Провадження № 33/824/228/2019 Суддя в 2-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, представника іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 - ОСОБА_4, розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, 22 листопада 2017 року, о 18 годині 19 хвилин, в м. Києві, керуючи автомобілем «Сіат», номерний знак НОМЕР_1, по бул. Лесі Українки, 19, в порушення вимог п. 16.4 ПДР України, проїжджаючи перехрестя на дозволений сигнал світлофору, зупинилась на перехресті, де утворився затор та спричинила перешкоду для руху інших транспортних засобів, що призвело до зіткнення з автомобілем «Субару Форестер», номерний знак НОМЕР_2, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Закриваючи провадження у справі суддя місцевого суду указав на те, що зібраними матеріалами повністю доводиться вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та у зв'язку із тим, що на момент розгляду справи у суді строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП закінчилися, закрив провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги указала на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з'ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Указала на те, що саме дії водія «Subaru» перебували у причинному зв'язку із наслідками у виді зіткнення транспортних засобів. Вважала, що в момент виїзду транспортного засобу під її керуванням на перехрестя, автомобілі рухалися близько 40 км/год. що свідчило про відсутність передумов для створення затору, однак затор утворився через декілька автомобілів, які рухалися попереду неї та здійснювали маневри зміни напрямку руху. Апелянт вважала, що в момент зіткнення транспортних засобів, водій автомобіля «Subaru», в порушення вимог п.16.5 ПДР України, не надав дорогу транспортним засобам, що завершували рух через перехрестя, тим самим не надав їм можливість виконати вимоги п. 16.8 ПДР України. Окрім цього, апелянт вказала і на те, що водій автомобіля «Subaru» не зупиняючись на світлофорі на значній швидкості здійснив зіткнення із автомобілем під її керуванням, який знаходився у нерухомому стані. Апелянт звернула також увагу і на неналежність оформлених матеріалів ДТП, які після доопрацювання містять ті ж самі недоліки, які і були підставою для їх повернення на дооформлення, зокрема вважала, що в схемі ДТП містяться істотні недоліки щодо слідів та предметів дорожньо-транспортної пригоди, а саме: відсутні розміщення частин та об'єктів, що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини. Вважала необґрунтованим покладення суддею місцевого суду в обґрунтування її вини, висновки судді у рішенні по іншій справі № 757/74229/17 від 11.05.2018, у якій була вказівка про виїзд транспортного засобу під її керуванням на заборонений сигнал світлофору. Вважала такі твердження необґрунтованими, оскільки такі порушення ПДР України їй не ставилися у вину, а протокол про адміністративне правопорушення щодо неї не був предметом розгляду у цій справі. Окрім цього, вказала на те, що вона не була стороною у справі, не знала про її розгляд та не надавала будь-яких пояснень у ході її розгляду. Разом із цим, апелянт вважала необґрунтованим рішення місцевого суду в частині закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП поєднаним із визнанням її винуватості у справі, оскільки таке рішення свідчить про порушення права на справедливий суд, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В обґрунтування означеної позиції вказала на ухвалу Верховного Суду України від 08.08.2007 у справі № 6-15341ск06, а також на науково-консультативний висновок ради при ВАСУ із цього питання. Просила постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_2 закрити, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП без встановлення її винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, яка подану апеляційну скаргу підтримала, підтвердила її доводи та просила її задовольнити;

представника іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 - ОСОБА_4, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав її доводи необґрунтованими та просив залишити її без задоволення;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із постанови, суддею визнано доведеною ту обставину, що в дорожній обстановці, яка склалася, ОСОБА_2 допустила порушення вимог п. 16.4 ПДР України, яке проявилось у тому, що вона проїжджаючи перехрестя на дозволений сигнал світлофору, зупинилась на перехресті, де утворився затор та спричинила перешкоду для руху інших транспортних засобів, що призвело до зіткнення транспортних засобів.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог закону при прийняті рішення щодо ОСОБА_2 суддею дотримано не було. Так, поза увагою судді залишилась та обставина, що матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимихдоказів, які б указували на доведеність наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, яке проявилось у недотриманні нею вимог п. 16.4 ПДР України, що призвело до зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження. В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_2 суддя послався на пояснення іншого учасника ДТП - ОСОБА_3, схему ДТП, протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 095297 від 22.11.2017, а також постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 11.05.2018 № 757/74229/17-п. Посилання судді місцевого суду на схему ДТП, як на доказ вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є не достатньо мотивованими, оскільки дана схема не містить у собі достатніх даних, які б безпосередньо указували на порушення ОСОБА_2 вимог п. 16.4 ПДР України.

Не ґрунтуються на матеріалах справи також і посилання судді місцевого суду на пояснення іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_3, як на доказ вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Апеляційний суд звертає увагу на те, що пояснення ОСОБА_2 щодо події дорожньо-транспортної пригоди, є послідовними та узгоджуються із матеріалами справи.

Окрім цього, судом враховується те, що за фактом даної ДТП постановою судді Київського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року, постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 11.05.2018 щодо ОСОБА_3 скасовано та прийнято нову постанову, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до даної постанови, ОСОБА_3 визнано винним у порушені п. 16.5 ПДР України, а саме в тому, що він, під час ввімкнення сигналу світлофору, що дозволяє рух, не надав переваги у русі автомобілю, що завершував маневр, що призвело до зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження. Наведені у вказаній постанові висновки судді про порушення ПДР України ОСОБА_3 та наявність його вини у вчиненні ДТП за обставин, викладених у постанові від 03 грудня 2018 року, фактично спростовують висновки, які зроблені у постанові судді Печерського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року про порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 16.4 ПДР України та наявність причинного зв'язку між указаними діями та наслідками у виді зіткнення та наступним пошкодженням транспортних засобів.

Із урахуванням того, що постанова судді Київського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року щодо водія ОСОБА_3 набрала законної сили і є обов'язковою до виконання, висновки, які викладені у ній стосуються однієї і тієї ж події, що і в постанові щодо водія ОСОБА_2 і є обов'язковою для розгляду інших справ, поєднаних із даною подією, суд приходить до висновку, що цим рішенням спростовано висновки судді, викладені у постанові судді Печерського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому постанова судді Печерського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_2 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю із підстав передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_2 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв'язку із відсутністю у її діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ігнатюк О.В.