Справа № 603/39/19
Провадження № 3/603/20/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2019 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М. розглянувши матеріали, які надійшли від Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не одруженогоне працюючого,

- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

12.01.2019 року близько 22 год. 20 хв., ОСОБА_1, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2105 номерний знак НОМЕР_1 по вул.Сонячна в с.Задарів Монастириського району Тернопільської області, з явними ознаками алкогольного спяніння, що виражалось в різкому запасі алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на місці зупинки транспортного засобу та медичному закладі категорично відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та погодився з обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, суду по справі пояснив, що дійсно 12.01.2019 року він відмовився їхати в медичний заклад для проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки дійсно зранку пив пиво після чого керував транспортним засобом. Також, після перегляду в судовому засіданні відео з нагрудної камери поліцейського та службового автомобільного відеореєстратора, записаного на DVD диску та долученого в якості доказу до матеріалів адміністративної справи, погодився з тим, що працівники поліції на місці зупинки пропонували йому пройти освідчення на вміст алкоголю з допомогою технічних засобів проте він від його проходження відмовився.

У відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Скоєне правопорушення підтверджуються даними, встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №545670 від 12.01.2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3М, згідно яких ОСОБА_1 12.01.2019 року у присутності вищевказаних свідків категорично відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ст.ст. 33-35 КУпАП, обставиною, що пом'якшує відповідальність винної особи є щире розкаяння у вчиненому, обставиною, що обтяжує відповідальність є вчинення правопорушення в стані спяніння, а тому з врахуванням вищезазначених обставин справи, характеру вчиненого правопорушення, особи винного та ступеня суспільної небезпеки, яке являється грубим порушенням ПДР, оскільки керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, становить небезпеку для інших учасників дорожнього руху, загрожує їх життю та здоровю, відносно правопорушника слід застосувати стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає стягнення у вигляді штрафу в дохід держави з позбавленням прав керування транспортними засобами.

У рішенні, ухваленому 29.06.2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Саме таке стягнення на переконання суду буде співмірним вчиненому діянню, узгоджуватиметься з принципами доцільності, справедливості та невідворотності відповідальності та відповідатиме його меті.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі та порядку встановленому законом.

Керуючись ст. 33, 34, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. штрафу в дохід держави з позбавленням прав керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_4