Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/7/19 Головуючий у суді І інстанції: Кратко Д.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2019 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

з участю:

особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_3,

представника особи, яка притягується до відповідальності - адвоката Беспалової Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу адвоката Беспалової Н.О., яка діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 10.09.2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з повною загальною середньою освітою який проживає за адресою: АДРЕСА_1, одруженого, ідентифікаційний код НОМЕР_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 10.09.2018 рокуОСОБА_3. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

Згідно постанови суду ОСОБА_3 21 липня 2018 року о 21 год. 45 хв. в м. Мала Виска по вул. Спортивна, на стадіоні "Колос" керував транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння (порушення мови, координації рухів, запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» та від медичного обстеження на стан алкогольного сп'яніння в медичній установі відмовився в присутності 2-х (двох) свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисника Беспалова Н.О., яка діє в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що її підзахисний вказав, що під час складання протоколу сторонні особи на були, працівники поліції нікого не запрошували, наполягали на підписання протоколу під погрозами поміщення транспортного засобу на штраф майданчик, пройти освідування в умовах лікарні йому не пропонували.

А тому, працівниками поліції було порушено процедуру огляду, оскільки огляд на стан сп'яніння проводиться виключно в присутності двох свідків.

Також захисник зазначає, що процесуальним документом про притягнення особи до адмін. відповідальності - є протокол.

Разом з тим, в апеляційній скарзі захисника Беспалова Н.О., яка діє в інтересах ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції - без змін, з таких підстав.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 під час розгляду справи у суді першої інстанції не був присутній, відомостей про отримання копії судового рішення в матеріалах справи не має, апеляційний суд приходить до висновку про те, що захиснику необхідно поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу захисника та просив закрити провадження. Посилався та те, районний суд не повідомив його про розгляд справи та в супереч заяви про відкладення районний суд розглянув справу та притягнув його до адміністративної відповідальності.

На місці складення сторонніх осіб не було, особу яка доставляла його автомобіль до готелю де він тимчасово проживав, він не знає.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп'яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735), що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, винність ОСОБА_3 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія БД №029607 від 21.07.2018 року, яким підтверджується, що саме 21 липня 2018 року о 21 год 45 хв. в м. Мала Виска по вул. Спортивна, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_3 (а.с. 1);

- письмовими поясненнями ОСОБА_3, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до яких він відмовився від дачі пояснень в присутності двох свідків (а.с. 1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 5-6), що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, в яких, кожен окремо, підтвердив, що ОСОБА_3 відмовився від продуття приладу «Драгер» на місці зупинки та від проходження медичного огляду в умовах лікарні. Відмовився отримувати тимчасовий талон, а також відмовився від підписання протоколу.

За клопотанням апелянта суд апеляційної інстанції вжив всіх необхідних заходів для виклику свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання та їх допиту. Проте, вказані свідки не з'явились в судове засідання, разом з тим, в матеріалах справи є їх письмові пояснення, достовірність яких у суду сумнівів не викликає. Крім того, згідно телефонограми свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повністю підтримали пояснення, які надавалив працівнику поліції. Апеляційний суд не має сумнівів стосовно показань вказаних свідків, оскільки вказані свідки з ОСОБА_3 не знайомі, будь-якої зацікавленості у результатах розгляду справи у них немає.

Що стосується апеляційних вимог ОСОБА_3 стосовно неправомірних дій працівників поліції, які виражалися: в його залякуванні, як наслідок підписання ним пустого протоколу під погрозами поміщення транспортного засобу на штраф майданчик складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП без його повідомлення та без свідків, необхідно зазначити наступне.

Так відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з вимогами ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право подавати докази.

Наявність або відсутність неправомірних дій працівників поліції, наявність в їх діях складу злочину або дисциплінарного проступку, апеляційний суд може встановити після розгляду заяви ОСОБА_3 за даним фактом правоохоронними органами.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та з матеріалів доданих до апеляційної скарги, ОСОБА_3 з часу вчинення, на його думку, неправомірних дій працівниками поліції та до моменту розгляду апеляційної скарги апеляційний судом, в установленому законом порядку до правоохоронних органів не звертався.

Таким чином враховуючи те, що перевірка за фактом неправомірних дій працівників поліції правоохоронними органами не проводилася, апеляційний суд залишає без розгляду вимоги ОСОБА_3 стосовно неправомірних дій працівників поліції.

Доводи апеляції про зазначення в протоколі невірної адреси місця проживання ОСОБА_3 не можуть бути враховані, оскільки адреса встановлюється на підставі пояснень особи.

Безпосередньо ОСОБА_3 знайомився з протоколом про адміністративне правопорушення, відмовився від отримання та підписання протоколу будь-яких даних стосовно не вірно зазначеної адреси його місця проживання не зазначав, а тому твердження апеляційної скарги про невірне зазначення його адреси викладене лише з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином апеляційний суд приходить до висновку про те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

В той же час практика Європейського Суду з прав людини ( зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. За таких підстав суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене враховуючи, що районним судом вживалися заходи стосовно належного його повідомлення адмін. правопорушника, апеляційний суд залишає без задоволення вимоги ОСОБА_3 стосовно порушення районний судом вимог КУпАП в частині розгляду справи про адміністративне правопорушення без участі правопорушника.

Апеляційні доводи захисника стосовно того, що свідки не були присутні та порушено процедуру огляду не можуть бути враховано, оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні письмові показання свідків, відповідно до яких був проведений огляд у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП та Інструкції. Разом з тим, необхідно зазначити про те, що апелянтом не додано доказу, який би ставив під сумнів показання зазначених свідків та обставини викладені у протоколі.

Більш того, апелянтом не надано жодних доказів про те, що ОСОБА_3 звертався до правоохоронних органів стосовно з відповідною завою стосовно неправомірних дій працівників поліції.

Таким чином враховуючи наведене, апеляційний суд позицію ОСОБА_3 розцінює, як спробу захисту та можливість уникнення від адміністративної відповідальності.

Відсутність в матеріалах справи направлення виданого поліцейським про проходження в медичного обстеження на стан алкогольного сп'яніння в медичній закладі не може бути підставою для скасування постанови, враховуючи що ОСОБА_3 відмовився від проходження даного огляду.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_3 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об'єктивно з'ясував всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є частково обґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Беспалової Н.О., яка діє в інтересах ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 10.09.2018 року.

Апеляційну скаргу Беспалової Н.О., яка діє в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 10.09.2018 рокупро притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук