ПОСТАНОВА

іменем України

14 лютого 2019 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Качаленко Є.В.,

за участю секретаря Федорцової І.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2

розглянув справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі матеріалів, які надійшли від Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 17.11.2018 року о 01.15 год. у м. Торецьку по вул. Лісна, буд.6 ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, відмовився від проходження огляду в установленому законом порядку, а саме: в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан спяніння за допомогою газоаналізатора «Alkotest 6810» та медичного огляду в установленому законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що дійсно 17.11.2018 року його було зупинено працівниками поліції по вул. Лісна біля будинку №6, однак він алкогольні напої не вживав. Того дня він зустрівся з другом який був напідпитку та за кермом, але побачивши, що останній у стані алкогольного спяніння запропонував відвезти його додому. Він сам сів за кермо, а товариш сів поруч. По дорозі їх було зупинено працівниками поліції, які перевірили документи, а потім почули запах алкоголю. На питання поліції щодо запаху алкоголю повідомив, що це його друга, який сидів на пасажирському сидінні, стосовно себе повідомив, що алкогольні напої не вживав. Проходити огляд на стані спяніння поліцейські не пропонували, натомість попросили проїхати разом із ними до поліцейського відділку. У відділку його залишили самого і хвилин через 15 поліцейські приїхали і почали щось писати. Потім у нього почався приступ кашлю, оскільки він працює на шахті і від перепаду температур у нього такі приступи трапляються. Незважаючи на те, що він себе погано почував, працівники поліції продовжили щось писати, а потім запропонували підписати протокол, знову ж таки не зважаючи на те, що він кашляє і не зовсім розуміє про що мова. Бачив тільки, що зайшли вони з двома людьми, які у нього також нічого не питали. З протоколом не знайомився, на місці копію йому не вручали, лише згодом він отримав копію протоколу поштою.

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні просив провадження у справі закрити, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, з огляду на численні порушенні допущенні працівниками поліції при його складанні, зокрема ОСОБА_1 на місці зупинки не пропонували пройти «Алкотест 6810» на стан спяніння і не пропонували огляд в медичному закладі, ніяких матеріалів про адміністративне правопорушення на місці зупинки автомобіля під його керуванням не складали, свідків не запрошували, протокол затримання не складали. Хоча фактчино доставили до Торецького ВП, в приміщенні відділення ОСОБА_1 не надавав пояснення свідкам про те, що керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, а тому їх пояснення не відповідають дійсності, відеозапис поліції з місця зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 є недопустими доказом, оскільки його датовано 01.01.2016 року, у той час як датою подій є нічний час з 16.11.2018 року по 17.11.2018 року. Окрім цього ОСОБА_1 не було розяснено, що спілкування між ним та поліцією фіксується за допомогою відео реєстраторів, а тому будь який такий таємний запис є недопустими доказом, також не розяснено, що відносно нього складається протоколом за ч.1 ст. 130 КУпАП, не розяснювались права та обовязки, передбачені ст..63 Коснтитуції України та ст.. 268 КУпАП, однак про них зазначено в протоколі, в протоколі не зазначено в чому саме полягав такий прояв стану спяніння як поведінка, що не відповідає обстановці.

З метою підтвердження або спростування пояснень наданих в судовому засіданні ОСОБА_1 судом були вжиті заходи щодо належного виклику свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом із повідомленням за адресами, вказаними у протоколі про адміністративне правопорушення, але в судове засідання свідки не зявились.

Заслухав пояснення ОСОБА_1 його захисника ОСОБА_2, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 353832 від 17.11.2018 року, 17.11.2018 року о 01.15 год. у м. Торецьку по вул. Лісна, буд.6 ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, відмовився від проходження огляду в установленому законом порядку, а саме: в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан спяніння за допомогою газоаналізатора «Alkotest 6810» та медичного огляду в установленому законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій зобовязаний на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

З наведеного слідує, що ОСОБА_1. ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, обєктивна сторона якого виражається у відмові особою, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, згідно ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. ОСОБА_3 у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно п. 3, 4, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Таким чином, відповідно до наведених вище норм пропозиція поліцейського про проходження водієм огляду на стан спяніння має складатись з такої послідовності: виявлення у водія ознак спяніння, пропозиція пройти огляд на місці зупинки та у разі незгоди водія з результатами такого огляду чи відмови від такого огляду на місці зупинки пропозиція на проходження огляду на стан спяніння в медичній установі, яка є обовязковою для складання відносно особи протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння.

У випадку, що є предметом судового розгляду така послідовність не була дотримана, оскільки при розгляді справи в суді не було встановлено фактичних даних того, що інспектор СРПП Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП у Донецькій області ОСОБА_5 пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного спяніння на місці зупинки. Вказана обставина підтверджується наданими в суді поясненнями ОСОБА_1

Відповідно до ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 03 лютого 2016 року №100, поліція використовує технічні засоби - нагрудні відеокамери (відеореєстратори).

Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції (п. 1.3 Розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 3.3. Розділу III вищенаведеної Інструкції нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Відповідно до п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

В той же час, надані інспектором Михайленко В.М. та переглянуті в судовому засіданні відеозаписи з місця правопорушення не відображають, те що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці за допомогою «Alkotest 6810», як це зазначено в протоколі, не зафіксовано пропозицію пройти медогляд на місці зупинки чи незгоди водія з результатами такого огляду, і як наслідок пропозиції пройти медогляд у лікарні.

Більш того зазначені відеофайли є нетривалими за часом та перериваються і лише частково відображають події складання протоколу про адміністративне правопорушення, що позбавляє суд можливості встановити всю хронологію подій. До того ж відеозаписи з відеореєстратора датовані 01.01.2016 року, в той час як події мали місце 17.11.2018 року, у звязку з чим, суд погоджується з доводами сторони захисту щодо недопустимості зазначених відеозаписів, як доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, в матеріалах справи відсутні належні докази відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння згідно положень Інструкції про порядок виявлення водія транспортного засобу препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року, зокрема від проходження медичного огляду на стан спяніння за допомогою газоаналізатора «Alkotest 6810» та медичному закладі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «Кобець проти України» («Kobets v. Ukraine») no. 16437/04 ECHR 14.02.2008 у §43 зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що інспектором СРПП Торецького ВП не дотримано порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення, а відтак не доведено факт порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, в звязку з чим адміністративне провадження підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.247, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд.

Суддя: