Номер провадження 3/754/113/19
Справа №754/6708/18
ПОСТАНОВА

іменем України

13 лютого 2019 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., з участю прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 Левошко І.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли з Київського міського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка зареєстрована АДРЕСА_1 -

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, перебуваючи на посаді інспектора роти № 3 батальйону № 2 полку № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві, як суб'єкт декларування, не своєчасно, без поважних причин, 14 квітня 2018 року подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, порушивши вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні прокурор зазначив про наявність складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, просив притягнути ОСОБА_2 до відповідальності.

ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що підставою несвоєчасного подання декларації є її перебування у декретній відпустці.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши наявні в матеріалах справи, письмові докази, встановив наступне.

Відповідно до наказу Голови Національної поліції України від 07.11.2015 року№114о/с, ОСОБА_2 прийнято на службу в поліцію, присвоївши їй спеціальне звання лейтенант поліції.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання.

ОСОБА_2 прийнято Присягу працівника Національної поліції 07.11.2015 р. та підписано пам'ятку, відповідно до якої остання ознайомлена з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» в тому числі і зі ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Пунктом 9 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" визначено, - що правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене зазначеною ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 65 даного Закону за вчинення корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення особи, зазначені в ч. 1 ст. 3 цього Закону притягуються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Згідно з «Положенням про Управління патрульної поліції у місті Департаменту патрульної поліції», затвердженого Наказом Департаменту патрульної поліції № 1/2 від 07.11.2015 року, управління патрульної поліції у Києві Департаменту патрульної поліції є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до п. п. «з», п. 1, ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», лейтенант поліції ОСОБА_2 є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов'язаного з корупцією.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у п. 1, підп. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб - сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

У свою чергу, інспектор роти №3 батальйону №2 полку №2 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, лейтенант поліції ОСОБА_2 є суб'єктом декларування, який зазначений у абзаці 15, ч. 1, ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Отже, поліцейський, як суб'єкт декларування має в обов'язковому, визначеному законом порядку, подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави.

Згідно публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_2 подала щорічну електронну декларацію за 2017 рік 14 квітня 2018 року о 15.33 год.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обов'язок з'ясувати не лише те, чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також питання винуватості особи у його вчиненні.

Вина є одним із елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

У своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією від 22.05.2017 р., судова палата у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказала, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією» № 13 від 25.05.1998 року, суди при розгляді справ про правопорушення, пов'язані з корупцією повинні також з'ясовувати мотив і характер вчиненого діяння.

Під час розгляду даної справи було встановлено, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов'язковим елементом його об'єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання електронної декларації, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов'язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання електронної декларації.

Крім того, згідно з п.2 роз'яснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 р., під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов'язкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

Вищевикладене дає правові підстави для висновку, що ОСОБА_2 несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тому в її діях наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

При призначенні адміністративного стягнення враховується характер, обставини та наслідки вчиненого правопорушення, дані про особу, відсутність обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, та з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд призначає ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу, який є необхідним та достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Керуючись ст. ст. 278 - 284, 287, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення в Київський апеляційний суд через Деснянський районний суд м. Києва.

Суддя