Справа № 626/2519/18
Провадження № 3/626/10/2019
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.01.2019 року м. Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Дудченко В.О., за участю секретаря Зінченко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю прокурора Бобрицького В.А., справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка народилася і проживає за адресою: АДРЕСА_1, депутута Мартинівської сільської ради,

за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

09.11.2018 року оперуповноважений Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України рядовий поліції Чечель О.В. відносно ОСОБА_1 склав протокол про адміністративне правопорушення №491 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу ОСОБА_1, будучи депутатом Мартинівської сільської ради Красноградського району Харківської області, яка згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності за порушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону несвоєчасно подала щорічну Е-декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, а саме 04.04.2018 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що несвоєчасно подала декларацію за 2017 рік не з власної вини, бо не могла зайти в Єдиний реєстр декларацій, так як її електронна пошта була mail.ru. Відповідь від НАЗК про зміну ЕПЦ прийшла після 01.04.2018 року і вона за першої можливості подала необхідну декларацію.

Прокурор Бобрицький В.А. в судовому засіданні підтримав позицію, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, яка не своєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Свідок -голова Мартинівської сільської ради ОСОБА_3 підтвердила, що ОСОБА_1 намагалася вчасно подати щорічну Е-декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, однак не змогла це зробити не з власної вини.

Суд, вислухавши прокурора, ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що за результатами чергових виборів депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів 25.10.2015 року, ОСОБА_1 обрано депутатом Мартинівської сільської ради Красноградського району Харківської області.

ОСОБА_1, будучи особою, пов'язаною з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування -депутатом Мартинівської сільської ради Красноградського району Харківської області, і відповідно до ст.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом декларування, і примітки до ст.172-6 КУпАП суб'єктом правопорушення, пов'язаного з корупцією, несвоєчасно подала щорічну Е-декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, а саме 04.04.2018 року.

Частиною1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

ОСОБА_1 подала декларацію до Єдиного державного реєстру електронних декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави 04.04.2018 року, чим начеб то порушила строки подання такої декларації, і в її діях вбачається склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Щоб вважати, що відповідні дії мали ознаки відповідного адміністративного правопорушення, необхідно виходити, крім того, із вимог ст. 9 КУпАП.

Згідно з вказаною нормою, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010 про корупційні правопорушення та введення в дію антикорупційних законів) суд звернув увагу, що у ратифікованих Україною конвенціях, які є частиною національного законодавства, корупційна діяльність безпосередньо пов'язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов'язків.

Таким чином, при розгляді даної категорії справ обов'язково має встановлюватись умисний характер вчиненого. З об'єктивної сторони дане правопорушення характеризується умисною формою вини, а саме прямим умислом, а також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким суб'єкт правопорушення мав керуватись при його вчиненні.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Ст. 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З врахуванням положень ст.1 Закону №1700-VII, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 умислу на вчинення вказаного адміністративного правовопорушення, крім того, декларація до Єдиного державного реєстру електронних декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави нею подана 04.04.2017 року, тобто затримка становить 3 дні.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б підтверджували наявність в діях особи умислу на порушення вимог фінансового контролю. Крім цього, відсутні відомості про наявність в діях особи корупційного інтересу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 суб'єктивної сторони, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.245,247,251,252,268,283,284,294 КУпАП, ЗУ «Про запобігання корупції»,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі у відношенні ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі через Красноградський районний суд Харківської області апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя