ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №711/8840/19

Номер провадження 3/711/2069/19

26 грудня 2019 року

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Степаненко О.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором РК «Етоні Черкаси», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до відомостям зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення серія ГР № 355446 від 07.10.2019, 07.10.2019 за адресою: м. Черкаси, провулок Клименківський, 26, близько 22 год. 30 хв., ОСОБА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 психологічне насильство в сім`ї, а саме: погрожував звернутися до суду та вживав на її адресу нецензурну лайку, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 07.10.2019 конфлікт з дружиною ОСОБА_2 виник із-за того, що остання хотіла 08.10.2019 піти на показ Мод не дивлячись на те, що діти були хворі. Він їй не дозволив, оскільки у старшої дитини була температура більше + 39?, а менша тільки почала захворювати. Можливо, на емоціях він і вживав деякі нецензурні висловлювання на адресу ОСОБА_2 , але це відбулося в зв`язку із тим, що він був дуже обурений такою поведінкою своєї дружини. Стосовно «погроз звернутися до суду», він дійсно казав, що він звернеться до суду з приводу захисту прав дітей. Шкоди психологічному здоров`ю дітей сваркою не було завдано, оскільки вони при цьому не були присутні.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Антонюк І.А. зауважила, що оскільки ОСОБА_1 не давав дозволу на запис його дружиною їх розмови, він не може бути належним доказом по справі, а тому заперечувала проти його відтворення в судовому засіданні. Також, заперечує проти допиту в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки вони не були присутні безпосередньо під час сварки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Крім того, заперечує проти допиту малолітніх дітей, оскільки вони також не були безпосередніми свідками події.

ОСОБА_2 суду пояснила, що 07.10.2019 вона повідомила своєму чоловіку ОСОБА_1 , що 08.10.2019 буде йти на показ Мод, оскільки цей захід був завчасно запланований нею. На це її повідомлення чоловік неадекватно зреагував почав виражатися на її адресу нецензурною лайкою, зауваживши на хворобу дітей. Дійсно, старша дитина хворіла, у неї була температура, але до 08.10.2019 вона могла видужати. Крім того, стан дитини не був тяжким. Також, ОСОБА_1 погрожував їй судовим процесом та казав, що оскільки вона погана мати, то відбере у неї дітей.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що увечері 07.10.2019 до неї подзвонила сестра ОСОБА_2 та попросила приїхати до неї, оскільки її чоловік застосовує відносно неї насилля. Коли вони приїхала до неї, то побачила, що сестрі погано, вона була пригніченою. В її присутності ОСОБА_1 висловлювався відносно сестри нецензурною лайкою та погрожував через суд відібрати дітей.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він чув, як ОСОБА_5 сварить свою дружину - ОСОБА_6 нецензурною лайкою за те, що вона хотіла покинути хворих дітей та поїхати на показ Мод. Крім того, він погрожував їй судовими позовами.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши матеріали адміністративної справи, встановив наступне.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 07.10.2019, у вину ОСОБА_1 ставиться те, що він 07.10.2019 за адресою: м. Черкаси, провулок Клименківський, 26, близько 22 год. 30 хв., вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 психологічне насильство в сім`ї, а саме: погрожував звернутися до суду та вживав на її адресу нецензурну лайку, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Судом був досліджений відеозапис з нагрудних «бодіокамер» працівників поліції, які виїжджали 07.10.2019 на виклик за адресою: АДРЕСА_1 буд. 26, відповідно до яких судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно висловлювався на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою. Конфлікт виник з приводу виховання та догляду за малолітніми дітьми подружжя. Застосування ОСОБА_1 відносно своєї дружини ОСОБА_2 та дітей фізичного насильства судом не встановлено. Також, на відеозаписі події не вбачається присутність під час конфлікту малолітніх дітей. ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 були зроблені вислови про його намір звернутися до суду за захистом інтересів дітей.

Судом було відмовлено ОСОБА_2 у дослідженні в судовому засіданні зробленого нею під час конфлікту аудіозапису та приєднані його в якості доказу по справі, оскільки останній був записаний за відсутності попередньої згоди на те ОСОБА_1 , він не надав дозвіл на його відтворенні в судовому засіданні, а тому не може бути визнаний допустимим доказом по справі.

Також було відмовлено у допиті малолітніх дітей ОСОБА_7 , 2013 р.н. та ОСОБА_7 , 2015 р.н., оскільки останні, через свій малолітній вік, не можуть бути допитані судом з приводу вживання батьком нецензурної лайки. Крім того, у суду відсутні беззаперечні докази того, що останні були присутні під час конфлікту подружжя.

Суд, при вирішенні справи, застосовує аналогію закону, а саме: норми кримінального процесуального права, яке регулює найбільш подібні відносини до адміністративного процесуального права. З цього приводу суд констатує наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Таким чином, суд досліджує лише встановлені поліцейськими обставини провадження, як погрози звернутися до суду та вживання нецензурної лайки.

Висловлювання ОСОБА_1 в бік своєї дружини про намір звернутися до суду, суд не розцінює як погрозу, оскільки звернутися до суду з позовом є гарантоване Конституцією право особи.

Попри те, що погроза, зазначена як кваліфікуюча ознака правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд, враховуючи досліджені докази по справі, не розцінює погрозу звернення до суду, як завдання психологічного тиску на ОСОБА_2 .

Стосовно висловлювання ОСОБА_1 на адресу своєї дружини нецензурною лайкою з приводу виховання та догляду за дітьми, суд зазначає, що вказані дії не є складовою ознакою ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що ОСОБА_1 дійсно ображав свою дружину ОСОБА_2 з приводу, як він вважає, неналежного виконання останньою своїх батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей. Водночас така кваліфікаційна ознака як «образа» не зазначена в обсязі адміністративного обвинувачення ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адмінправопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адмінправопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом (ст. 7 КУпАП).

За положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, оскільки судом, в ході розгляду справи, не встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд приходить до висновку про закриття провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та, керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 245, 247, 7, 9, 252, 256, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О. М. Степаненко