пр. № 3/759/9028/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2019 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Ясельський А.М., за участю захисника Ковбаси О.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП фізичної особи в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01.12.2019 року приблизно о 15.30 годин, в м. Києві, по вул. Ушакова, 20, керував автомобілем «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, не стійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 01.12.2019 року він автомобілем не керував. Дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння та на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння він відмовився.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що є дочкою ОСОБА_1 , та 01.12.2019 року вона вийшла на вулицю коли працівники поліції оформлювали матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно її батька, чи керував її батько автомобілем вона не бачила, автомобіль стояв припаркований.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №255805 від 01.12.2019 року; письмові пояснення свідків від 01.12.2019 року, відповідно до яких ОСОБА_1 в присутності останніх відмовився від проходження огляду для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку; відеозапис із нагрудної камери відеоспостереження інспектора патрульної поліції, який був безпосередньо оглянутий в судовому засіданні, та з якого вбачається стан ОСОБА_1 , його відмова в присутності свідків від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а також пояснення ОСОБА_1 , згідно яких він визнав, що керував автомобілем у стані сп`яніння; суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушенням ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пояснення ОСОБА_1 , в частині, що він не керував автомобілем, суд оцінює критично та сприймає як бажання ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності, крім того вказані пояснення спростовуються дослідженими матеріалами справи в повному обсязі.

Захисник в судовому засіданні просив визнати неналежним доказом відеозапис з нагрудної відеокамери поліцейського, оскільки він є неповним.

Суд зауваження захисника не приймає до уваги, та вважає, відеозапис оглянутий в судовому засіданні належним доказом, оскільки на ньому в достатній мірі, з метою з`ясування обставин справи, відображені події, що стосуються вказаної події, зокрема вбачається стан ОСОБА_1 , його відмова в присутності свідків від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а також пояснення ОСОБА_1 , згідно яких він визнав, що керував автомобілем у стані сп`яніння.

Відтак, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 повинен був на вимогу інспектора патрульної поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. За таких підстав, суд розцінює дії ОСОБА_1 як відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати до нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є помірним скоєному.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду документи, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору відсутні, відтак з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, ч.1 ст. 130, ст.ст. 245, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 (нуль) копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя: А.М. Ясельський