Справа № 592/1785/19
Провадження № 3/592/403/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду міста Суми Чернобай О.І., за участю секретаря судового засідання Павлович Ю.С., прокурора Кунди Є.А., особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, із застосуванням технічних засобів фіксації судового провадження, що відповідає вимогам ч.6 ст.11 Закону України Про судоустрій і статус суддів, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, 12,04.1982 року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 на Амурі, Хабаровського краю, гр-на України, одруженого, працюючого головним державним інспектором відділу нагляду на виробництві і на обєктах підвищеної безпеки Управління Держпраці у Сумській області, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2/4, кв.44, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3/140, кв.50, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1,

за ч.1 ст.172-6 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

На державній службі ОСОБА_1 перебуває з 02.12.2013 року та цього ж дня у територіальному управлінні Державної служби гірчичного нагляду та промислової безпеки України в Сумській області прийняв присягу державного службовця.

Наказом Управління Держпраці у Сумській області від 05.08.2015 року № 65-к, ОСОБА_1 було призначено з 06.08.2015 року на посаду головного державного інспектора відділу нагляду в будівництві, котлонагляді, на транспорті та звязку, яка згідно Закону України Про державну службу відноситься до посад державної служби категорії В.

Наказом Управління Держпраці у Сумській області від 29.04.2016 року № 57-к ОСОБА_1 присвоєно 7-й ранг державного службовця.

Наказом Управління Держпраці у Сумській області від 07.06.2016 року № 69-к ОСОБА_1 переведено на посаду головного державного інспектора відділу нагляду в АПК та СКС, а відповідно до наказу від 05.11.2018 року за № 269-к переведено на посаду головного державного інспектора відділу нагляду на виробництві і на обєктах підвищеної безпеки Управління Держпраці у Сумській області на якій він працює до теперішнього часу.

07.11.2016 року, ОСОБА_1, під особистий підпис, був ознайомлений з вимогами і обмеженнями щодо прийняття та проходження державної служби відповідно до Законів України Про державну службу та Про запобігання корупції та зобовязався їх виконувати.

Таким чином, згідно п.п. в п.1 ч.1 ст.3 Закону України Про запобігання корупції ОСОБА_1 є субєктом, на якого поширюється дія цього Закону і є субєктом декларування зобовязаним подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно ч.1 ст.45 Закону України Про запобігання корупції, ОСОБА_1 відповідно обійманої посади, як особа, зазначена у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязаний щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Таким чином, ОСОБА_1, повинен був до 01.04.2018 року подати декларацію за минулий 2017 рік шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Однак, дану декларацію, несвоєчасно подав без поважних причин тільки 18.04.2018 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України визнав повністю і пояснив, що 22.03.2018 року він заповнив вказану декларацію на офіційному веб-сайті НАЗК, перевірив її та зберіг чернетку цієї декларації і на адресу своєї електронної пошти отримав повідомлення про успішне збереження чернетки. Після чого натиснув кнопку «подати декларацію» і не дочекавшись завершення операції подачі, натиснув кнопку «вийти», думаючи, що процес подачі декларації вже завершений. 18.04.2018 року від співробітника їхнього управління, який займає посаду по протидіїї корупції, він дізнався, що його декларації у Реєстрі декларацій на сайті НАЗК не має. Після чого, сам ще раз перевірив дану інформацію і виявив, що його декларація дійсно відсутня. Далі він знову «зайшов» на сайт НАЗК у розділ подачі декларацій. Знайшов свою «чернетку» декларації, яка успішно була збережена. Повторно нажав кнопку «подати декларацію», висвітилось поле «підписати електронним цифровим підписом», що він і зробив та знову натиснув кнопку «подати декларацію». Після чого отримав повідомлення, що декларація «успішно подана».

Також додав, що 18.04.2018 року йому стало зрозуміло, що 22.03.2018 року коли він натиснув кнопку «подати декларацію» то потрібно було дочекатись повідомлення «підписати електронним цифровим підписом» і після підписання, ще раз натиснути кнопку «подати» і тільки після цього декларація була б подана.

Вважає, що декларація своєчасно ним не була подана із-за неуважності, яка проявилась у тому, що натиснувши кнопку «подати декларацію» він не дочекався повідомлення «підписати декларацію ЕЦП» та не підписав її, у зв'язку з чим декларація подана не була.

У вчиненому щиро розкаявся.

Прокурор у судовому засіданні протокол підтримав у повному обсязі і просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, та у зв'язку з тим, що останій повністю визнав себе винним, просив накласти на нього суму штрафу у мінімальному розмірі, що становить 850 грн.

Заслухавши думку прокурора, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи доходжу наступних висновків.

Так, частиною 1 ст.172-6 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 2013 року і до теперішнього часу працював на різних посадах державного службовця в Управлінні Держпраці у Сумській області та 02.12.2013 року прийняв присягу державного службовця у цьому управлінні.

07.11.2016 року, ОСОБА_1, під особистий підпис, був ознайомлений з вимогами і обмеженнями щодо прийняття та проходження державної служби відповідно до Законів України Про державну службу та Про запобігання корупції та зобовязався їх виконувати, що підтверджується його підписом на посадовій інструкції. /а.п.23-24/

Згідно наказу від 05.11.2018 року за № 269-к ОСОБА_1 переведено на посаду головного державного інспектора відділу нагляду на виробництві і на обєктах підвищеної безпеки Управління Держпраці у Сумській області на якій він працює до теперішнього часу.

