Деражнянський районний суд Хмельницької області
_____________________________________________________________________________
20 березня 2019 року Справа № 673/181/19 Провадження № 3/673/180/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Деражнянського районного суду Хмельницької області Ягодіна Т.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Деражнянського ВП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1, проживаючого по АДРЕСА_2,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР №115504, складеним начальником СРПП Деражнянського ВП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області Чорним С.А. за ч.1 ст. 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1, останній 24.01.2019 року біля 11 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння у будинку по АДРЕСА_2, умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно його співмешканки ОСОБА_3, ображаючи її нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров'ю потерпілої.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав, стверджуючи, що наведених у протоколі дій він не вчиняв. Вказав, що біля 11 год. 24.01.2019 року він разом із співмешканкою ОСОБА_3 знаходився у будинку за місцем їхнього проживання по АДРЕСА_2 і при цьому він перебував у стані сп'яніння. Крім того, пояснив, що проживає разом із ОСОБА_3 протягом трьох років, проте між ними відсутні сварки, тоді як із матір'ю його дружини він перебуває у неприязних відносинах. Зі слів ОСОБА_1, саме телефонна заява останньої була підставою для складення протоколу відносно нього.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП є вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений.

Таким чином, об'єктивна сторона правопорушення передбачає наявність обов'язкових складових: діяння - вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного, економічного характеру та наслідків у вигляді настання (або можливості настання) шкоди фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Суб'єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Законодавче визначення прямого і непрямого умислу містить три ознаки, які характеризують психічне ставлення особи до вчиненого нею діяння і його наслідків: 1) усвідомлення особою суспільної небезпеки свого діяння; 2) передбачення його суспільне небезпечних наслідків; 3) бажання настання таких наслідків або свідоме припущення їх настання. Перші дві ознаки (усвідомлення і передбачення) характеризують процеси, які відбуваються у психіці суб'єкта і тому складають інтелектуальний момент (елемент, компонент) умислу. Третя ознака (бажання чи свідоме припущення наслідків) характеризує вольову сферу особи й утворює вольовий момент умислу.

Разом із цим, матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б прямо та безпосередньо вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП та настання для потерпілої особи наслідків, зазначених у цій статті.

Крім того, як встановлено судом в ході судового розгляду даної справи, ОСОБА_1 не мав умислу на вчинення насильства в сім'ї відносно його співмешканки ОСОБА_3, а також жодних дій, які б вказували на наявність у нього такого умислу, не вчиняв.

Так, із матеріалів справи вбачається, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення органом поліції додано письмові пояснення ОСОБА_3 від 24.01.2019 року, в яких вона вказувала на те, що її чоловік ОСОБА_1 ображав її нецензурною лайкою, рапорт поліцейського від 24.01.2019 року, в якому останнім зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від надання будь-яких пояснень, а також протокол медичного огляду №34 від 24.01.2019 року, згідно з яким встановлено перебування ОСОБА_1 у стані сп'яніння.

Однак наведені докази, на думку суду, не є достатніми для того, щоб зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, із пояснень в судовому засіданні ОСОБА_1 судом встановлено, що 24.01.2019 року біля 11 год. він разом із його співмешканкою ОСОБА_3 знаходився у будинку за місцем їхнього проживання по АДРЕСА_2, проте сварки він не вчиняв, як не вчиняв і будь-яких інших дій, які б містили ознаки насильства в сім'ї.

Судом приймаються до уваги такі пояснення ОСОБА_1, оскільки вони не спростовуються будь-якими іншими належними та допустимими доказами, а також підтверджуються поясненнями потерпілої ОСОБА_3, яка була допитана судом.

Остання, зокрема, підтвердила, що 24.01.2019 року сварки між нею та її чоловіком ОСОБА_1 не було та працівників поліції вона не викликала. Жодної шкоди її фізичному чи психічному здоров'ю завдано не було. Свідок також пояснила, що ОСОБА_1 був напідпитку, а тому її мати, яка перебуває із ним у неприязних відносинах, викликала до нього поліцію. Коли приїхали працівники поліції і склали протокол відносно її чоловіка, вона, не читаючи, підписала письмові пояснення, оскільки поспішала до дитини, яка прокинулася.

При цьому, судом враховується, що такі письмові пояснення фактично є єдиним доказом, доданим до протоколу, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення. В матеріалах справи немає інших даних, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 насильства в сім'ї.

Зокрема, як вбачається із рапорту працівника Деражнянського ВП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 24.01.2019 року, до вказаного відділення поліції надійшло повідомлення із служби 102 про те, що в с. Божиківці громадянин ОСОБА_1 об 11 год. 56 хв. 24.01.2019 року погрожував своїй дружині ОСОБА_3. Таке повідомлення було анонімним та здійснене із абонентського номера телефону НОМЕР_1.

Як з'ясовано судом із показань потерпілої ОСОБА_3, вказаним номером телефону користується її мати, яка проживає в іншому населеному пункті.

Враховується судом і те, що диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає обов'язковість настання наслідків у вигляді шкоди фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Проте судом не було встановлено настання таких передбачених законом наслідків, що, зокрема, підтвердила сама ОСОБА_3 у судовому засіданні.

Таким чином, дослідивши всі вище вказані докази в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня як об'єктивна, так і суб'єктивна сторони правопорушення, а відтак склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставини відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 173-2, 247, 279, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя Деражнянського районного суду Хмельницької області Т. В. Ягодіна