Справа № 589/46/19
Провадження № 3/589/148/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Шостка

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Прачук О.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Шосткинського ВП Головного управління Національної поліції у Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2018 року близька 12 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_1 за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3, вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_2, висловлював на її адресу образи та нецензурну лайку, що могло завдати шкоди її психічному здоров'ю.

В судове засідання ОСОБА_1 з'явився, вину у вчиненому правопорушенні визнав, повідомивши суд про постійні сварки в родині.

Відповідно до положень ст. 173-2 КУпАП домашнє насильство являє собою умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому психологічне насильство являє собою формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

Згідно з пункту 5 частини 2 статті 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.

Таким чином, об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, виражається у вчиненні особою певних діянь, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

З протоколу про адміністративне правопорушення та письмових матеріалів, долучених до нього, вбачається, що з боку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вчинено дії, зокрема застосовано психологічне насильство до співмешканки шляхом словесних образ та нецензурної лайки, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров'ю (спричинено емоційну невпевненість), що свідчить про наявність в його діях складу такого правопорушення як вчинення домашнього насильства у розумінні п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону та передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт вчинення правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР №031654 від 28.12.2018 року, заявою потерпілої від 26.12.2018, її письмовими поясненням від 26.12.2018, поясненням самого правопорушника, наданими ним у суді та від 26.12.2018, та іншими матеріалами у їх сукупності.

За таких умов суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вважає, що є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, а саме: характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан.

Обставин, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 34 КУпАп, суд судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 35 КУпАП, суд вважає вчинення проступку у стані алкогольного сп'яніння.

За таких обставин, приймаючи до уваги наявність обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 статті 173-2 КУпАП у виді громадських робіт, яке відповідатиме його меті, за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 2 Закону України "Про судовий збір" та положень ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 384 гривні 20 копійок.

На підставі викладеного, керуючись статтями 40, 173-2, 251, 283-285, 289, 291 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк тридцять годин.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в дохід держави судовий збір у сумі 352 грн 42 к. (реквізити: отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106; ЄДРПОУ Шосткинського міськрайонного суду Сумської області 26440765, пункт таблиці - 5). Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_3