Справа № 442/8604/18
Провадження №3/442/6/2019
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 лютого 2019 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Грицай М.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, приватного підприємця, проживаючого в АДРЕСА_1 за ч.1 ст.130, ст.ст. 122-4, 124 КпАП України, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 11.12.2018 о 21.45 год, керуючи транспортним засобом «ISUZU RODEO» (д.н.з. НОМЕР_1) в м.Дрогобичі Львівської області по вул.Стрийській, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Пежо», д.н.з. НОМЕР_2, а транспортні засобі отримали механічні пошкодження. Відтак, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху.Будучи причетним до вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 залишив місце скоєння такої, чим порушив вимоги п.2.10 ПДР.

Крім цього, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, згідно якого останній 11.12.2018 о 21.45 год в с.Почаєвичі Дрогобицького району по вул.І.Білозора, 1, керував транспортним засобом «ISUZU RODEO» (д.н.з. НОМЕР_1) в стані алкогольного сп'яніння та був причетним до дорожньо-транспортної пригоди; огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому порядку в ДМЛ №1, висновок лікаря №353.

Правопорушник ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КпАП України, визнав та пояснив, що частково відшкодував другому учаснику ДТП завдані збитки, а тому просить суд суворо його не карати. Однак, не визнав вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 КпАП України.

Захисник правопорушника - адвокат Коцан Р.М. заперечив щодо визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Пояснив, що в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зазначено, що зовнішній вигляд ОСОБА_1 звичайний, без пошкоджень, він орієнтований у місці, часі, власній особі, тремтіння повік, язика, пальців рук немає, дихання не змінене, зіниці не змінені, артеріальний тиск в нормі (120/80). Згідно вказаного акту, при медичному огляді лікарем застосовувався апарат AlcoScan AL9000L. Однак, даним апаратом не було видано результату (документу) щодо вказаного обстеження, який б підтверджував стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 та саме яка кількість проміле алкоголю в його крові. Звертає також увагу на те, що ДМЛ №1 на вимогу не надано копії чеків (квитанцій) щодо результату проведення огляду спеціальним технічним засобом для вимірювання вмісту алкоголю у крові та копію сертифікату відповідності робочого засобу вимірювальної техніки, дозволеного до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, за допомогою якого було встановлено стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 Останній заперечує факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, тому підписувати висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного сп'яніння він відмовився. Відтак, просить закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за статтею 130 КпАП України, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Коцана Р.М., вивчивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Крім визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КпАП України, його вина доводиться протоколами серії БД №085033 від 11.12.2018 та серії БД №085035 від 11.12.2018, а також схемою ДТП, складеною 11.12.2018 о 21.45 год за участю другого учасника пригоди - ОСОБА_3, який керував автомобілем «Пежо». Вказаною схемою ДТП доводиться, зокрема, факт отримання транспортними засобами механічних пошкоджень.

Таким чином, ОСОБА_1, будучи учасником дорожнього руху,вчинив порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та залишив на порушення встановлених правил місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний. Тобто, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КпАП України.

Згідно ст. 36 КУпАП України, при вчиненні особою двох або більше адміністративних правопорушень, адміністративне стягнення накладається на кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Отже, з урахуванням наведеного, характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника, який визнав вину та частково відшкодував завдані вказаним порушенням збитки, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, у виді штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 255 гривень, та за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто, в сумі 340 грн.

Відтак, вважаю, що ОСОБА_1 слід визначити остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених,у відповідності до ст. 36 КУпАП.

Водночас, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, слід стягнути судовий збір.

Що ж стосується звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, то, дослідивши представлені докази та оцінюючи їх в сукупності, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Статтями 251, 252 КпАП України визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як зазначалось вище, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №085034, складеного 11.12.2018 о 23.45 год, ОСОБА_1 11.12.2018 о 21.45 год керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а його огляд проводився в ДМЛ №1. У даному протоколі також йде посилання на висновок лікаря №353. Проте, у матеріалах справи міститься висновок лікаря, в якому вказано «№359». Слід також зазначити, що такий висновок складено 11.12.2018 о 23.45 год. Поряд з тим, у графі висновку «Ким та коли (точно час) направлена на огляд» міститься запис «11.12.2018р. 23.45…» та у графі «Дата і точна година огляду» - «12.11.2018р. 23.45». Водночас, не можна звернути увагу на те, що в Акті (при чому теж за №359) медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, заповненого 11.12.2018 о 23.45 год, результат обстеження записаний 11.12.2018 р. о 23.45 год і, як зазначається в акті, «обстеження через 20 хвилин… 12.12.2018 р. о 0.45 год». У останній графі «Дата» міститься виправлення саме дати.

Згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, встановлена відповідна форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до п.9 Розділу ІІ зазначеної Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Однак, як вбачається з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за №000029, ОСОБА_1 направлено в ДМЛ №1 (м.Дрогобич, вул.Шептицького) 11.12.2018, не зазначаючи при цьому години та хвилин.

У відповідності до п. 20 Розділу ІІІ Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров'я.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, вважаю, що акт та висновок лікаря складені з порушенням встановлених вимог, оскільки в таких, зокрема, вказано: точний час, коли особа направлена на огляд - 23.45 год, точна година огляду - 23.45 год, результат обстеження - 23.45 год, час обстеження через 20 хв - 0.05 год, висновок складено - 23.45 год. Відтак, час завершення огляду ОСОБА_1, безпосередньо після якого лише можна було складати висновок щодо результатів медичного огляду, явно є пізнішим, ніж час складення самого висновку.

Крім цього, згідно пункту 9 Розділу ІІІ Інструкції, використання в закладах охорони здоров'я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як вбачається з акту №359, для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі використано технічний засіб - апарат AlcoScan AL9000L, заводський № - не зазначено, повірений 01.09.2017.

ДМЛ №1 на адвокатський запит (на запит захисника порушника) надано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - Газоаналізатор AlcoScan AL9000L, №FCE60005, видане 16.08.2018. Однак, ні на запит адвоката, ні на вимогу суду, ДМЛ №1 не надано сертифікат відповідності робочого засобу вимірювальної техніки.

У пункті 22 Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» зазначено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, висновок (при матеріалах справи) щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складений з порушенням вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, а тому такий слід вважати недійсним.

Посилання працівника поліції у протоколі про адміністративне правопорушення на висновок лікаря №353, не надавши такого до матеріалів справи, не може бути взятим до уваги як доказ вчинення правопорушення.

Будь-яких інших доказів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння працівниками поліції не надано та не зазначено про такі в протоколі, як це передбачено вищезгаданою Інструкцією. Відповідно до пунктів 1 та 10, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Результати огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Положеннями п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, з урахуванням вищенаведеного, вважаю, що провадження у справі відносно ОСОБА_1, в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України, слід закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 36, 247, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КпАП України.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КпАП України у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок.

Закрити провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк пред'явлення до виконання даної постанови три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя М.М. Грицай