, що факт збереження чернетки на офіційному державному сайті декларацій не звільняє його від адміністративної відповідальності. Насправді, сам факт не звільняє, а може бути тільки підставою для звільнення. Зазначене свідчить про те, що він готував декларацію, а не бездіяв, офіційними інстанціями зафіксовані випадки неполадок у реєстрі, що у сукупності свідчить про поважність причин. Суд взагалі не розглядав головне питання - це поважність причин.

Обов'язковим елементом об'єктивної сторони вказаного правопорушення є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування без поважних причин, при цьому, суб'єктивна сторона характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є несвоєчасне подання декларації без поважних причин, тобто за наявності останніх відповідальність за вказаною частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Такий висновок підтверджується і роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» від 22.05.2017 року, згідно з яким суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2, які просили скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_3 своєчасно подав щорічну декларацію за 2017 рік, а саме 16.03.2018 року, прокурора Сухіна Д.В., який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до наказу ГУ ДФС у Луганській області від 03.05.2017 року №129-0 ОСОБА_3 з 03 травня 2017 року переведено на посаду головного державного ревізор - інспектора відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Луганській області (спеціальне звання - інспектор податкової та митної справи 1 рангу) (а.с.21), а тому він є суб'єктом декларування та мав подати Декларацію за 2017 рік до 01.04.2018 року.

Згідно відомостей, які вказані у публічній частині інформаційно- телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», ОСОБА_3 подав Декларацію за 2017 рік лише 28.08.2018 року, тобто несвоєчасно (а.с.9).

Перевіркою сайту Акредитований центр сертифікації ключів (acskidd.gov.ua) встановлено, що ОСОБА_3 отримав два електронних цифрових ключа, які дійсні з 25.11.2016 року по 25.11.2018 року (а.с. 15).

Згідно інформації з ГУ ДФС у Луганській області від 30.08.2018 року № 6066/9/12-32-04-09 (а.с. 20), починаючи з 01.01.2018 року ОСОБА_3 перебував у відпустці з 16.05.2018 року по 31.05.2018 року, на лікарняному з 17.06.2018 року по 18.07.2018 року.

Вказані факти в апеляційній скарзі не заперечуються.

Листом Державного підприємства «Українські спеціальні системи» від 27.04.2018 року № 07/530 (а.с. 35) надано інформацію про дати та години тимчасового обмеження в доступі до ресурсів порталу Єдиного держаного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період роботи з 01 січня 2018 року по теперішній час, де зазначено, що: 02.01.2018 року, близько 09 години виявлено помилки при спробі авторизації у Реєстрі, належне безперебійне функціонування Реєстру забезпечено з 09 години 50 хвилин 02.01.2018 року; близько 12 години 15.03.2018 року Реєстр не функціонував (фіксувалась помилка доступу до сайту, помилка шлюзу 502), о 12 годині 40 хвилин 15.03.2018 року роботу Реєстру відновлено. Починаючи із зазначеного часу і дотепер портал Реєстру функціонує в штатному режимі.

Доводи захисника ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що останній своєчасно, а саме 16.03.2018 року, належним чином подав щорічну декларацію за 2017 року, але у зв'язку з некоректною роботою програмного забезпечення інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» вона не була збережена в Реєстрі, об'єктивно не підтверджені доказами, оскільки скріншот Єдиного державного реєстру декларацій, де зазначено, що ОСОБА_3 працював з декларацією 16 березня 2018 року о 10 годині 15 хвилин та зберіг її чернетку, не є доказом подачі декларації, та в цей період часу портал Єдиного держаного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування працював у штатному режимі.

Твердження в апеляційній скарзі, що строк подачі декларації ОСОБА_3 пропустив з поважних прични, не узгоджуються в вищенаведеними доводами про подачу деклараціі 16.03.2018 року, тобто своєчасно, а тому є безпідставними.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, суд належним чином врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_3, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, на наклав стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, що є достатньою мірою для його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_3 постановою суду від 26.11.2018 року, тобто протягом трьох місяців з дня виявлення правопорушення, яке було виявлено 06.11.2018 року, а тому доводи апеляційної скарги про необхідність закриття провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, є неспроможними.

З урахуванням викладеного відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 листопада 2018 року відносно ОСОБА_3 за ст.172-6 ч.1 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати з розгляду

кримінальних справ

Луганського апеляційного суду Ю.М. Луганський