З Сертифікату серії КПК №510/16 від 30.12.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 пройшов підвищення кваліфікації на тематичному короткостроковому семінарі Запобігання та протидія корупції в органах публічної влади у Харківському національному економічному університеті. /а.п.21/

Згідно п.п. в п.1 ч.1 ст.3 Закону України Про запобігання корупції ОСОБА_1, згідно займаної посади, є субєктом, на якого поширюється дія цього Закону і є субєктом декларування, тому він зобовязаний подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України Про запобігання корупції, ОСОБА_1, як особа, що обіймала посаду зазначену у п.п. «в» пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязаний щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

У даному випадку, ОСОБА_1, повинен був до 01.04.2018 року подати декларацію за минулий 2017 рік шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно повідомлення НАЗК від 19.11.2018 року та наданої до нього роздруківки «послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» - ОСОБА_1 подав декларацію за 2017 рік тільки 18.04.2018 року, хоча повинен був подати до 01.04.2018 року, що свідчить про несвоєчасність її подачі. /а.п.9-11/

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що подав вказану декларацію несвоєчасно, оскільки заповнивши її на сайті НАЗК 22.03.2018 року та натиснувши кнопку «подати декларацію» вважав, що декларація вже подана та інших причин не вказав.

Однак, такі його твердження не виключають відповідальності за несвоєчасну подачу декларації, оскільки ОСОБА_1 як суб'єкт декларування повинен був після натискання кнопки «подати декларацію» дочекатись повідомлення «підписати декларацію електронним цифровим підписом» після чого знову натиснути кнопку «подати», і тільки після отримання повідомлення «декларація успішно подана» це давало йому підстави вважати, що декларація дійсно подана до НАЗК.

Тим паче, що перед заповненням декларації, ОСОБА_1 ознайомлювався з правилами її заповнення та подачі.

Таким чином, під час судового розгляду було встановлено несвоєчасність подачі суб'єктом декларування ОСОБА_1 декларації за 2017 рік.

З листа Державного підприємства «Українські спеціальні системи» від 27.04.2018 року вбачається, що 22.03.2018 року /в момент спроби подачі декларації ОСОБА_1В./ та до 01.04.2018 року, як визначено Законом, Реєстр декларацій функціонував у штатному режимі. /а.п.13/

З табелю обліку використання робочого часу за березень 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 перебував на роботі. /а.п.25/

Таким чином, при судовому розгляді було встанолено, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав декларацію за 2017 рік без поважних причин.

Зазначена ним причина, що 22.03.2018 року, під час подачі декларації та натиснувши кнопку «подати», не підписавши декларацію електронним цифровим підписом він важав, що декларація ним подана, тим самим вказуючи на свою неповну обізнаність з порядком направлення декларацій не є поважною причиною.

Судом також встановлено, що у 2017 році, ОСОБА_1 подавав аналогічну декларацію за 2016 рік, виконавши всі необхідні дії, у тому числі підписавши її електронним цифровим підписом, що свідчить про те, що він повинен був і міг знати про порядок подачі декларації.

Дослідивши та проаналізувавши усі вищенаведені доводи, доходжу висновку, про наявність в діях субєкта декларування ОСОБА_1 вини та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.38 КпАп України адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, …, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

У даному випадку Національним агенством з питань запобігання корупції дане правопорушення було виявлене 19.11.2018 року, та у звязку з відсутністю територіальних органів Національного агенства був направлений відповідний лист з витягом інформаційно-телекомунікаційної системи Єдиний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування до Управління захисту економіки в Сумській області та до Департаменту захисту економіки Національної поліції України для вирішення питання щодо складання адміністративного протоколу. /а.п.9/

А правоохоронний орган Національної поліції Управління захисту економіки в Сумській області, який уповноважений складати адміністративні протоколи про корупцію, отримало це повідомлення 21.11.2018 року.

Тому, моментом виявлення даного правопорушення є 19.11.2018 року, коли був направлений відповідний лист-повідомлення НАЗК.

Трьох місячний строк накладення адміністративного стягнення у даному випадку закінчується 19.02.2019 року.

Таким чином, на момент розгляду справи трьох місячний строк накладення адміністративного стягнення ще не сплинув.

Обставин, які б пом'якшували або обтяжували відповідальність при розгляді справи не встановлено.

Враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який щиро розкаявся у вчиненому, ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність вважаю, що до ОСОБА_1 повинно бути застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, що становить 850 грн. і з нього підлягає стягненню судовий збір у відповідності з вимогами ст.401 КпАП України у розмірі 384,20 грн.

Відповідно до ч.1 ст.307 КпАП України штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, …а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч.ч.1 і 2 ст.308 КпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Керуючись ст.ст.401 , ч.1 ст.172-6 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 /вісімсот пятдесят/ грн.

Стягнути з ОСОБА_1, в порядку ст.401 КпАП України на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м.Суми протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.І. Чернобай