Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/73/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Петров Р. І.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2019 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., при секретарі Волошиній Н.С., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,
за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.01.2019 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 340 грн. та стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови районного суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 12.12.2018 о 9 год 25 хв, керуючи автомобілем «Опель», д/н НОМЕР_2 , по вулиці Соціалістичній в м. Кропивницькому, при здійсненні повороту та роз`їзду з автомобілем «Део», д/н НОМЕР_3 , який рухався по смузі зустрічного руху, не врахував дорожньої обстановки та не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого автомобіль «Опель», д/н НОМЕР_2 , занесло на смугу зустрічного руху, де він зіткнувся з автомобілем «Део», д/н НОМЕР_3 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.При цьому, постановою суду ОСОБА_1 визнано винним за порушення п.п. 1.10, 2.3 (б) ПДР України.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вказує, що з рішенням районного суду він не погоджується та вважає, що його прийнято незаконно у зв`язку з чисельними порушеннями норм матеріального та процесуального права.

Він дійсно визнає факт дорожньо - транспортної пригоди за його участі, проте винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП та в порушенні вимог пункту 13.1 Правил дорожнього руху себе не вважає. При цьому, вказує на те, що 12 грудня 2018 року він дійсно рухався в місті Кропивницькому по вулиці Соціалістичній на своєму автомобілі з дозволеною швидкістю біля 30-35 км/год, обравши невелику швидкість через складні погодні умови (засніженість вулиці). Рухався він на відстані не більше 50 см. від узбіччя дороги. На зустріч йому по своїй смузі руху рухався автомобіль «Део», який також дотримувався дистанції від узбіччя своєї смуги руху не більше 50 см.

Відповідно до схеми дорожньо - транспортної пригоди, ширина дороги по вулиці Соціалістичній складає 8 метрів. Середня ширина легкового автомобілю складає біля 1,7 метри. Відстань від його автомобіля, та від автомобіля «Део»до узбіччя складала не більше 50 см. Таким чином, боковий інтервал при роз`їзді автомобілів на даній ділянці на його думку складав би 3,6 метрів.

Під час руху, через погані погодні умови, а саме через засніжену та нерозчищену дорогу, його автомобіль на повороті занесло та викинуло на зустрічну смугу руху, внаслідок чого і відбулось зіткнення. Вважає, що зіткнення відбулось саме через стан дороги та не вжиття заходів комунальними службами по своєчасній розчистці дороги, а тому не залежало від його волі, оскільки ним вжито всі умови для недопущення подібної ситуації (він обрав безпечну швидкість руху, боковий інтервал між машинами був максимально можливим, аби не допустити виїзду на узбіччя), і на його думку даний факт підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою дорожньо - транспортної пригоди та поясненнями учасників події.

Отже, вважає що адміністративне правопорушення він не вчиняв, пункт 13.1 Правил дорожнього руху не порушував та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення встановлено, що процесуальним документом, який є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності являється протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення із поміж іншого зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При цьому, слід зазначити, що суд розглядаючи справу про адміністративне правопорушення не може вийти за межі протоколу, зокрема ставити особі в провину порушення інших вимог нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення (у даному випадку ПДР України), які не зазначені в протоколі.

Так, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставилось у провину те, що останнім не виконано вимоги п. 13.4 ПДР України, а саме те, що останній при здійсненні повороту та роз`їзду з автомобілем «Део», д/н НОМЕР_3 , який рухався по смузі зустрічного руху, не врахував дорожньої обстановки та не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого автомобіль «Опель», д/н НОМЕР_2 , занесло на смугу зустрічного руху, де він зіткнувся з автомобілем «Део».
При цьому, постановою суду ОСОБА_1 визнано винним за порушення п.п. 1.10, 2.3 (б) ПДР України, а саме що він не врахував дорожні умови, які склалися, зокрема стан дорожнього покриття, внаслідок чого не вибрав безпечної швидкості руху та прийомів керування, за яких би він зміг безпечно керувати автомобілем «Опель», д/н НОМЕР_2 , та уникнути дорожньо-транспортної пригоди.

Наведене вище свідчить, що суд першої інстанції вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення, помилково визнавши ОСОБА_1 винним у порушенні ПДР України, порушення яких фактично не ставились йому у провину і не зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, що є неприпустимим та є безумовною підставою для скасування такого рішення суду та постановлення нового, відповідно до вимог ст. 294 ч.8 п.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та постановити нову постанову.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, відповідальність за дане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушенняст. 124 КУпАП, а саме у порушенні ним вимог п. 13.4 ПДР України, повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями потерпілого ОСОБА_2 та самого ОСОБА_1 , доданими до матеріалів справи, а також поясненнями ОСОБА_1 наданими ним в суді апеляційної інстанції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Опель», д/н НОМЕР_2 , по вул. Соціалістичній в м. Кропивницькому, при здійсненні повороту та роз`їзду з автомобілем «Део», д/н НОМЕР_3 , який рухався по смузі зустрічного руху, не врахував дорожньої обстановки, а саме засніжену та не розчищену дорогу на його смузі руху, та не вибрав безпечної швидкості руху, з урахуванням вищевказаної перешкоди на дорозі, тобто її засніженості, внаслідок чого керований ним автомобіль «Опель», д/н НОМЕР_2 , занесло на смугу зустрічного руху, де він зіткнувся з автомобілем «Део», д/н НОМЕР_3 .
Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки під час роз`їзду з автомобілем «Део», д/н НОМЕР_4 , який рухався по смузі зустрічного руху, (що не заперечується і самим правопорушником), правопорушник не врахував дорожньої обстановки та перешкоди для його руху у вигляді засніженості дороги, внаслідок чого автомобіль «Опель», д/н НОМЕР_2 , занесло на смугу зустрічного руху, де він зіткнувся з автомобілем «Део», д/н НОМЕР_3 , чим порушив вимоги саме п. 13.4 ПДР України, відповідно до якого якщо зустрічний роз`їзд утруднений, водій, на смузі руху якого є перешкода, повинен дати дорогу.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу того, що районний суд визнав його винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП та в порушенні вимог пункту 13.1 Правил дорожнього руху є безпідставними, оскільки як вбачається з оскарженої ним постанови суду від 11.01.2019 його визнано винним за інші порушення ПДР, а саме за порушення п.п. 1.10, 2.3 (б) ПДР України.

Також його доводи і про те, що подія що відбулась не залежала від його волі, оскільки ним було вжито всі заходи для недопущення подібної ситуації, а саме він обрав безпечну швидкість руху та боковий інтервал між автомобілями був максимально можливим, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на переконання суду є хибними, оскільки матеріалами справи встановлено, що саме дії ОСОБА_1 знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо транспортної пригоди.

За наведених обставин, вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, задоволенню не підлягають.

При призначенні адміністративного стягнення, суд вважає, що районним судом правильно враховано положення ст. 33 КУпАП та для досягнення мети застосування адміністративного стягнення, правильно накладено мінімально можливе адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, визначеному санкцією ст. 124 КУпАП, з яким погоджується і апеляційний суд.

Окрім цього, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, із ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір, який становить 384 грн 20 коп.

За вказаних обставин справи апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а саме в частині скасування оскарженої ним постанови районного суду, але з інших підстав та з постановленням нової постанови про визнання скаржника винним у вчиненні того ж адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, але через порушення ним вимог п.13.4 ПДР України.

Керуючись ст. 294 ч.8 п.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити частково, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.01.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме через порушення ним вимог п.13.4 ПДР України та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн 20 коп.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду Ремез П.М.