Гайворонський районний суд Кіровоградської області
__________________________________________________________________
Справа №: 385/1412/18
П О С Т А Н О В А

13.02.2019 року Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Панасюк І.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.11.2018 р. за нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИВ:

До Гайворонського районного суду Кіровоградської області надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.11.2018 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що з оскаржуваної постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2018 року, ОСОБА_1 стало відомо, що судом у якості доказу керування даною особою транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння долучено відеозапис. Переглядом даного відеозапису встановлено, що на ньому зображена інша особа, а не ОСОБА_1, що є нововиявленою обставиною, яка не була відома суду при винесенні оскаржуваної постанови та врахування якої є підставою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю складу правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали заяви та матеріали справи №385/1412/18, приходить до наступного.

У якості підстав для перегляду за нововиявленими обставинами заявником ОСОБА_1 зазначається, що після набрання законної сили постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.11.2018 року по справі №385/1412/18, на яку було подано апеляцію та постановою Кропивницького апеляційного суду від 29.01.2019 року відмовлено в поновлені строку на апеляційне оскарження та повернуто апеляційну скаргу скаржнику, стали відомі істотні факти та обставини, які мають істотне значення для її вирішення і не були відомі суду, не розглядались, не досліджувались та не оцінювались під час судового слідства, і як наслідок, підтверджують помилковість висновків суду. Зокрема, як зазначено заявником з оскаржуваної постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2018 року, йому стало відомо, що судом у якості доказу керування даною особою транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння долучено відеозапис. Переглядом даного відеозапису встановлено, що на ньому зображена інша особа, а не ОСОБА_1. За таких обставин заявник стверджує, що вищевказана постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП підлягає перегляду за нововиявленими обставинами в розумінні ч.1 ст. 459 КПК України.

Однак, зважаючи на положення Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» № 475/97 від 17.07.1997р. вважаю за доцільне зазначити, що з рішення Європейського суду з прав людини «Швидка проти України» від 30.10.2014р. вбачається, що лише ті адміністративні правопорушення,санкція яких передбачає стягнення у вигляді позбавлення волі(зокрема, адміністративний арешт), вважаються по суті, кримінальним, а тому таким, що вимагає забезпечення всіх гарантій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини «Гурепка проти України» від 08.04.2010р., «Корнєв і Карпенко проти України» від 21.10.2010р.,"Лучанінов проти України" від 09.06.2011р., "Зайцевс проти Латвії" заява № 65022/01, пп. 55 та 56, ECHR 2007-ІХ). Питанням визначення критеріїв, згідно яких правопорушення можна вважати незначним, присвячена пояснювальна записка до Протоколу № 7 ЄКПЛ (ратифіковано Законом N 475/97-ВР від 17.07.97). У ній зазначено, що основним критерієм для цього є покарання у вигляді позбавлення волі.

Оскільки санкція ч.1 ст. 130 КУпАП стягнення у вигляді адміністративного арешту, тобто фактичного позбавлення волі, не передбачає, таке адміністративне правопорушення не може вважатись по суті кримінальним, у розумінні ст. 2 Протоколу № 7 ЄКПЛ. Відтак, посилання заявника на ст. 459 КПК України, якою передбачено перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами, є безпідставними.

Проте, згідно ст. 129 Конституції України, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Дослідивши і вивчивши правові позиції рішень Конституційного Суду України, які в силу частини 5 статті 124 Конституції України є обов'язковими до виконання на всій території України, проаналізувавши зміст вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, які дійсно не містять прямої заборони перегляду постанов за нововиявленими обставинами, а також не забороняють реалізацію конституційного права відповідних суб'єктів звернутись із такою заявою до суду щодо перегляду за нововиявленими обставинами, а також беручи до уваги правозастосовну практику у аналогічних справах, суд дійшов висновку про можливість і необхідність розгляду заяви про перегляд Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.11.2018 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП за нововиявленими обставинами за аналогією закону.

Судом встановлено, що постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.11.2018 р. визнано винним ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід Держави у сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 29.01.2019 року відмовлено в поновлені строку на апеляційне оскарження та повернуто апеляційну скаргу скаржнику.

З дослідженого протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП не вбачається, що до нього долучено відеозапис та з постанов Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.11.2018 р. та Кропивницького апеляційного суду від 29.01.2019 року, що у якості доказу керування заявником транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння долучено відеозапис. А також заявником не надано суду відеозапису на який він посилається.

Таким чином, заявником не надано доказів на підтвердження заявлених вимог та суддею не встановлено, обставин які є нововиявленими.

Відносно практики ЄСПЛ, то необхідно також зауважити, що у п. 42 справа «Желтяков проти України» (заява № 4994/04) Суд вказує, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, interalia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи (див. справи «Брумареску проти Румунії», «Пономарьов проти України», «Христов проти України»).

Отже, процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Оскільки постанова Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.11.2018 року набула законної сили, тобто стала остаточною, тому в силу принципу юридичної визначеності, який вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду, жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Разом з цим, виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

Враховуючи викладене, вважаю, що у відкритті провадження за нововиявленими обставинами слід відмовити, а заяву про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами належить повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст.283 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.11.2018 р. за нововиявленими обставинами - повернути особі, яка її подала.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області.

Суддя: І.В. Панасюк