Справа № 711/5295/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

м. Черкаси 03 вересня 2019 року

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкас Михальченко Ю.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшла від Департаменту з питань запобігання політичній корупції Національного агентство з питань запобігання корупції, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого заступником міського голови м. Черкаси,

до адміністративної відповідальності за ст.212-15 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу за № 50-25/625 від 24 травня 2019 року, складеного уповноваженою особою - головним спеціалістом відділу моніторингу діяльності політичних партій та супроводу виявлених порушень Департаменту з питань запобігання політичній корупції ОСОБА_2 , вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 212-15 КУпАП, а саме порушення порядку внесення внеску на підтримку політичної партії.

Так, за результатами аналізу Звіту політичної партії «Всеукраїнське об`єднання «Свобода» за IV квартал 2018 року встановлено, що 07.11.2018 року ОСОБА_1 зробив внесок в сумі 49505 гривень. В той же час, згідно листа Державної фіскальної служби України від 18.03.2019 року № 5781/5/99-99-17-02-16, у ОСОБА_1 станом на 07.11.2018 мав податковий борг в сумі 489,86 гривні. Пунктом 8 ч. 1 ст.15 Закону України «Про політичні партії вУкраїні» передбачено, що не допускається здійснення внесків на підтримку політичної партії фізичними та юридичними особами, які мають непогашений податковий борг. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 212-15 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного адмінправопорушення не визнав і пояснив, що станом на 07 листопада 2018 року він не знав і не міг знати про наявність в нього податкового боргу, оскільки він не отримував податкових повідомлень чи рішень про це. На сьогоднішній день він сплатив суму податкового боргу.

Дослідивши докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-12КУпАП, є недоведеною.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 245 КУпАП установлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою є фіксацією суб`єктом владних повноважень вчиненого правопорушення та містить лише описання адміністративного правопорушення, а тому не може бути належним доказом учинення особою такого порушення.

Таким чином суд не може розцінювати протокол про адміністративне правопорушення № 50-25/625 від 24.05.2019 як належний доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост. 212-15 КУпАП.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться у межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про політичні партії в Україні» держава гарантує політичним партіям право на кошти та інше майно для здійснення своїх статутних завдань.

При цьому, статтею 15 даного Закону передбачені обмеження у здійсненні внесків на підтримку політичних партій.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 15 Закону України «Про політичні партії» не допускається здійснення внесків на підтримку політичної партії фізичними та юридичними особами, які мають непогашений податковий борг.

Судом встановлено, що підставою складання Національним агентством з питань запобігання корупції протоколу про адміністративне правопорушення № 50-25/625 від 24.05.2019 є наявність податкового боргу, про що було зазначено в листі ДФС України від 18.03.2019 року №5781/5/99-99-17-02-16.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст.19,20,35 ПК України саме податковий орган наділений повноваженнями та має обов`язки щодо належного інформування платника податків про існування у нього податкового боргу, а також здійснення контролю та вжиття заходів щодо своєчасного погашення податкових зобов`язань платника податків.

Відповідно до норм податкового законодавства платник податків несе відповідальність лише за узгоджене податкове зобов`язання, що у разі не сплати у встановлені строки стає податковим боргом платника податку.

Положеннями пункту 58.3 статті 58 ПК України передбачено, що податкове повідомлення - рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Більше того, 19.09.2017 набрав чинності наказ Мінфіну від 21.07.2017 р. № 658 «Про затвердження Змін до Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків». Цим наказом внесено зміни до наказу Міністерства фінансів України від 28.12.2015 р. № 1204 «Про затвердження Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків». Зокрема, відповідно до п. 3 розділу Ш Порядку, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 ПК України.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Жодних доказів про те, що ОСОБА_1 знав про наявність податкового боргу, тобто був належним чином повідомлений про нього, суду надано не було. На запити суду щодо надання доказів отримання ОСОБА_1 податкового повідомлення-рішення, ДФС України в наданні даної інформації відмовила. Таким чином, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 212-15 КУпАП відносно ОСОБА_1 , необхідно закрити.

На підставі викладеного та керуючись 212-15,247,251,284,289,294 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 212-15 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Придніпровський районний суд м. Черкаси.

Суддя Ю.В.Михальченко