Номер провадження: 33/813/254/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О. за участю представника ТОВ «ІНТЕР-КОНТЕЙНЕР-ТРАНС» - адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

Файдунець Сергій Володимирович, який народився 14 червня 1971 року, громадянин України, ідентифікаційний номер , працює директором ТОВ «ІНТЕР-КОНТЕЙНЕР-ТРАНС», зареєстрований за адресою: м. Одеса, вул. Тетяни Тесс, 2,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 85 грн. Стягнутий судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Відповідно до оскарженої постанови суду ОСОБА_3, директор ТОВ «ІНТЕР-КОНТЕЙНЕР-ТРАНС», що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Глушка, оф. 619, в порушення ч.2 ст. 3, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України завищив відємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) податкового періоду, станом на кінець періоду, що перевіряється, на загальну суму 703425,00 грн., в тому числі січень 2018 р. на суму 703425 грн., що підтверджується актом за № 2074/15-32-14-07/33016833 від 25 вересня 2018 року Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про результати планової виїзної документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01 квітня 2017 року по 31 січня 2018 року.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та постановити нову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що судове рішення постановлено з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки суд першої інстанції в порушення вимог ч.1 ст.268 КУпАП розглянув справу без належного сповіщення ОСОБА_3 та за його відсутності, чим порушив його право на захист у суді.

На думку апелянта, судом першої інстанції також не зясовані належним чином обставини справи, а саме не зазначено, які саме дії в розумінні диспозиції ч.1 ст.163-1КУпАП вчинив ОСОБА_3 та не наведено жодних належних та допустимих доказів, які беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_3 у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Заслухавши представника ТОВ «ІНТЕР-КОНТЕЙНЕР-ТРАНС» - адвоката ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частиною 7 ст.294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до приписів ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, у матеріалах справи відсутні будь-які відомості про належне сповіщення ОСОБА_3 про час, дату та місце судового розгляду, а отже він був позбавлений права на доступ до суду та справедливий розгляд своєї справи у суді через неможливість захистити свої права у передбачений законом спосіб.

Згідно зі ст. 245 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду тощо, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, зокрема, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Мотивуючи свої висновки про доведеність вини ОСОБА_3, суд першої інстанції зазначив, що вона підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та актом документальної перевірки.

Посилаючись на наведені в зазначених матеріалах провадження обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що у діях ОСОБА_3 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою: порушення порядку ведення податкового обліку.

Проте суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновком суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП з огляду на зміст повноважень та відповідальності, які покладені на ОСОБА_3 як на директора ТОВ «ІНТЕР-КОНТЕЙНЕР-ТРАНС».

Представником ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду були надані документи, що підтверджують повноваження директора та бухгалтера ТОВ «ІНТЕР-КОНТЕЙНЕР-ТРАНС».

Так, згідно Наказу №63 від 28.02.2017 року ОСОБА_3 був призначений на посаду директора ТОВ «ІНТЕР-КОНТЕЙНЕР-ТРАНС» з 28 лютого 2017 року.

Таким чином, на момент вчинення дій порушення порядку нарахування податкового кредиту наступного (звітного) податкового періоду у виді завищення відємного значення, ОСОБА_3 виконував обовязки директора ТОВ «ІНТЕР-КОНТЕЙНЕР-ТРАНС».

При цьому, дослідивши зміст посадових інструкцій директора та бухгалтера підприємства ТОВ «ІНТЕР-КОНТЕЙНЕР-ТРАНС», апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень посадової інструкції директора ТОВ «ІНТЕР-КОНТЕЙНЕР-ТРАНС», затвердженої Наказом директора підприємства №1004/1 від 10.04.2018 року, до функціональних обовязків директора не належить здійснення або забезпечення ведення податкового обліку підприємства та відповідно не передбачено серед підстав притягнення до відповідальності порушення ведення податкового обліку підприємства.

В той же час з матеріалів справи вбачається, що зобовязання щодо забезпечення податкового обліку ТОВ «ІНТЕР-КОНТЕЙНЕР-ТРАНС» покладені відповідно до посадової інструкції на бухгалтера підприємства.

Наказом №1К від 17.05.2017 року на посаду бухгалтера ТОВ «ІНТЕР-КОНТЕЙНЕР-ТРАНС» з 18 травня 2017 року була призначена ОСОБА_4.

Посадовою інструкцією бухгалтера ТОВ «ІНТЕР-КОНТЕЙНЕР-ТРАНС», затвердженої Наказом директора підприємства №1004/1 від 10.04.2018 року, передбачено, що до задач та обовязків бухгалтера підприємства належить забезпечення складання на підставі даних бухгалтерського обліку фінансової звітності підприємства, її підписання та надання в установлені строки користувачам, а також здійснення заходів з надання правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства, тощо. (Розділ 1 посадової інструкції).

Розділом 4 посадової інструкції бухгалтера ТОВ «ІНТЕР-КОНТЕЙНЕР-ТРАНС» передбачена відповідальність бухгалтера підприємства, зокрема, за порядок проведення податкових операцій.

Враховуючи викладене, приймаючи рішення про притягнення директора підприємства ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення ведення податкового обліку підприємства, суд першої інстанції належним чином не дослідив обставини провадження, що в свою чергу призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення щодо встановлення особи, яка винна у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, у виді порушення ведення податкового обліку підприємства.

Апеляційний суд на підставі всебічного, повного та обєктивного дослідження матеріалів провадження приходить до висновку про невинуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, що виключає наявність складу зазначеного правопорушення в діях ОСОБА_3, за вчинення яких він притягнутий до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою суду.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку коли відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Отже суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню, як така, що постановлена з істотними порушеннями вимог діючого КУпАП.

Керуючись статтями 23, 30, 33, 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2018 року, якою на ОСОБА_3 було накладено адміністративне за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-1 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду ОСОБА_5