ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши заяву представника Київської міської митниці ДФС України Панькіна Д.В. про поновлення строку для пред`явлення постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 року до виконання, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25.01.2019 ОСОБА_1 визнано винною у порушенні митних правил, передбачених ст. 471 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. із конфіскацією безпосередніх предметів правопорушення, а саме: 500 Євро.

Представник Київської міської митниці ДФС України Панькін Д.В. звернувся в суд з заявою про поновлення строку для пред`явлення постанови судді до виконання. Посилається на те, що постанову отримано митницею 27.06.2019, тобто після закінчення строку пред`явлення постанови до виконання.

Дослідивши матеріали справи та заяви, суддя приходить до наступного.

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25.01.2019 ОСОБА_1 визнано винною у порушенні митних правил, передбачених ст. 471 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. із конфіскацією безпосередніх предметів правопорушення, а саме: 500 Євро.

З матеріалів справи вбачається, що Київська міська митниця ДФС отримала вказану постанову 27.06.2019.

Так, Київська міська митниця ДФС просить поновити пропущений строк для пред`явлення постанови до виконання, з метою подальшого направлення до органів державної виконавчої служби, на що суддя зазначає наступне.

У кодексі України про адміністративні правопорушення та Митному кодексі України відсутні норми, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містять спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість подання заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У відповідності до положень та системного аналізу ст. ст. 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 529 Митного кодексу України, ст. 117 Кримінального процесуального кодексу України, ст. ст. 7, 373, 376 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 10, 433 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також на правові позиції Конституційного Суду України, викладені у мотивувальних і резолютивних частинах його рішень, які є обов`язковими до виконання на всій території України усіма органами державної влади, заява Київської міської митниці ДФС України про поновлення строку для пред`явлення постанови судді до виконання підлягає розгляду за аналогією закону у відповідності до норм адміністративного та цивільного судочинства.

Згідно положень ст.ст. 3, 8, 55 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанова суду по справі про адміністративне правопорушення є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи за якими стягувачем є держава або державний орган можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно зі ст. 536 МК України не підлягає виконанню постанова органу доходів і зборів про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Згідно зі ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Стаття 300 КУпАП передбачає, що постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 304 КУпАП передбачено, що питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом (ст. 305 КУпАП).

Нормами статті 541 МК України постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил у частині конфіскації виконується державним виконавцем в установленому законом порядку. У разі неможливості конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, з осіб, які вчинили порушення митних правил, державним виконавцем за рішенням суду в установленому законом порядку може стягуватися вартість цих товарів, транспортних засобів. Витрати органу доходів і зборів, пов`язані із зберіганням товарів, транспортних засобів, щодо яких прийнято постанову про конфіскацію, до моменту винесення такої постанови повинні бути відшкодовані особою, яка вчинила порушення митних правил. Порядок відшкодування зазначених витрат встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Розмір суми, що підлягає відшкодуванню, розраховується в порядку, передбаченому законодавством України для визначення собівартості платних послуг.

Відповідно до ст. 313 КУпАП постанови про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, та грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, виконуються державними виконавцями в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 314 КУпАП виконання постанови про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, здійснюється шляхом вилучення конфіскованого предмета і примусового безоплатного звернення цього предмета у власність держави.

Зі змісту ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанова суду в справі про адміністративне правопорушення є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Приймаючи до уваги вищенаведене, приходжу до висновку, що Київська міська митниця ДФС України строк пред`явлення до виконання виконавчого документу пропустила з поважних причин, а тому заява представника Київської міської митниці ДФС України про поновлення строку для пред`явлення до виконання постанови №760/31840/18 (№3/760/511/19), підлягає задоволенню.

Слід також зазначити, що предмети порушення митних правил, які підлягають конфіскації, що застосована судом як вид адміністративного стягнення за вчинене ОСОБА_2 правопорушення, передбачене ст. 471 МК України, були вилучені під час провадження в справі про порушення митних правил та в даному випадку вирішенню підлягало лише питання щодо примусового безоплатного їх звернення у власність держави за процедурою, визначеною положеннями Закону України «Про виконавче провадження», що жодним чином не суперечить нормам КУпАП та МК України і не порушує прав особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, в справі про порушення митних правил.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що строк звернення до виконання постанови суду пропущено стягувачем з поважних причин, тому строк звернення до виконання постанови судді підлягає поновленню.

Керуючись ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 458, 483, 527-529, 536 МК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву - задовольнити.

Поновити строк для пред`явлення до виконання постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 року в адміністративній справі №760/31840/18 (№3/760/511/19) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 471 МК України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через районний суд, шляхом подання скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: