Справа № 535/1330/18
Провадження № 3/535/1/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року Суддя Котелевського районного суду Полтавської області Цвітайло П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Котелевського відділення поліції Гадяцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина України, не працюючого

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10 жовтня 2018 року о 23 годині 35 хвилин в сел. Котельва по вул. Полтавський Шлях, керував автомобілем НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, з ознаками алкогольного спяніння, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

За таких обставин ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вище вказаний адміністративний матеріал надійшов до суду на розгляд 17 жовтня 2018 року, виконуючи вимоги ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення призначена для розгляду по суті на 29 жовтня 2018 року.

ОСОБА_1 в призначений час зявився на розгляд справи до суду і заявив клопотання про те, що він бажає укласти угоду з адвокатом для надання йому правової допомоги, і попросив відкласти розгляд на іншу дату. Суд виконуючи вимоги ст. 268 КУпАП відклав розгляд справи на 14 листопада 2018 року надавши достатньо часу для укладання угоди з адвокатом. 14 листопада 2018 року ОСОБА_1 заявив, що тепер адвокат не може зявитися до суду, і в черговий раз попросив відкласти розгляд на іншу дату надавши суду відповідну письмову заяву (а.с. 14). Суд відклав розгляд на 05 грудня 2018 року та чітко розяснив особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, вимоги чинного законодавства по недопущенню зловживання правом для затягування розгляду справи про адміністративні правопорушення з метою уникнення адміністративної відповідальності. 05 грудня 2018 року до суду надійшла вже заява від адвоката з проханням відкласти судове засідання на інший день (а.с. 21), суд узгодивши дату з ОСОБА_1, який узгодив дату з своїм адвокатом відклав розгляд на 18 грудня 2018 року. 18 грудня 2018 року до суду зявився адвокат ОСОБА_2, який ознайомився з матеріалами справи, про що свідчить його письмова заява (а.с. 30). Але на цей раз не зявився ОСОБА_1, який надав до суду заяву, що захворів і просить відкласти на іншу дату бо бажає бути присутнім при розгляді (а.с. 31). Суд відклав розгляд на 26 грудня 2018 року. 26 грудня 2018 року до суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвокат ОСОБА_2 не зявилися. ОСОБА_1 надав до суду письмову заяву в якій в черговий раз повідомляє про хворобу і докладає лікарняний лист у якому до речі зазначено приступити до роботи 23 грудня 2018 року. Суд ще раз відкладає на 29 грудня 2018 року, але 29 грудня 2018 року до суду ніхто не зявився і про причини неявки суду не повідомили. Суд відклав ще раз на 09 січня 2019 року, але ОСОБА_1 та його адвокат і на цей раз до суду не зявилися, адвокат в телефонному режимі через секретаря судових засідань повідомив, що зявитися не може так як ОСОБА_1, перебуває в лікарні, про що свідчить телефонограма. При цьому жодних обєктивних доказів того, що ОСОБА_1, дійсно знаходиться в лікарні і його хвороба перешкоджає участі в судовому розгляді адміністративного протоколу щодо нього в матеріалах не має, крім його заяв та світлокопії лікарняного листа амбулаторного хворого (з записом приступити до роботи 23 грудня 2018 року).

Така поведінка ОСОБА_1, чітко вказує на безумовне намагання ОСОБА_1 затягнути час для можливості в подальшому застосування ст. 38 КУпАП, а саме строки накладення адміністративного стягнення за якими стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення (день вчинення 10 жовтня 2018 року строк притягнення його до адміністративної відповідальності закінчується 10.01.2019 року). Цим самим уникнути адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення.

Дії на затягування підтверджується тим, що ОСОБА_1, зловживаючи своїми правами неодноразово вишукував будь-які причини маскуючи їх і видючі за поважні, лише з єдиною метою уникнути адміністративної відповідальності, чітко знаючи, що строк притягнення його до адміністративної відповідальності закінчується 10.01.2019 року, про що йому розяснювалось.

За таких обставин суд вважає, що законним буде даний адміністративний протокол розглянути, так-як в матеріалах справи є достатньо доказів для слухання та прийняття рішення по суті справи, і такий розгляд справи не буде порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Оскільки в ОСОБА_1, неодноразово була можливість бути безпосередньо присутнім при розгляді справи особисто, більше того в нього був, і є адвокат, який надавав йому правову допомогу, і міг самостійно брати участь, як адвокат враховуючи вимоги частини 2 статті 268 КУпАП за якою присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема за ч. 1 ст. 130 КУпАП не є обовязковою.

При цьому суд створив усі умови для дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, розяснював їй права і обовязки, а також декілька разів відкладав розгляд справи надаючи можливість скориситатися правовою допомогою адвоката та лікуватися (якщо такі хвороби мали місце в дійсності), аж фактично до предостаннього дня спливу строку накладення адміністративного стягнення (09 січня 2019 року, а 10 січня 2019 року кінець строку притягнення до адміністративної відповідальності).

Суд системно дослідивши матеріали справи, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1, вбачається вина в скоєнні даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Виходячи із змісту вимог ст. 1 Указу Президента України № 1121 від 20 листопада 2007 року «Про невідкладні заходи із забезпечення безпеки дорожнього руху» передбачено, що з метою збереження життя і здоров'я громадян, необхідне: посилення адміністративної відповідальності учасників дорожнього руху; створення правового механізму невідворотності стягнення за порушення правил дорожнього руху.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії керуванню транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння є невідворотність відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення в цій сфері. Оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підріві авторитету держави та зашкодити суспільним інтересам, отже такі правопорушення не можуть закриватися в звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності з субєктивних причин шляхом зловживання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності своїм правом (затягування розгляду).

Суд під час судового розгляду даного адміністративного протоколу виходив з того, що працівники поліції, які складали відповідний протокол, в силу своєї компетентності та службових обовязків відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема Закону України «Про Національну поліцію» Правил дорожнього руху України, несуть відповідальність за свої дії перед законом, доказів про те, що вони допустили порушення і були за це притягнуті до відповідного виду відповідальності, на момент розгляду даного протоколу про адміністративне правопорушення, у суду не має. Відомостей про те що дії працівників поліції оскаржені до вище стоячого керівництва та суду в порядку КАС України, також не має, зауваження на дії працівників поліції в протоколі відсутні. Зазначені обставини фактично закріпили презумпцію законності дій працівників поліції.

Вирішуючи даний матеріал про вчинення адміністративного правопорушення по суті, суд враховує всі обставини і оцінює всі отримані докази з точки зору справедливості, добросовісності індивідуалізації та неприпустимості загроз виникненню аварійності, яка може загрожувати безпеці, здоровю та життю людей повязаної з керуванням транспортними засобами в стані алкогольного спяніння.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом у порушенні пункт 2.5 Правил дорожнього руху, а саме у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, і вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за встановлених вище у постанові обставин, які також підтверджуються доказами, які знаходяться в матеріалах, зокрема: змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 063127 від 10.10.2018 року, змістом пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які чітко зазначили про відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, що викладені на окремих аркушах в справі, що є процесуальним джерелом доказів.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу відповідно до санкції відповідної частини та статті КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таке адміністративне стягнення на думку суду, буде співмірним та домірним вчиненому ОСОБА_1 адміністративному правопорушенню необхідне і достатнє для його виправлення, а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню ним нових правопорушень і в повній мірі відповідатиме меті адміністративного стягнення.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір та порядок сплати якого встановлюється Законом України «Про судовий збір».

Враховуючи вище викладене, керуючись ст.ст. 33, 401, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. (десять тисяч двісті грн. 00 коп.), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Розяснити ОСОБА_1, що згідно з ч. 1 с. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, та з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби, стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 20400,00 грн. (двадцять тисяч чотириста грн. 00 коп.), на підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь судовий збір в розмірі 352,40 грн. (триста пятдесят дві грн. 40 коп.).

Копію постанови направити до Котелевського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, для виконання стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Термін позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів згідно ст. 321 КУпАП обчислюється з дня винесення постанови про позбавлення цього права. В разі ухилення від здачі документа, строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського Апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя П.В. Цвітайло