Номер провадження: 33/813/459/19
Головуючий у першій інстанції Старіков О.О.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І., з участю секретаря судового засідання Ткачука В.О., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Кравцана Віктора Михайловича, представника Одеської митниці ДФС - Ткаченка Олександра Володимировича, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 - адвоката Кравцана Віктора Михайловича на постанову судді Малиновського районного суду міста Одеси Старікова О.О. від 12.02.2019 року,

встановив

Зазначеною постановою суду ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень на користь держави з конфіскацією товарів. Вилучені, відповідно до протоколу №3439/500000/18 від 31.10.2018 року речі, а саме: 1700 доларів США - конфісковано.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 31.10.2018 року, о 20 годині 45 хвилин, проходив митний контроль в зоні діяльності митного поста «Міжнародний аеропорт «Одеса» Одеської митниці ДФС, який відбував з України до Туреччини, рейсом №468, по смузі руху «зелений коридор», під час митного огляду якого без ознак приховування було виявлено грошові кошти у сумі 13018 доларів США.

За даним фактом співробітниками Одеської митниці ДФС відносно ОСОБА_4 було складено протокол №3439/500000/18 від 31.10.2018 року про порушення митних правил, передбачене ст. 471 МК України. Також, відповідно до ст. 511 МК України було вилучено 1700 доларів США.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 - адвокат Кравцан В.М., не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, посилаючись на те, що воно є незаконною, порушує питання щодо скасування постанови та прийняття нової постанови, якою закрити провадження по справі.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що районний суд дійшов до помилкового висновку про те, що ОСОБА_4 умисно вчинив дії, які направлені на порушення митних правил, оскільки згідно пояснень ОСОБА_4 та свідків, грошові кошти в сумі 6000 доларів США із 13000 доларів США, які знаходились у ОСОБА_4 не належали особисто йому, а належали його товаришу ОСОБА_5, який разом з ним проходив митний контроль. Крім того звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів повноважень особи, яка склала протокол на проведення митного контролю та складання протоколу про порушення митних правил, в порушенні вимог ст. 511 МК України протокол про вилучення товарів не складався, вилучення грошових коштів відбулося без участі понятих, що свідчить про протиправність складання протоколу. Також ОСОБА_4 при складанні протоколу не було роз'яснено його права, передбачені ст.498 МК України, ті документи, що він підписував при вилученні грошей, не надані митниками до суду або замінені на інші. Крім того Кравцан В.М. звертає увагу на те, що вказавши в протоколі, що ОСОБА_4 на 1700 доларів США перевищив дозволену для переміщення суму через митний кордон України, інспектор митного поста свавільно страктувала норми законодавства з метою незаконного вилучення у ОСОБА_4 належного йому майна, легальне походження якого встановлено судом. Також судом не було враховано незначну шкоду, яка могла б бути заподіяна державі Україна та не врахував те, що ОСОБА_4 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду апеляції не заявляв, в зв'язку з чим апеляційна скарга була розглянута у його відсутності і в присутності захисника ОСОБА_4 - адвоката Кравцан В.М., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник Одеської митниці ДФС - Ткаченко О.В. в судовому засіданні просив апеляційну скаргу відхилити та зазначав, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги - такими, що не можуть прийматись до уваги.

Дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги доводи захисника ОСОБА_4, викладені в апеляційній скарзі, заслухавши представника Одеської митниці ДФС та захисника ОСОБА_4, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову районного суду необхідно залишити без зміни, за наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.10.2018 року, о 20 годині 45 хвилин, ОСОБА_4 проходив митний контроль в зоні діяльності митного поста «Міжнародний аеропорт «Одеса» Одеської митниці ДФС, який відбував з України до Туреччини, рейсом №468, по смузі руху «зелений коридор», під час митного огляду якого без ознак приховування було виявлено грошові кошти у сумі 13018 доларів США.

За даним фактом співробітниками Одеської митниці ДФС відносно ОСОБА_4 було складено протокол №3439/500000/18 від 31.10.2018 року про порушення митних правил, передбачене ст. 471 МК України. Також, відповідно до ст. 511 МК України було вилучено: 1700 доларів США.

Відповідно до ч.1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою противоправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Формою проходження митного контролю ОСОБА_4 обрав проходження через зону (коридор) спрощеного митного контролю («зелений коридор»).

Відповідно до ст.366 МК України двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України. Канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Канал, позначений символами червоного кольору («червоний коридор»), призначений для всіх інших громадян. Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою. Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення. Громадяни, які проходять (проїжджають) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Частиною 3 статті 197 МК України передбачено, що обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню), можуть встановлюватися Національним банком України.

