ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/819/35/19 Доповідач: Вейтас І.В.
Категорія: ст. 122-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2019 року Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ ОСОБА_1, за участю адвоката ОСОБА_2 - захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 17 вересня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122-2 КУпАП, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_4, зареєстрованого за адресою: Російська Федерація, АДРЕСА_1, не працюючого, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17 вересня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122-2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 місяців. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

З постанови судді вбачається, що 02 липня 2018 року, о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом Mercedes Vito, д.н.НОМЕР_1, в м. Херсоні по вул.49 Херсонської Гвардійської Дивізії біля буд.№10а, в порушення п.2.4 ПДР України, не виконав законну вимогу працівника поліції про зупинку та був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі на пр-т.Сенявіна біля буд.№156, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП України.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_3 27 вересня 2019 року подав апеляційну скаргу в якій, не оспорюючи фактичних обставин справи і своєї вини у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, вказує, що адміністративне стягнення призначено без урахування усіх суттєвих обставин справи та є занадто суворим, просить змінити постанову судді в частині накладеного стягнення та призначити покарання у виді штрафу.

В судовому засіданні 01 лютого 2019 року адвокат ОСОБА_2 захисник ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити та заявив клопотання про закриття провадження у справі в звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. В судове засідання 15 лютого 2019 року ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_2, не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Оскільки доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП не ставиться під сумнів останнім та не оскаржується, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП висновки суду, викладені в постанові в цій частині, перегляду в апеляційній інстанції не підлягають.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_2 захисника ОСОБА_3В, якийпідтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали адміністративного провадження, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В апеляційній скарзі скаржник заначив, що суд обрав захід адміністративного стягнення із порушенням вимог положень ст. 33 КУпАП і не вказав жодних доводів, на підставі якого обирає адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з пунктом 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

За невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу статтею 122-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, а саме: накладення штрафу в розмірі девяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції вказаних положень закону дотримався не в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_3 повністю доведена та підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи про адмінправопорушення, та в апеляційному порядку не оскаржується, а тому не переглядається і апеляційним судом.

Що стосується апеляційної скарги про призначення ОСОБА_3 більш м'якого виду адміністративного стягнення, то вони заслуговують на увагу, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Статтею 30 КУпАП передбачено, що позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Так, ст. 122-2 КупАП передбачено альтернативні види адміністративних стягнень, які можуть бути застосовані до водія транспортного засобу: штраф та позбавлення права керування транспортними засобами.

Накладаючи на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 місяців, суддя районного суду призначив його в межах санкції ст. 122-2 КУпАП, але апеляційний суд вважає, що при цьому не повністю врахував характер та суспільну небезпеку вчиненого, дані про особу апелянта, обставини скоєння правопорушення, відсутність тяжких наслідків та призначив найсуворіший вид стягнення.

При цьому, варто звернути увагу , що в постанові судді жодним чином не мотивовано чому до особи правопорушника не може бути застосовано стягнення у виді штрафу.

Матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_3 протягом останнього року притягувався до адміністративної відповідальності, як вказав про це суддя у своїй постанові, виходячи з пояснень особи, що склала протокол.

Враховуючи викладене вище, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин, апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення може бути пом'якшене та накладене в межах санкції статті, але у виді штрафу.

У зв'язку з зазначеним апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17 вересня 2018 року зміні.

При цьому клопотання захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_2 про закриття провадження у справі в звязку з закінченням строку притягнення до адміністративного правопорушення не підлягає задоволенню, оскільки адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_3 02 липня 2018 року, постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 ухвалена судом 17 вересня 2018 року, тобто в межах тримісячного строку з дня вчинення правопорушення, як передбачено ч.2 ст.38 КУпАП. Тому підстави для закриття провадження у справі в звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17 вересня 2018 року щодо ОСОБА_3 змінити та призначити ОСОБА_3 адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі дев'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 153 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду ОСОБА_1