Номер провадження 33/816/90/19 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Литовченко Н. О. , з участю особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 січня 2019 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 січня 2019 року, ОСОБА_3 визнаний винним і підданий адміністративному стягненню за те, що він 22.10.2018 о 21-40 годині в м. Суми по вул. Р. Атаманюка, 65 керував автомобілем ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мовлення, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Alkotest 6820, а також від проходження огляду у медичному закладі СОНД відмовився в присутності 2 свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3, не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки не був присутній під час розгляду справи, а копію постанови отримав 14.01.2019 в суді за поданою ним заявою.

За змістом апеляційної скарги ОСОБА_3 порушує питання про скасування постанови суду та закриття провадження у вказаній справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що постанова є незаконною, була винесена судом з порушенням законодавства.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в той день алкогольні напої не вживав. Не заперечуючи факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, вказує, що не знав про те, що існує адміністративна відповідальність за відмову від такого огляду, наслідків відмови не розумів.

Зазначає, що суд всупереч вимогам законодавства розглянув справу за його відсутності, та не взяв до уваги те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що він був повідомлений про час та місце розгляду належним чином. Вказана обставина позбавила його можливості реалізації в суді передбачених ст.268 КУпАП прав.

Вважає протокол про адміністративне правопорушення відносно нього неналежним доказом з огляду на те, що зазначені в ньому відомості про вчинене діяння, а саме «керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння» не відповідають змісту будь-якого з діянь, передбачених диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

У відповідності до вимог ч.1 ст.285 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ч.2 ст.294 КУпАП).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 участі у розгляді справи в суді першої інстанції не приймав, копію постанови судді від 03.01.2019 він отримав 14.01.2019, безпосередньо в суді за поданою ним заявою, внаслідок чого об'єктивно не мав можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на це судове рішення, тому строк на апеляційне оскарження постанови судді підлягає поновленню, оскільки був пропущений з поважних причин.

Щодо вимог апеляційної скарги ОСОБА_3 про скасування постанови суду, як незаконної з подальшим закриттям провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то вивчивши матеріали даної справи апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Висновки судді про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі в передбаченому законом порядку доказами, які були досліджені судом під час розгляду справи, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серія БД №404899 від 22.10.2018 (а.с.1); актом огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2), поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.3,4), відеозаписом, на якому зафіксоване правопорушення (а.с.9).

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 складений із дотриманням вимог, передбачених ст.256 КУпАП, відповідно до п.9 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376 з наступними змінами та містить в собі всі необхідні дані, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як доказ у справі про адміністративні правопорушення.

Так, апелянтом не заперечується і не оспорюється факт його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння як на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Drager Alkotest», так і медичному закладі, що свідчить про правильність викладених в протоколі даних, а також може розцінюватись судом як свідчення фактичного визнання ОСОБА_3 вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Статтею 68 Конституції України передбачено обов'язок кожного громадянина неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, а також чітко вказано, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

До того ж, зі змісту доданого відеозапису вбачається, що працівник поліції чітко роз'яснив ОСОБА_3, що в разі його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передчене ч.1 ст.130 КУпАП за таку відмову, а тому вважаю доводи ОСОБА_3 в цій частині безпідставними і такими, що не заслуговують на увагу суду.

Не погоджується суд і з доводами апелянта в частині того, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього є недопустимим доказом.

Так, відновідно до положень розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», вбачається, що огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Так, працівник поліції, вірно вказав в протоколі про адміністративне правопорушення виявлені ним у ОСОБА_3 ознаки стану сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Вказані ознаки відповідають тим, які зазначені в переліку ознак алкогольного сп'яніння, вказаних у вищезазначеній інструкції.

До того ж, враховуючи вищевикладене, вважаю, що працівниками поліції повністю дотримані вимоги ст.256 КУпАП, щодо зазначення суті адміністративного правопорушення та нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та будь-яких порушень з боку працівників поліції суд не вбачає.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 був складений за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, що цілком відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП та спростовує доводи апеллянта в цій частині.

До того ж, ОСОБА_3, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення, в судове засідання від 30.10.2018 не прибув, про причини своєї неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не наддав.

Таким чином ОСОБА_3 був обізнаним про те, що у провадженні суду перебуває справа про адміністративне правопорушення відносно нього, проте ігнорував отримання ним поштових відправлень, свідченням чого є неприбуття ним до пошти для отримання судових повідомлень, які направлялись за адресою його місця проживання (що відповідає тій, що зазначена в апеляційній скарзі), що може розцінюватися судом як намагання апелянта затягнути розгляд справи та уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 була забезпечена можливість надати свої пояснення по справі, взяти участь у дослідженні та поданні нових доказів на спростування обставин, встановлених в оскаржуваній постанові, однак жодного доказу, який би спростовував винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ним надано не було.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 січня 2019 року.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 січня 2019 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуЛитовченко Н. О.

.