33/804/744/19
264/5949/19

33/804/744/19)
264/5949/19
Категория: ст. 130 ч.1 КпАП України

П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
24 грудня 2019 року м. Маріуполь
Суддя Донецького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянув апеляційну скаргу захисника Коваленко К.О., діючої в інтересах ОСОБА_1 за участю Гаєвого ОСОБА_2 на постанову судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 жовтня 2019 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий в АДРЕСА_1 ,-
визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,-
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.
Постановою судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
На вказану постанову надійшла апеляційна скарга захисника Коваленко К.О., діючого в інтересах ОСОБА_1 , в якій він, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновок № 405 є недійсним, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від здачі аналізів, в нього було відібране біологічне середовище, проте сечу визнано розбавленою, в подальшому в висновок внесені завідомо неправдиві відомості. Ці обставини, на думку захисника, свідчать про те, що висновок № 405 наркодиспансеру м. Маріуполя є неналежним та недопустимим доказом. Захиник зауважує, що ОСОБА_1 хоча і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням Драгеру у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , проте погодився пройти медичний огляд у найближчому медичного закладі, де його перебування в алкогольному сп`янінні встановлено лікарями не було. Захиник вважає, що підстав для складання протколу про адмінправопорушення щодо ОСОБА_1 за ст 130 ч.1 КУпАП в розумнні ст 251 КУпАП у працівників поліції не було.
Захисник Коваленко К.О. надіслала до апеляційного суду заяву про розгляд справи у її відсутності.
Вислухавши ОСОБА_1 , який підтримав свої апеляційні вимоги, вивчивши матеріали провадження, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Мотиви суду
Основною нормативною базою, регламентуючою особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП є Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11.15 року № 1395 та Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену спільним Наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.15 року № 1452/735.
Відповідальність за ст. 130 ч.1 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у разі відмови особи, що керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Об`єктивною стороною складу цього правопорушення є вчинення діянь передбачених диспозицією статті 130 КУпАП, суб`єктом правопорушення є водій транспортних засобів, суб`єктивною стороною цього правопорушення є прямий умисел винної особи.
Вважаю, що розглянувши адміністративну справу щодо ОСОБА_1 , суд обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність його вини. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.
Факт адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 в його вчиненні підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №292555, складеному у відповідності до вимог ст.254, 256 КУпАП, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , якими підтверджуються обставини відмови ОСОБА_1 від проходження обстеження за допомогою Драгера на місці зупинки, які повністю узгоджуються між собою та з відеозаписом події адміністративного правопорушення, доданим до матеріалів провадження. Наведеним доказам судом дана належна правова оцінка.
Апеляційні твердження захисту про те, що перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння 04.09.19 року не підтверджується лікарським висновком з міського наркологічного диспансеру м. Маріуполя суд відкидає, оскільки з висновку № 405 та відповідного Акту, наданого лікарським закладом вбачається, що у ОСОБА_1 під час обстеження лікарем наркологом встановлені клінічні ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, високий тиск та пульс, розгальмованість поведінки, розшатування ходи. Наведені ознаки зафіксовані в акті медичного огляду від 04.09.19 року, проаналізовані та відповідно оцінені лікарем наркологом. З тих самих медичних документів вбачається, що ОСОБА_1 , знаходячись в Маріупольському наркологічному диспансері 04.09.19 року на обстеженні, яке він дав згоду пройти, фактично відмовився від надання лікарям біологічного середовища (сечі) для дослідження, наданий матеріал виявився розбавленим, від продуття газоаналізатору Драгер також відмовився. Ці обставини повністю підтверджуються відеозаписом, що міститься в матеріалах провадження. Такі дії ОСОБА_1 судом об`єктивно розцінені як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, з чим погоджується і апеляційний суд.
Медичні документи, які оспорює захисник, складені лікарем наркологом у відповідному медичному закладі з додержанням процедури, передбаченої Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену спільним Наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.15 року № 1452/735. Отже, апеляційні твердження захисту про не належність та недопустимість висновку та акту № 405 від 04.09.19 року як доказу у справі про адміністративне правопорушення з наведених підстав, вважаю надуманими та обумовленими позицією захисту ОСОБА_1 .
За змістом протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього доказів ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП, тому апеляційні твердження захисту про відсутність доказів перебування ОСОБА_1 під час керування ТЗ у стані алкогольного сп`яніння, спростування медичних висновків не стосується обсягу обвинувачення ОСОБА_1 за відповідним протоколом.
Під час апеляційного перегляду провадження ОСОБА_1 скористався своїми правами, передбаченими ст. 268,280 КпАП України, зокрема правовою допомогою, оскільки захисником подана апеляційна скарга, сам ОСОБА_1 був присутній у залі суду, давав пояснення на свій захист, проте не повідомив суду переконливих доводів у спростування висновків суду або обставин, які б не були проаналізовані судом при прийнятті судового рішення, потребували б додаткової перевірки або могли б вплинути на винесення іншого процесуального рішення по справі.
За таких обставин, постанову суду першої інстанції вважаю законною, обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню або зміні.
Керуючись статтями 289, 293, 294 КУпАП, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Коваленко К.О., діючої в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 жовтня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя: