П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" грудня 2019 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Мельниченко Л.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

07 жовтня 2019 року близько 02 години ОСОБА_1 , рухаючись по пр-ту Броварському, 53 в м. Києві, керував автомобілем «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: а саме: зіниці очей не реагують на світло, блідість обличчя, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не з`явився в судові засідання, які були призначені на 19 листопада 2019 року та на 10 грудня 2019 року. В той же час, 10 грудня 2019 року подав до канцелярії суду клопотання про відкладення розгляду справи для надання йому можливості залучити адвоката для захисту його прав.

Клопотання було задоволено та розгляд справи був відкладений на 20 грудня 2019 рік на 10 годину 30 хвилин, про що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином.

20 грудня 2019 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив. Натомість, захисник ОСОБА_1 - адвокат Паєта В.В. подав через канцелярію суду клопотання про надання справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 для ознайомлення з метою підготовки до судових засідань та підготовки клопотань. Також, одразу просив призначити розгляд справи після 05 січня 2019 року в зв`язку з його відсутністю в місті Києві. Будь-яких даних на обгрунтування та поважності причин неможливості з`явитися у судові засідання не повідомив, доказів поважності неявки суду не надав.

Крім того, адвокат Паєта В.В. не з`явився для ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

В судове засідання, яке було призначене на 23 грудня 2019 року на 12 годину 50 хвилин, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та будь-яких пояснень суду не надав.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності - адвокат Паєта В.В. також в судове засідання не з`явився, 23 грудня 2019 року надіслав електронну форму звернення громадян, в якому просив відкласти розгляд справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з його перебуванням поза межами міста Києва, разом з тим, жодних підтверджень, як і доказів реальної неможливості з`явитися в судові засідання не надав. Крім того, станом на 23 грудня 2019 року з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, для підготовки до судових засідань, він не ознайомився.

Учасники судового процесу та їхні захисники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, суд здійснив всі можливі заходи для дотримання прав ОСОБА_1 , проте, враховуючи строки розгляду справи про адміністративні правопорушення та паритетність дотримання інтересів інших учасників справи, суд розцінює поведінку ОСОБА_1 та адвоката Паєти Р.Г. як свідоме зловживання своїми процесуальними правами, завідомо направлене на безпідставне затягування судового процесу.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, врахувавши, що судом були вжиті всі передбачені законом заходи для виклику ОСОБА_1 до суду, який залучив для представництва та захисту своїх інтересів адвоката, який також не з`явився в судове засідання, суддя, з дотриманням вимог ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглядати адміністративну справу у відсутність ОСОБА_1 за наявними матеріалами.

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі серії ДПР18 за № 339069 від 07 жовтня 2019 року автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , був зупинений працівниками поліції, які зазначили, що водій перебував за кермом з ознаками наркотичного сп`яніння: а саме: зіниці очей не реагують на світло, блідість обличчя, тремтіння рук. Водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Водію під підпис були роз`яснені його права та те, що він має пройти огляд на стан сп`яніння, та що за відмову передбачена адміністративна відповідальність.

Крім того, ці факти підтверджені поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Саме ця дія зафіксована на диску з відеозаписом.

Як вбачається з даних, що містяться на відеозапису, працівники поліції в присутності свідків пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, останній погодився на пропозицію та пройшов тест на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер», результат виявився негативний. Після чого, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога, так як мали підозру, що ОСОБА_1 знаходиться в стані наркотичного сп`яніння. На цю пропозицію останній відмовився, та пояснив працівникам поліції, що він іноді курить наркотичну речовину канабіс, та що напередодні саме курив і що він впевнений, що результат тесту буде позитивний, тому не бачить необхідності проходити тест на стан сп`яніння.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога, відтворивши відеозаписи на диску з бодікамери АА 00974, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.

Відповідно до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, у ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто суб`єктом правопорушення визнається особа, яка керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право, а керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Як вбачається з даних, що містяться в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На підставі наведеного, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення суддя, враховує вимоги ст. 23 КУпАП, які передбачають, що адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, та те, що санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено єдине адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 23, 33, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 266, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 гривень 20 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя Л.А. Мельниченко