Провадження № 33/824/931/2019 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 5 ст. 212-3 КУпАП
П О С Т А Н О В А

19 лютого 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М. за участю адвоката Євсєєва В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу адвоката Євсєєва В.В. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.12.2018 року щодо

ОСОБА_3, директора Міжнародного гуманітарного центру «Розрада» (вул. Софіївська, 23, оф. 12),

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 25.09.2018 року Уповноваженим Радою адвокатів Київської області щодо складання та підписання протоколів про адміністративне правопорушення членом Ради ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що 03.09.2018 року адвокат Євсєєв В.В. звернувся з адвокатським запитом до директора Міжнародного гуманітарного центру «Розрада» ОСОБА_3, в якому просив надати інформацію, необхідну для надання правової допомоги клієнту. Тобто кінцевим терміном надання відповіді було 07.09.2018 року. Як стверджує Євсєєв В.В. на момент складання протоколу, остаточної відповіді на вказаний запит він не отримував, у зв'язку з чим, ОСОБА_3 своїми діями порушила ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та вчинила правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.10.2018 року адміністративний матеріал відносно ОСОБА_3 був направлений на доопрацювання.

19.11.2018 року адміністративний матеріал відносно ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП надійшов до суду із заявою про відсутність підстав для повернення справи, в якій зазначено, що у відповідності до ст. 256 КУпАП відомості про дату та місце народження, реєстрації особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вносяться у протокол, виключно у разі їх виявлення, при цьому, як вказано у даній заяві, в уповноваженої особи на складання даного протоколу відсутні правові підстави для отримання та самостійного виявлення таких відомостей про особу. Водночас, враховуючи ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ОСОБА_3 зобов'язана була надати відповідь на вказаний адвокатський запит не пізніше 5 робочих днів з дня отримання такого запиту від 03.09.2018 року, а отже останнім днем строку для надання відповіді на адвокатський запит було 07.09.2018 року (п'ятниця), тобто часом вчинення правопорушення був наступний робочий день 10.09.208 року (понеділок).

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.12.2018 року провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 212-3 КУпАП було закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На вказану постанову адвокатом Євсєєвим В.В. подано апеляційну скаргу, в якій він просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 10.12.2018 року щодо ОСОБА_3; скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову про притягнення директора ТОВ «Міжнародний гуманітарний центр «Розрада» ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121-3 КУпАП. Вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та винесена з порушенням вимог законодавства України, зокрема, щодо порушення його прав, судом першої інстанції не повно та не об'єктивно було досліджено всі обставини справи. Апелянт зазначає, що висновки суду першої інстанції щодо того, що направлений адвокатом Євсєєвим В.В. адвокатський запит не відповідає вимогам закону, спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Адвокат зазначає, що в матеріалах справи наявна копія його адвокатського запиту від 03.09.2018 року, де в розділі «Додаток» зазначено документи, які були долучені до вказаного запиту, а саме - копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, договору про надання правової допомоги та ордер. На вказаному запиті заступником директора Міжнародного гуманітарного центру «Розрада» ОСОБА_6 власноручно накладено резолюцію «Прийнято» та зазначено дату прийняття - 03.09.2018 року та реєстраційний номер - 37 і поставлено печатку підприємства. На думку апелянта, вказана обставина свідчить про те, що його запит було отримано у належному вигляді, а саме - з додатками, і у разі їх відсутності, відповідно до вимог правил діловодства, він не був би зареєстрований та відправникові був би надісланий письмовий запит із вказівкою на це, або мало бути повідомлено про цю обставину телефоном. Враховуючи вказане, апелянт вважає, що акт від 03.09.2018 року про відсутність у його запиті додатків, є нічим іншим, як способом уникнути відповідальності за ненадання відповіді на адвокатський запит і носить ознаки кримінального правопорушення. На думку адвоката, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення, допустив необ'єктивність, не з'ясував всіх обставин, що мають значення для справи, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Заслухавши Євсєєва В.В., вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга адвоката Євсєєва В.В. підлягає поверненню особі, що її подала, за наступних підстав.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід'ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 287 КУпАП, постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Частиною 2 статті 294 КУпАП визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Стаття 269 КУпАП визначає поняття «потерпілий» в справах про адміністративне правопорушення, а саме - потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

З огляду на наведене, адвокат Євсєєв В.В. не може визнаватись потерпілим, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів заподіяння йому моральної, фізичної або майнової шкоди.

В тексті апеляційної скарги також не наведено жодне мотивування можливості оскарження адвокатом Євсєєвим В.В. зазначеної постанови суду першої інстанції.

Окрім того, безпосередньо в протоколі про адміністративне правопорушення від 25.09.2018 року серія КС №00236 в графі «Свідки правопорушення і потерпілі (якшо такі були)» відсутні відомості про потерпілих від адміністративного правопорушення /а. с. 2/.

Таким чином, в даній конкретній справі, адвокат Євсєєв В.В. відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, не є особою, яка вправі подавати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції, а тому апеляційний суд вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала, у зв'язку з тим, що вона не має права оскарження зазначеної постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Євсєєва В.В. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.12.2018 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 2012-3 КУпАП, разом з доданими матеріалами повернути особі, яка її подала.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон