ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/821/147/19 Справа № 712/4262/19 Головуючий по першій інстанції Чечот А.А.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю адвоката Петруніної В.В., розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 227469 від 24.03.2019 року, складеного інспектором роти № 4 взводу № 1 БУПП в Черкаській області Капустінським Є.Є., ОСОБА_1 24.03.2019 року о 22 год. 50 хв. в м. Черкаси, по вул. 30-річчя Перемоги, 22, керувала автомобілем ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, зіниці очей не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. та одного року позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Не погодившись із постановою судді, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі вказує, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП судом першої інстанції розглянуто справу без участі належним чином повідомленої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки за вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою вона не проживає, а одне із повідомлень отримала її сестра. Однак, жодних повідомлень від сестри ОСОБА_1 не отримувала, оскільки посварилась із останньою.

Зазначає, що працівник поліції в порушення вимог ст. 266 КУпАП не відсторонив її від керування транспортним засобом, не доставив її до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та не склав направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Стверджує, що в порушення вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, інспектор Капустінський Є.Є., провівши фактично огляд апелянта на стан сп`яніння на місці, ні акту перевірки, ні роздруківки не долучив до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказує, що свідки під час складення протоколу про адміністративне правопорушення були відсутні, що підтверджується відеозаписом, а пояснення свідків, наявні в матеріалах справи за змістом не відрізняються та є ідентичними, написані одним почерком.

Крім того, апелянт просить поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови судді, оскільки він пропущений із поважних причин. Вказує, що справа була розглянута без її участі, а із матеріалами справи її представник ознайомився 11.07.219 року та 17.07.2019 року йому було видано копію відеозапису від 24.03.2019 року.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку адвоката Петруніної В.В. про задоволення апеляційної скарги в повному обсязі, суддя вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не була присутня під час розгляду справи 16.05.2019 року, копію постанови судді представник ОСОБА_1 отримав 11.07.2019 року, після чого 23.07.2019 року ним було подано апеляційну скаргу.

За таких обставин, суддя вважає, що апелянтом не було пропущено строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 та її захисника адвоката Петруніної В.В. про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і безпідставність складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 227469 від 24.03.2019 року, складеного інспектором роти № 4 взводу № 1 БУПП в Черкаській області Капустінським Є.Є., згідно якого ОСОБА_1 24.03.2019 року о 22 год. 50 хв. в м. Черкаси, по вул. 30-річчя Перемоги, 22, керувала автомобілем ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, зіниці очей не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що 24.03.2019 року близько 22 год. 51 хв. вони були свідками того, як водій автомобіля ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 відмовилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку на вимогу поліцейського;

- рапорту інспектора взводу І роти № 4 БУПП в Черкаській області Капустінського Є.Є. від 24.03.2019 року про те, що під час патрулювання 24.03.2019 року було зупинено автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_3 за порушення Правил дорожнього руху. Під час спілкування із водієм ОСОБА_1 у неї було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовилась в присутності двох свідків, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення. Також поліцейським щодо ОСОБА_1 було винесено постанову за ч.1 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом без посвідчення водія.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та обгрунтованість її притягнення до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу та спростовуються сукупністю даних, досліджених в суді апеляційної інстанції та тих, що містяться в матеріалах провадження.

Посилання апелянта та її захисника на те, що не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом свідчить про те, що вона не перебувала у стані алкогольного сп`яніння, є безпідставними.

Так, згідно п.п. 6-7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, у працівників поліції були відсутні підстави для відсторонення її від керування транспортним засобом.

В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 адвокат Петруніна В.В. пояснювала, що ОСОБА_1 дійсно відмовлялась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку із відсутністю направлення на проходження відповідного огляду, яке повинен був видати працівник поліції, однак, цього не зробив.

Вказані обставини не є підтвердженням відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, направлення на проходження огляду на стан сп`яніння надається лише при згоді особи пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовлялась від проходження огляду на стан сп`яніння, працівником поліції у відповідності до інструкції не видавалось направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Твердження ОСОБА_1 про те, що працівником поліції було фактично проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння та не складено жодного акту, не підтверджені відповідними доказами, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності не за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на відсутність свідків під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння спростовуються наявними у матеріалах справи письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відеозапис з реєстраторів поліцейських, наявний в матеріалах справи, під час апеляційного розгляду переглянути не видалось можливим з технічних причин (пошкодження диску).

Враховуючи наведене, суддею місцевого суду було повно та об`єктивно досліджено наявні у справі докази та винесено законну та обґрунтовану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суддя зазначає, що права ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП, у разі їх порушення судом першої інстанції, фактично були поновлені судом апеляційної інстанції під час перегляду постанови місцевого суду за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , з участю захисника останньої.

Що стосується накладеного судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, то воно відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вимогам ст.ст.33, 34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є розмірним скоєному адміністративному правопорушенню та особі правопорушника і не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, суддя вважає, що постанова судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, як того просить апелянт - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба