Тернівський районний суд міста ОСОБА_1
Дніпропетровської області
справа № 215/5459/18
номер провадження 3/215/21/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши матеріал, який надійшов від полку патрульної поліції в місті ОСОБА_1 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого водієм ПрАТ «ПівнГЗК», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

До Тернівського районного суду міста ОСОБА_1 надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія БР № 209364 від 22.11.2018р., згідно якого 22.11.2018 р. о 00 год. 46 хв. водій ОСОБА_3, керував автомобілем ВАЗ 2106, д.н.з. 63714АН, по вул. В. Терещенка, 1А в м. Кривому Розі в стані алкогольного спяніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу, зі згоди водія за допомогою газоаналізатора Драгер у присутності двох свідків, але з результатом огляду водій не погодився. Був з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме нестійка хода, невиразна мова, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку у медичному закладі, водій відмовився в присутності двох свідків.

Зазначеними діями ОСОБА_3 порушив вимоги пункту 2.5, 2.9а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав вказав, що дійсно 22.11.2018р. приблизно о 00-30 год. знаходився в автомобілі. Однак, керування ним не здійснював. Цього вечора він був у бані з друзями. Коли повернувся додому то посварився з дружиною. Щоб не продовжувати конфлікт пішов з дому, зайшов до «АТБ-Маркет», що розташований по вул. В. Терещенка в м. Кривому Розі та придбав пиво. Оскільки на вулиці було холодно, вирішив сісти в автомобіль, який ще вдень припаркував біля вищевказаного супермаркету. Через деякий час підїхали працівники патрульної поліції, при спілкуванні вони вказали, що в нього маються ознаки алкогольного спяніння. На його пояснення, що він не керував автомобілем та що у автомобіля навіть не заведений двигун, працівники патрульної поліції не реагували. Спочатку йому запропонували пройти медичний огляд у медичному закладі, він погодився, однак вони поїздили по місту та приїхали до ОСОБА_4 У відділку поліції патрульні поліцейські з його згоди провели огляд за допомогою газоаналізатора Драгер у присутності двох свідків, але з результатом огляду він не погодився. В подальшому працівники патрульної поліції склали протокол про керування ним транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, дослідивши надані докази в справі: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 209364, письмові пояснення ОСОБА_5, ОСОБА_6, направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, тест № 208 від 22.11.2018р. газоаналізатора Drager «Alkotester 6820» прилад № ARHJ-0298, рапорт інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капрала поліції ОСОБА_7, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають оглядові на стан алкогольного сп'яніння. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного сп'яніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного спяніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 22.11.2018 р. о 00 год. 46 хв. водій ОСОБА_3, керував автомобілем ВАЗ 2106, д.н.з. 63714АН, по вул. В. Терещенка, 1А в м. Кривому Розі в стані алкогольного спяніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу, зі згоди водія за допомогою газоаналізатора Драгер у присутності двох свідків, але з результатом огляду водій не погодився. Був з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме нестійка хода, невиразна мова, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку у медичному закладі, водій відмовився в присутності двох свідків.

Відповідальність за ст.130 КУпАП наступає в наслідок порушення вимог Правил дорожнього руху.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У п.27 Постанови Пленуму від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Виходячи з аналізу змісту ст.130 КУпАП, відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння повинна бути в нерозривному зв'язку з керуванням транспортним засобом в такому стані.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

До матеріалів справи було долучено відео з нагрудної камери працівника поліції, яке було переглянуто у судовому засіданні однак, з зазначеного відео не вбачається, що ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ 2106, тому судом 10.12.2018р. та 27.12.2018р. було направлено запити до полку патрульної поліції в місті ОСОБА_1 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП про надання відео, яке б підтверджувало факт керування транспортним засобом гр. ОСОБА_3 Однак вказане відео з засобів технічної відео фіксації суду надано не було.

Також судом у судові засідання на 22.12.2018р. та 21.01.2019р. викликались інспектори полку патрульної поліції в місті ОСОБА_1 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_8О та ОСОБА_7, однак останні в судові засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, причину неявки суду не повідомили.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З урахуванням наведеного, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суду не надано жодних доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_3 22.11.2018р. приблизно о 00:46 год. транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Перебування біля чи в автомобілі не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленихзаконом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України, від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції, не є вичерпними; конституційні права і свободи не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24); юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у діях ОСОБА_3

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 247 КУпАП, провадження у справі відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: