ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1175/19 Справа № 214/3362/19 Суддя у 1-й інстанції - Чернова Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Коваленко В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 липня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт строком на 120 годин.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384,20 грн. судового збору.

При обставинах, викладених в постанові, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, згідно ст.78 ЗУ Про виконавче провадження, а саме боржник ОСОБА_1 станом на 01.04.2019 року має заборгованість по сплаті аліментів, що сукупно перевищує суму за 6 місяців в розмірі 27 201,80 грн.

В апеляційній скарзі:

- ОСОБА_1 просить поновити йому строк для подачі апеляційної скарги, як пропущений з поважних причин.

Постанову скасувати та закрити провадження щодо нього у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо поважності причин пропуску апеляційного оскарження постанови вказує, що про винесення зазначеної постанови йому нічого відомо не було, оскільки він не був присутнім у судовому засіданні під час розгляду справи, не отримував повісток чи повідомлень суду про дату та час розгляду справи, також йому не було направлено копію постанови, про існування якої йому стало відомо лише 09 вересня 2019 року, коли він за викликом з`явився до органу пробації.

Зазначену постанову вважає незаконною та не обґрунтованою.

Вказує, що станом на 01.04.2019 року йому нарахована заборгованість по сплаті аліментів в сумі 20 747,11 грн., а не 27201,80грн., як встановлено судом, що підтверджується наданим йому розрахунком. На думку апелянта, сума боргу по аліментам 27201,80 грн. розрахована судовим виконавцем помилково, який не здійснював його провадження.

Вказує, що про стягнення аліментів в судовому порядку на користь стягувача, він був повідомлений у серпні 2018 року, але на утримання дітей він систематично перераховував і перераховує кошти на картковий рахунок матері ОСОБА_2 , в тому числі починаючи з січня 2018 року.

На його думку, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що виконавчий лист про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданий Чернігівським районним судом Чернігівської області для примусового виконання лише 02.08.2018 року. Тому вважає, що починаючи з січня по серпень 2018 року впродовж 7 місяців 2018 року судовий виконавець не мала у своєму провадженні виконавчого листа про стягнення аліментів, а тому виконавець, на його думку, не мав підстав порушувати питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за цей період.

Вважає, що судом не встановлений факт злісного ухилення від сплати аліментів за 6 місяців з дня пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання.

Зазначає, що судом не встановлена заборгованість зі сплати аліментів, що сукупно перевищує суму за 6 місяців. Вказує, що з 13 серпня 2018 року по теперішній час працює в ТОВ «Алан» комірником структурного підрозділу регіон Схід. Призначення адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин, на його думку, не відповідає інтересам дітей на утримання та шкодить його особистим правам. Вказує, що в разі застосування вказаного покарання у виді 120 годин суспільно-корисних робіт його буде звільнено з роботи.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений належним чином про місце, час та дату слухання справи.

Враховуючи, що ОСОБА_1 добровільно подав заяву про слухання справи без його участі, та виходячи з вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, та у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_1 , яка зводиться до його відсутності в суді першої інстанції при розгляді справи та, що копія постанови своєчасно йому не направлялась, і до судового засідання на призначену дату та час останній не викликався, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя, приходжу до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, та вважаю за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Постановляючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183-1 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що останній допустив несплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь матері ОСОБА_2 , що призвело до виникнення заборгованості у період з 01 січня 2018 року по 03 березня 2019 року, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за шість місяців, за що передбачено адміністративну відповідальність за статтею 183-1 КУпАП.

Стаття 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Адміністративна відповідальність за вчинення зазначеного правопорушення запроваджена Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів" та доповненням статтею 183-1 глави КУпАП, Закон України № 2234-VІІІ від 07 грудня 2017 року набрав чинності 06 лютого 2018 року.

Як встановлено судом та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, на примусовому виконанні у Саксаганському ВДВС м.Кривого Рогу Головного ТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа, виданого Чергінівським районним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь матері ОСОБА_2 .

Внаслідок несплати ОСОБА_1 зазначеної суми вказаних аліментів, у період з 01 січня 2018 року по 03 березня 2019 року утворилась заборгованість, що перевищує суму платежів за 6 місяців.

Таким чином, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

В той же час, обговорюючи доводи ОСОБА_1 щодо правильності інкримінованої суми заборгованості, яка станом 01.04.2019 року, на його думку становила 20 747,11 грн., а не 27201,80грн., як зазначено судом, вважаю за необхідне зазначити, що вказаний довід є слушним, оскільки згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з 01 січня 2018 року по 03 березня 2019 року у боржника була наявна заборгованість в суммі 20 747,11 грн. .

Отже вірною слід вважати заборгованість у розмірі 20747,14 грн.

Враховуючи викладене, постанова судді суду першої інстанції підлягає в цій частині скасуванню, оскільки невірно зазначено розмір заборгованості.

При цьому приходжу до висновку, що ОСОБА_1 є винуватим у несплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 на загальну сумі 20747,11 грн. та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо можливості накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, враховую той факт, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплинув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, оскільки правопорушення мало місце 18 липня 2019 року.

За таких обставин вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова скасуванню з винесенням нової, якою ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі ч.1 п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 липня 2019 року, - задовольнити та поновити його.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 липня 2019 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 183-1 КУпАП, - скасувати

Постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КупАП, та на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження закрити, у зв`язку із спливом строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду В.Д. Коваленко