Провадження № 3/761/2985/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Фролова І.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_2; адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1,

- за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №195011 від 12 березня 2019 року, 09 березня 2019 року о 13 год. 30 хв. було встановлено, що громадянка ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1, не має змоги потрапити до квартири, в якій вона зареєстрована, так як колишній чоловік громадянин ОСОБА_1 змінив замки, чим вчинив економічна насильство в сім'ї., тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, пояснивши по суті справи, що з 31 грудня 2018 року і до 09 березня 2019 року жодних протиправних дій відносно колишньої дружини ОСОБА_2 не вчиняв. 09 березня 2019 року у належній йому квартирі АДРЕСА_1 взагалі не перебував. У зв'язку із чисельними судовими сімейним процесами, ОСОБА_2 необґрунтовано звертається до правоохоронних та інших органів для здійснення провокацій і тиску на нього.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні, дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя прийшов до висновку, що справа підлягає закриттю згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України з наступних підстав.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе чотири обов'язкових елементи: об'єкт, об'єктивна сторона, суб'єкт і суб'єктивна сторона.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, остання на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, містить протокол про адміністративне правопорушення серії ГР №195011 від 12 березня 2019 року, в якому в порушення вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП не зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, а замість викладу об'єктивної сторони адміністративного правопорушення фактично викладено пояснення ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення прикордонної безпеки держави» від 27 лютого 2018 року, який набрав законної сили 29 квітня 2018 року внесено зміни до ч. 2 ст. 254 КУпАП, а саме статтю викладено в наступній редакції: «Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності».

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення протокол ГР №195011 відносно ОСОБА_1 складено 12 березня 2019 року ст. ДОП Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 Подія, зафіксована в протоколі, мала місце 09 березня 2019 року, а пояснення у ОСОБА_1 відібрані ще 18 січня 2019 року. Тобто особу, зазначену у протоколі, як правопорушника, встановлено 18 січня 2019 року. Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення було складено із порушенням встановлених законодавством вимог, а саме не на протязі двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Крім того, як вбачається із матеріалів адміністративної справи, окрім вже вище згаданого протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №195011 від 12 березня 2019 року, в матеріалах справи наявні рапорти працівників Шевченківського УП ГУНП в м. Києві, заява ОСОБА_2, письмові пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_4, протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 09 березня 2019 року, паспорт ОСОБА_2, свідоцтво про право власності на квартири, довідка про реєстрацію місця проживання, свідоцтво про укладення шлюбу, довідки з Київського міського центру роботи з жінками.

Оцінивши вказані докази у їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що останні жодним чином не підтверджують наявність події адміністративного правопорушення та його складу в діях ОСОБА_1, оскільки фактично ґрунтуються лише на твердженнях ОСОБА_2

Жодних інших доказів вини ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

У відповідності до ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення має забезпечувати повне, всебічне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні від 25.07.2002 по справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що одним з основних елементів верховенства права, передбаченого у статті 6 Конвенції є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що санкція ст. 173-2 ч. 1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, крім того, обов'язковою ознакою вказаного правопорушення є умисел, при цьому, матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 такого правопорушення, а також наявності умислу, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного порушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя: