Справа №: 486/2081/19 Провадження № 3/486/904/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року м.Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Деменко К.Л.

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Смірнова О.О.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Управління Служби безпеки України в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , працюючої старшим інспектором відділу режиму секретності та спеціального зв`язку Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», зареєстрованої проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 ,

за п.6 ч.1 ст.212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді старшого інспектора ВРС та СЗ Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», маючи доступ до державної таємниці за формою 2 та виконуючи заходи із забезпечення режимно-секретної діяльності, не вжила заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та контролю за її охороною, передбачених вимогами Закону України «Про державну таємницю», Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року №939, посадової інструкції. А саме, ОСОБА_1 надала 30.12.2015 року та 04.02.2016 року доступ до матеріальних носіїв секретної інформації з грифом секретності «Таємно» начальнику сектору інформаційних технологій ОСОБА_2 , допуск якого до державної таємниці втратив чинність з 23.09.2015 р., у зв`язку з чим ОСОБА_2 став обізнаним із відомостями, що становлять державну таємницю про диверсійну стійкість станції до теперішнього часу, що створило загрозу витоку секретної інформації та передумови розголошення державної таємниці. Допуск до державної таємниці ОСОБА_2 переоформлений із запізненням на 7 місяців розпорядженням від 24.03.2016 року та надано доступ до державної таємниці за формою 2. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення визнала частково, суду пояснила, що до її посадових обов`язків входить контроль за своєчасним наданням доступу до державної таємниці працівникам АЕС, ОСОБА_2 вона своєчасно не оформила необхідні документи через неуважність, доступ до носіїв, що містять державну таємницю, надала йому без умислу, оскільки вважала, що він має такий доступ постійно за посадою, а дати не проконтролювала.

Захисник Смірнов О.О. в судовому засіданні заперечував вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суду пояснив, що документи, додані до протоколу містять протиріччя, а саме акт перевірки був підписаний 16.12.2019 року, тоді як документи до суду були направлені 10.12.2019 року, тобто ще до затвердження акту перевірки, копія акту, долучена до протоколу, не відповідає дійсності. Також зауважив, що вказане правопорушення було вчинено більше трьох років тому, має чіткі дати початку і кінця, отже не є триваючим, на підставі цього заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, її представника, дослідивши надані докази, cуд дійшов наступних висновків.

Пунктом 6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом №764-Лс від 14.06.2006 р. ОСОБА_1 переведено на посаду старшого інспектора ВРС та СЗ ВП «Южно-Українська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» /а.с.6/. Наказом №19 від 28.09.2015 року їй наданий доступ до секретної інформації та її матеріальних носіїв, що мають ступінь секретності «Цілком таємно» /а.с.7/. Посадова інструкція старшого інспектора ВРС та СЗ, затверджена 27.10.2011 року, передбачає обов`язок посадової особи контролювати доступ до секретних документів та матеріалів, оформлення, переоформлення, облік документів щодо доступу до державної таємниці працівників ВП «ЮУ АЕС» тощо /а.с.8-10/. ОСОБА_1 у своїх поясненнях визнала, що переоформлення допуску до державної таємниці входить до її посадових обов`язків, а ОСОБА_2 вчасно не був оформлений допуск через недогляд /а.с.17/.

Таким чином, враховуючи визнання вини письмово та у поясненнях, наданих в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого 6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, а саме щодо незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Разом з тим суд погоджується із зауваженням представника ОСОБА_3 щодо невідповідностей у документах, наданих суду як докази.

Пояснення у ОСОБА_1 були відібрані 27.09.2019 року, тоді як протокол про адміністративне правопорушення був складений 12.11.2019 року, що не відповідає вимогам статті 254 КУпАП, а саме протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вимоги цієї ж статті порушено при врученні ОСОБА_1 примірнику протоколу 02.12.2019 року.

До протоколу без номеру, складеного 12.11.2019 року, долучено витяг з акту перевірки стану охорони у ВП «Южно-Українська АЕС», затвердженого 29.11.2019 року, із відміткою про наявність підписів про ознайомлення посадових осіб ВП «ЮУАЕС» станом на 21.11.2019 року /а.с.15-16/. Разом з тим представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, надав суду копію цього ж акту, з якої вбачається, що насправді відповідальні особи ознайомлені з актом 16.12.2019 року. При цьому справа була направлена до суду 10.12.2019 року за вих.№64/93-11095.

Також суд приймає до уваги заперечення представника щодо визнання правопорушення триваючим.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття «триваюче правопорушення». Проте, як зазначено у листі Міністерства юстиції України від 02.08.2013 № 6802-0-4-13/11, в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Із матеріалів справи, а конкретно із протоколу вбачається, що правопорушення стосовно надання доступу до державної таємниці було вчинено у конкретні дні, а саме 30.12.2015 та 04.02.2016 року. При цьому вказане правопорушення є похідним від порушення вимог контролю за забезпеченням доступу до державної таємниці, оскільки ОСОБА_2 за посадою повинен був мати відповідний доступ і відсутність у нього такого доступу виникла саме через недбалість ОСОБА_1 . При цьому правопорушення було усунуто з наданням такого доступу наказом від 24.05.2016 року, і таким чином було припинено. Суд не погоджується із тим, що обізнаність ОСОБА_2 із відомостями, що становлять державну таємницю, є неправомірною по теперішній час, оскільки він набув право на володіння такою інформацією у момент відновлення доступу до державної таємниці.

Зволікання із проведенням ефективної перевірки, повідомленням про ініціацію такої перевірки тих органів до компетенції яких, у тому числі відноситься обсяг з`ясування питань такої перевірки, зі складенням протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, не може бути підставою для штучного подовження строків, визначених у ст.38 КУпАП, а тому строк накладення адміністративного стягнення слід відраховувати із дня вчинення правопорушення.

Згідно ст.38 КпАП України встановлений строк накладення адміністративного стягнення по справах, підвідомчих суду, який становить три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження у справі не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене п.6 ч.1ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, мало місце у 2016 році, тобто минуло більше трьох років.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Южноукраїнського міського судуГ.А. Далматова