АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/20/19 Справа № 711/4389/18 Головуючий по 1 інстанції Угорчук В. В.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Дмитренко М. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2019 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Дмитренко М.І., розглянувши за участю ОСОБА_3, адвоката Грабового І.П., який представляє інтереси ОСОБА_3, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18 червня 2018 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Крупське Золотоніського району Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого водієм-експедитором в ПАТ «Юрія» (м. Черкаси), судимого Придніпровським районним судом м. Черкаси від 14.02.2018 р. за ч.1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., зареєстрованого в АДРЕСА_1, мешканця АДРЕСА_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп., -

в с т а н о в и в :

Згідно постанови судді, 24.05.2018 біля 00 год. 05 хв. ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Смілянській, 113 в м. Черкаси з ознаками наркотичного сп'яніння, але відмовився від проходження в установленому порядку огляду на стан сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити справу за відсутністю в його діях ознак адміністративного правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що суд всупереч вимог ст.268 КУпАП розглянув справу без його участі, при цьому він не був повідомлений про слухання справи за місцем реєстрації та постійного проживання, внаслідок чого, на думку апелянта, суд позбавив можливості подати докази, заявити клопотання про допит свідків. Крім того, суд при обранні заходу адміністративного стягнення в порушення вимог ст.33 КУпАП не врахував особи правопорушника, його майнового стану, пом'якшуючих обставин. Звертає увагу, що він офіційно ніде не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, а накладення такого суворого стягнення поставить його у скрутне становище.

Заслухавши пояснення правопорушника та його представника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, свідка ОСОБА_5, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Приймаючи рішення про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., який стягується в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суддя першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №189229 від 24.05.2018 року, згідно якого 24.05.2018 біля 00 год. 05 хв. ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Смілянській, 113 в м. Черкаси з ознаками наркотичного сп'яніння, але відмовився від проходження в установленому порядку огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України;

- даними пояснень свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5, згідно яких водій ОСОБА_3 відмовився від пропозиції працівників поліції пройти освідування на стан наркотичного сп'яніння;

- даними рапорту інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Черкаси Селянко Є.Є.

Згідно сукупності досліджених судом першої інстанції доказів, які узгоджуються між собою, судом вірно встановлено наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмови від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп'яніння, що становить самостійний склад адміністративного правопорушення за вказаною статтею.

В суді апеляційної інстанції за клопотанням ОСОБА_3 допитано свідка ОСОБА_5, який показав, що пояснення підписував, але не читав його зміст.

Суд критично оцінює дані покази свідка, оскільки вони суперечать матеріалам справи та його первинним поясненням (а.с.2), згідно яких в його присутності було засвідчено факт відмови водія ОСОБА_3 проходити у встановленому законом порядку перевірку для визначення стану спяніння. Пояснення записано вірно та ним прочитано, зауважень до викладеного не має.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта, що суд не повідомляв його про час та місце судового засідання, оскільки згідно довідки про доставку смс-повідомлення, ОСОБА_3 був повідомлений шляхом надіслання смс-повідомлення на його номер мобільного телефону про те, що розгляд справи відбудеться 18.06.2018 о 08 год. 30 хв. Між тим, суддя враховує, що номер мобільного телефону на який відправлено смс-повідомлення про час та місце судового засідання співпадає з номером телефону, зазначеним особисто ОСОБА_3 в заяві про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.12).

Крім того, безпідставним є твердження апелянта про необґрунтованість накладення занадто суворого стягнення, без врахування особи правопорушника та його матеріального стану.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Іншого альтернативного виду адміністративного стягнення ч.1 ст.130 КУпАП не передбачає.

Таким чином, суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно дослідив всі обставини по справі та надав їм відповідну оцінку, та прийшов до вірного висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а інших доказів, які б спростовували висновки суду - апелянтом не надано.

Враховуючи обставини справи, вважаю, що постанова судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18 червня 2018 року є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 червня 2018 року стосовно ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Дмитренко