Справа № 706/161/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2019року м.Христинівка

Суддя Христинівського районного суду Черкаської області Орендарчук М.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Уманського відділу поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватний підприємець, проживає по АДРЕСА_1 .

за ч.1 ст.130 КупАП, суд -

встановив:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 03.01.2019 року, о 23 год. 00 хв., керував автомобілем ВАЗ 2109 д.н.з НОМЕР_1 на вимогу працівників поліції зупинитися яка полягала у включенні проблискових маяків не зупинився.

ОСОБА_1 в ході розгляду справи вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав і пояснив, що працівники поліції неправильно кваліфікують його дії.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до ст. 185 КУпАП відповідальність настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі.

Відповідно до ст. 185 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 8 від 26 червня 1992 року "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів " передбачено, що згідно зі ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Дане положення знайшло своє відображення у п. 5 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пункту 5 частини першої статті 11 Закону України "Про міліцію" від 11 жовтня 2011 року N 10-рп/2011 Відповідно до пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України (254к/96-ВР) виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями. Кодекс (80731-10, 80732-10) передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівника міліції, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця (стаття 185) (80731-10). Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року N 8 (v0008700-92) "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів").

Слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

Згідност. 251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Протокол про вчинення адміністративного правопорушення є найважливішим джерелом доказів, а тому КУпАП детально регламентує питання, пов`язані зі складанням протоколу про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , не зупинився на вимогу працівників поліції, які зупиняли його за допомогою проблискових маячків.

Диспозицією ст. 122-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 , у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП не доведена. Докази, досліджені судом,не підтверджують факт злісної непокори законному розпорядженню або вимозі працівника поліції. А кваліфікація працівниками поліції його дій є невірною.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 , відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, , у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 185, 247 ч. 1п. 1, 283, 284 КпАП України, суд, -

Постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 185 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником або прокурором в апеляційний суд Черкаської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: М. П. Орендарчук