КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/4732/2019 Суддя у І-й інст.: Слободянюк П.Л.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка працює спеціалістом з менеджменту проектів ТОВ «КІ Фанд Менеджмент», зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою захисника Середи В.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та до неї застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 в період часу з 26 січня 2016 року по 6 січня 2017 року, обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву, тобто являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону, після припинення 6 січня 2017 року виконання функцій держави, несвоєчасно без поважних причин, а саме 17 вересня 2018 року, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, чим вчинилаадміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, захисник Середа В.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення та відповідно до п.7 ст. 247, ст. 38 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Вважає рішення суду 1-ї інстанції незаконним та необґрунтованим, оскільки висновки, покладені в основу рішення, не відповідають обставинам справи, не підтверджені належними доказами, у зв`язку з чим вина ОСОБА_1 є недоведеною, а ґрунтується лише на припущеннях.

Звертає увагу на відсутність у ОСОБА_1 умислу на неподання декларації або приховання своїх доходів та зазначає, що із зобов`язання, підписаного ОСОБА_1 , неможливо встановити, про що саме її попередили, оскільки у ньому зазначено, що декларація повинна подаватися ОСОБА_1 протягом року за своїм останнім місцем роботи. Також Департамент захисту економіки НП України не є уповноваженим органом, наділеним компетенцією здійснювати перевірку декларації та повідомлень про зміну майнового стану, а також виявляти адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, у зв`язку з чим вважає протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 недопустимим доказом.

Крім того вказує про закінчення строків накладення адміністративного стягнення, яке, на думку апелянта, було виявлено ще 04.06.2018.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та захисника Опалюка С.В., які підтримали апеляційну скарги і просили її задовольнити, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. На підставі цих вимог закону, а також ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази вини особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, та дати їм належну оцінку в їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи, ці вимоги закону судом 1-ї інстанції дотримані в повній мірі. Згідно до ч.1 ст. 172-6 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за неподання або несвоєчасне подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, передбаченої Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції». При цьому, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом або несвоєчасне подання декларації без поважних причин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву від 25.01.2016 № 39-к ОСОБА_1 з 26 січня 2016 року призначено на посаду головного спеціаліста відділу оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності, та цього ж дня останньою прийнято присягу державного службовця. 26.05.2016 наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву № 225-к ОСОБА_1 присвоєно 9 ранг державного службовця в межах категорії «в» посад державної служби, а отже згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», вона є суб`єктом декларування, на яку поширюється дія цього Закону.

06.01.2017 наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву від № 2-к ОСОБА_1 з 06.01.2017 звільнено з займаної нею посади за власним бажанням, та цього ж дня останню попереджено (під підпис у зобов`язанні від 6.01.2017) про обов`язок подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням) та декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік (після звільнення.)

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення № 526 від 19.08.2019, ОСОБА_1 6.01.2017 фактично припинивши діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, маючи електронний цифровий підпис, необхідний для входу до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в порушення вимог абз.2 ч.2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями (за 2017 рік), лише 17.09.2018, тобто несвоєчасно, при цьому доказів поважності причин несвоєчасного подання апеляційному суду надано не було.

Таким чином, дотримавшись вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд 1-ї інстанції повно, всебічно та об`єктивно встановив фактичні обставини та дослідив зібрані по справі докази у їх сукупності, надав їм належну оцінку, і прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Суд першої інстанції обґрунтовано не узяв до уваги пояснення захисника Середи В.В. про відсутність умислу в діях ОСОБА_1 , оскільки декларант мала об`єктивну можливість вчасно виконати вимоги закону, однак свідомо допустила їх порушення, внаслідок чого несвоєчасно подала декларацію, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

З таким висновком суду 1-ї інстанції апеляційний суд погоджується, оскільки визнання судом порушення строків подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням) та декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, - можливе лише за наявності поважних на те причин, під якими слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо, які у даному випадку відсутні.

Довід апеляційної скарги про те, що протокол щодо ОСОБА_1 складено не уповноваженим органом, не ґрунтується на вимогах закону, а тому задоволенню не підлягає.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення, і оскільки днем вчинення правопорушення у даному випадку є останній день для подання декларації - 31.03.2017, то встановлені строки накладення адміністративного стягнення сплили, з урахуванням чого апеляційна скарга у цій частині підлягає задоволенню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя Київського апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Середи В.В. задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП змінити в частині накладення адміністративного стягнення та закрити провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч.3 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Юденко