П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю представника Галицької митниці Держмитслужби Лубоцького Б.І., особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від начальника управління запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил Галицької митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.483 Митного кодексу України,

встановив:

22.10.2019 року близько 20 години 24 хвилини громадянка України ОСОБА_1 , повертаючись з приватної поїздки з Республіки Польща в Україну через м/п "Краковець" Львівської митниці ДФС автомобілем марки «DAEWOOLANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , обрала для слідування смугу руху спрощеного митного контролю «зелений коридор», чим своїми діями заявила про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. В ході митного контролю даного транспортного засобу та внесення інформації про осіб, які в ньому слідували спрацювала АСАУР з коментарем: «За даними Держприкордонслужби особа ОСОБА_2 переміщується повторно протягом 72 годин.Слід опитати особу на предмет наявності товарів, що підлягають оподаткуванню податком на додану вартість відповідно до Податкового кодексу України...». При здійсненні візуального огляду вказаного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.Автомобіль було скеровано до боксу поглибленого догляду товарів та транспортних засобів, де під час проведення повного митного огляду, окрім особистих речей водія, в багажному відділені, а саме в ніші для запасного колеса, а також за обшивкою заднього сидіння, з ознаками приховування виявлено одяг без ознак використання:кофта жіноча з маркуванням N.EVERYDAYFASHION(код В53), в кількості 10 шт.; лосіни жіночі з маркуванням MUSTthelatestfashionindress (NoW353), в кількості 7 шт.;туніка жіноча з маркуванням CRNCOLLECTIONFASHION (N-1989#)в кількості 7 шт.;туніка жіноча з маркуванням D.D. STYLECOLLECTION (№CV717), в кількості 10 шт. Загальна вага перелічених товарів становить 11,2 кг.Доступ до даного товару став можливим з використанням набору ТЗМК (викрутки, набору інструментів, ліхтарика).До митного контролю жодних документів, які підтверджують вартість вказаних товарів громадянка ОСОБА_1 не надала. У наданих письмових поясненнях громадянка України ОСОБА_1 зазначила, що вказаний товар переміщувала через митний кордон України для особистих потреб та придбала його в Республіці Польща. Згідно даних, які містяться у базі даних «Реєстр порушників митних правил» ЄАІС ДМСУ, громадянка України ОСОБА_1 попередньо притягалась до адміністративної відповідальності за порушення митних правил згідно ст. 471 Митного кодексу України.Таким чином, громадянка України ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщеннячерез митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а саме з використанням засобів та способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

ОСОБА_1 під час розгляду справи факт правопорушення визнала.

Заслухавши доводи представника митниці, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За положеннями п.3 ч.1ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідност.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ч.1 ст.483 МК України, відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Частиною 2 та частиною 4 ст.366 МК України, передбачено, що канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 483 ч.1 МК України, тобто обравши спрощену зону митного контролю, остання не заявила та не декларувала про наявність у неї товару та вчинила дії спрямовані на переміщення товарів з використанням засобів та способів, що утруднюють виявлення товарів, що стверджується протоколом про порушення митних правил №4033/20900/19 від 22.10.2019 року, долученими до нього письмовими поясненнями ОСОБА_1 , копією паспорта ОСОБА_1 , актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 22.10.2019 року, описом предметів вилучених у ОСОБА_1 , фотографіями, висновком експертизи №121, поясненнями наданими в судовому засіданні, згідно яких вину визнала.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України доведена повністю.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд бере до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, яка раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил притягувалася, ступеня її вини, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару, а товар, що був предметом порушення митних правилслід конфіскувати в дохід держави.

Згідно матеріалів справи вартість предметів правопорушення становить 15 678,15 гривень.

Також, з особи, яка притягається до відповідальності, на підставі ч.1 ст.519 МК України, підлягають стягненню витрати, понесені митним органом за зберігання товарів, які стали предметом порушення митних правил на складі митниці.

Окрім цього, у відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, ст.40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384,20 гривень.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 483, 486, 527, 528 МК України, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 15 678,15 гривень.

Вилучений, згідно протоколу №4033/20900/19 від 22.10.2019 року товар конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання на складі митниці товарів, що є предметом порушення митних правил в сумі 162,40 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави в особі Державної судової адміністрації України 384,20 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.