Справа № 194/95/19
Номер провадження № 3/194/59/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2019 року м.Тернівка

Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Соколова Ю.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Тернівського відділення поліції Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого в 2-му взводі 8-го ВГРЗ на посаді респіраторника V розряду, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 251222 від 15 січня 2019 року, складеного за адресою: м. Тернівка, вул. Харківська, 11, ОСОБА_1, 15 січня 2019 року о 16.20 год. по вул. Харківська, 11 в м. Тернівка керував автомобілем марки «CHEVROLET», держаний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду стан спяніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив суду, що він не перебував в стані наркотичного сп'яніння, взагалі наркотики не вживає, про що надав довідки від лікарів нарколога та психіатра, згідно яких, ОСОБА_1 на обліку у зазначених лікарів не перебуває, з протоколом не погоджується та вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Також зазначив, що йому невідомо, з яких підстав співробітники поліції дійшли висновку про знаходження його в стані наркотичного спяніння, адже на місці зупинки автомобіля працівникам поліції огляд на стан спяніння не проводився. Від огляду в медичному закладі не відмовлявся, навпаки, просив співробітників поліції супроводити його в медичний заклад, який знаходиться в м. Павлоград Дніпропетровської області та який має спеціальну ліцензію на проведення такого огляду, на що отримав відмову. Просив долучити до матеріалів справи виробничу характеристику з місця роботи від 13 лютого 2019 року та закрити провадження у справі.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У статті 251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

В пункті 7 розділу 1 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення, відповідно до ст. 266 КУпАП.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_2, вбачається, що 15 січня 2019 року приблизно о 16.00 год. він був запрошений працівниками поліції, де в його присутності та присутності іншого свідка, громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння в установленому законом порядку.

В письмових поясненнях свідка ОСОБА_3, зазначено, що 15 січня 2019 року приблизно о 16.00.год. він був запрошений працівниками поліції, де в його присутності та присутності іншого свідка, громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння в установленому законом порядку.

Тобто, з цих письмових пояснень убачається, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були запрошені для посвідчення за їхньої участі відмови водія від проходження медичного огляду на виявлення стану наркотичного спяніння.

Проте, до таких пояснень суд ставиться критично, оскільки письмові пояснення ідентичні, написані не власноручно, а працівником поліції ДОН Тернівського ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5; письмові пояснення свідком ОСОБА_2 не підписані; такі пояснення зовсім не підтверджують, чи керував водій ОСОБА_1 автомобілем, чи дійсно водій ОСОБА_1 був з явними ознаками наркотичного спяніння, як саме працівники поліції виявили такий стан у водія.

Досліджений судом диск з відеозаписом події від 15 січня 2019 року, також не підтверджує факту керування ОСОБА_1 автомобілем з явними ознаками наркотичного спяніння; з відеозапису видно лише те, що працівники поліції складали матеріали лише щодо правопорушення, яке стосується не пристебнутого ременю безпеки.

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що зіниці очей не реагують на світло, а згідно наказу МВС від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зіниці повинні бути звужені чи дуже розширені, які не реагують на світло.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підставі ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В зв'язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ч.1 ст.9, ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, ст.280, ст.283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Ю.І. Соколова