Справа 200/4764/19
Провадження 3/200/1811/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з відділу адміністративної практики Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 134887 від 18 березня 2019 року вбачається, що 17 березня 2019 року о 00 год 30 хв водій ОСОБА_1 перебуваючи в м. Дніпро по вул. Короленко, 1, керував автомобілем AUDI Q7 д.н.з . НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 свою вину не визнав посилаючись на те, що він на момент зупинки не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Після зупинки він попрохав працівника поліції назвати йому причини зупинки, на що останній попрохав надати документи для перевірки, ОСОБА_1 не погоджуючись з діями працівника поліції, відмовився надавати документи. Після чого в працівника поліції виникла підозра, що ОСОБА_1 перебуває в алкогольному сп`янінні, йому запропоновано було пройти медичний огляд, на що він відмовився. Після складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, інспектор поліції дозволив йому далі керувати транспортним засобом. На його думку протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП був складений лише з тих причин, що поліцейський не міг йому пояснити причини зупинки керованого ним транспортного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, а саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно дост. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Відповідно до п. 2 розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 N 1452/735(далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Разом з тим, статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачений вичерпний перелік випадків коли поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

Так, відповідно до ч.1 та 2ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Відповідно до ч. 3ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 134887 від 18.03.2019 року стосовно ОСОБА_1 не вбачається, що зупинку транспортного засобу було здійснено з конкретної причини, та відповідно до статті 35 Закону України «Про національну поліцію» такі дії працівників поліції являються незаконними, що в подальшому призвело до незаконного складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1ст. 130 КУпАП.

Незаконні дії працівників поліції виразилися в не повідомленні причини зупинки транспортного засобу водію, не зафіксувавши її у протоколі про адміністративне правопорушення, зупинення водія фактично відбулось у зв`язку з підозрою у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але ж такої підстави для зупинки транспортного засобу стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачає.

На підставі вищенаведеного суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є незаконним, а отже, не є належним та допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст.9,252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

У відповідності дост.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Викладені обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1ч.1ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.7,9, ч.1 ст.130, п.1 ст.247, ст.280,282-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Е.В. Женеску