Відповідно до Інструкції про Порядок переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої Постановою Національного банку України від 27.05.2008 року №148 (у редакції, яка діяла на час перетину ОСОБА_4 державного кордону), фізична особа-резидент має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі. Вивезення за межі України фізичними особами-резидентами готівки в сумі, що перевищує в еквіваленті 10000 євро, здійснюється за наявності документів, що підтверджують зняття ними готівки з власних рахунків у банках, і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує в еквіваленті 10000 євро.

Як вже було зазначено, ОСОБА_4, проходячи митний контроль в зоні діяльності митного поста «Міжнародний аеропорт «Одеса» Одеської митниці ДФС, самостійно вибравши спрощену систему митного контролю та пройшовши смугу «зелений коридор» мав при собі 13018 доларів США, про що не заперечувалось його захисником під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, що перевищує встановлений діючим законодавством розмір, який не підпадає під встановлені законодавством обмеження щодо ввезення вивезення за межі митної території України.

Зазначеними діями ОСОБА_4 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.471 МК України за кваліфікуючою ознакою: порушення встановленого митним кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що частина грошових коштів, які знаходились у ОСОБА_4, не належали особисто йому, а належали його товаришу ОСОБА_5, який разом з ним проходив митний контроль, оскільки вказане не має правового значення для розгляду справи, так як грошові кошти були виявлені у ОСОБА_4 під час проходження ним спрощеного митного контролю, який він самостійно вибрав шляхом проходження митного контролю - «зелений коридор». Крім того, діючим законодавством передбачено лише особисте проходження митного контролю.

Твердження апелянта про те, що відсутні докази повноважень особи, яка склала протокол на проведення митного контролю та складання протоколу про порушення митних правил спростовуються наданою представником Одеської митниці ДФС та долученої до матеріалів справи Посадовою інструкцією державного інспектора митного поста «Міжнародний аеропорт «Одеса» Одеської митниці ДФС», згідно якої державний інспектор має повноваження на проведення митного контролю та складання протоколу про порушення митних правил.

Також суд критично ставиться до твердження апелянта про те, що в порушенні вимог ст.511 МК України протокол про вилучення товарів не складався, оскільки вилучені грошові кошти з точним зазначенням їх особливих ознак вказані в протоколі про порушення митних правил від 31.10.2018 року у відповідності до ч.3 ст.511 МК України, згідно якої тимчасово вилучені товари, у тому числі транспортні засоби особистого користування, транспортні засоби комерційного призначення та документи повинні бути перелічені у протоколі, що складається в передбачених цим Кодексом випадках, або в доданому до нього описі з точним зазначенням кількості, міри, ваги та особливих ознак цих товарів, транспортних засобів та документів, а також вартості товарів, транспортних засобів. Зазначений протокол складено за формою, що відповідає вимогам Наказу Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року №652 «Про затвердження форм процесуальних документів у справах про порушення митних правил».

Твердження апелянта про те, що вилучення грошових коштів відбулося без участі понятих спростовується протоколом про порушення митних правил від 31.10.2018 року, у якому зазначений понятий ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_7

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_4 при складанні протоколу не було роз'яснено його права, передбачені ст.498 МК України, не підтверджуються матеріалами справи, оскільки протоколом про порушення митних правил від 31.10.2018 року, який місить роз'яснення прав особи, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, ОСОБА_4 в присутності свідка та понятого підписувати відмовився, про що зазначено у вказаному протоколі.

Також суд відхиляє посилання апелянта на те, що з втратою чинності Постанови Кабінету Міністрів України №436 від 21.05.2012 року «Про затвердження переліків товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України» затверджений новий перелік товарів, які в разі ввезення на митну територію України (у тому числі з метою транзиту) підлягають заходам офіційного контролю, у якому відсутні готівкова валюта або валютні цінності, оскільки на даний час діє Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затверджене Постановою НБУ від 02.01.2019 року № 3 з метою реалізації вимог Закону України «Про валюту і валютні операції». Зазначеним Положенням (п.6) встановлено, що фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі. Таким чином діючим законодавством не скасовано обмеження щодо контролю за переміщенням валютних цінностей та не суму, з якої проводиться обов'язкове декларування коштів.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненому правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ст.471 МК України за кваліфікуючою ознакою: порушення встановленого митним кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_4 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України є законним та обґрунтованим, тому немає підстав для скасування або зміни постанови суду.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст.33 КУпАП на накладено стягнення у межах санкції ст.471 МК України, яка є безальтернативною.

Згідно ч.2 ст.528 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу.

Згідно ч.5 ст.529 МК України, постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 - адвоката Кравцана Віктора Михайловича - залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду міста Одеси від 12.02.2019 року, якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень на користь держави з конфіскацією вилучених 1700 доларів США - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І.Кравець