КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/4852/2019 Суддя І інстанції - Жмудь В.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2019 року суддя Київського апеляційного суду Ковальська В.В., за участю ОСОБА_1 та захисника Гураєвського М.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Гураєвського М.О. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року про визнання винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 10.10.2019 року о 01 год. 28 хв. керувала автомобілем «NissanPrimera» номерний знак НОМЕР_1 , який належить їй на праві власності, та рухалася по вул. Чистяківська, 2/13 в м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння (явний запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покрову обличчя, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку (на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, у закладі охорони здоров`я) ОСОБА_1 відмовилася у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник Гураєвський М.О. просить скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва та визнати ОСОБА_1 невинуватою в адміністративному правопорушенні за ст. 130 КУпАП.

При цьому захисник вказує на те, що ОСОБА_1 була зупинена працівниками поліції безпідставно, а після зупинки заявили, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 були залучені свідки, які засвідчили факт зупинки автомобіля, а не факт того, що водій перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Свідки, на думку апелянта, не є експертами з питань встановлення особи на предмет сп`яніння, а відтак вони можуть підтвердити лише факт зупинки автомобіля та розмову з поліцейськими.

Апелянт стверджує, що у процесі розмови з поліцейськими, останні пропонували ОСОБА_1 дати їм 3000 гривень, щоб мати можливість їхати далі, проте водій відмовилась давати гроші.

Відсутність безпосередньої причини зупинки змусило водія відмовитись від будь-яких подальших дій, оскільки не було чітко вказано та доведено причину зупинки.

Отримавши від ОСОБА_1 водійське посвідчення, поліцейські почали шантажувати та маніпулювати на предмет того, що якщо водій підпише протокол, то посвідчення буде повернуто. Та після підписання протоколу ОСОБА_1 було видано тимчасове посвідчення на право керування транспортним засобом.

За результатами огляду особи з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння поліцейськими не складено акт, як того вимагає п. 5 Порядку і, відповідно, його не долучено до протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявні у справі докази апелянт вважає недостатніми щодо звинувачення ОСОБА_1 в адміністративному правопорушенні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Гураєвського М.О., та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги захисника, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Святошинського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наведеними у постанові доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , направленням на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КМНКЛ «Соціотерапія», розпискою ОСОБА_4 про підтвердження факту залишення на зберігання автомобіля «Nissan Primera», номерний знак номерний знак НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1; відеозаписами з нагрудної відеокамери співробітника УПП у м. Києві.

Доводи апеляційної скарги про безпідставну зупинку працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не можуть бути взятими до уваги, оскільки з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що поліцейський повідомив водієві причину зупинки - не ввімкнення світлового покажчика повороту при зміні напрямку руху.

Також , з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що поліцейський, виявивши у водія ознаки алкогольного сп`яніння, запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі та роз`яснив наслідки відмови від проведення такого огляду та наслідки складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, проте ОСОБА_1 відмовилась від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Залучені поліцейськими свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили факт відмови водія ОСОБА_1 від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, запропонованого поліцейським у встановленому законом порядку.

Суддя апеляційного суду зауважує, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського починається з моменту зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та закінчується моментом підписання водієм протоколу про адміністративне правопорушення і отримання тимчасового дозволу на керування транспортним засобом і на цьому відеозаписі відсутні будь-які дані, які б давали підстави вважати, що поліцейські маніпулювали, шантажували водія, вимагали у водія гроші чи вчиняли інші неправомірні дії.

З наданих відеозаписів з нагрудних камер поліцейських убачається, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 запитувала поліцейських про "ціну питання" і така обставина була розцінена суддею районного суду як така, що саме ОСОБА_1 пропонувала працівникам поліції грошові кошти.

Виходячи з наведеного, суддя апеляційного суду вважає голослівними твердження апелянта про безпідставність зупинки транспортного засобу та зловживання поліцейських при складанні протоколу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Посилання апелянта на те, що за результатами огляду особи з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння поліцейськими не складено акт є безпідставним та не ґрунтується на вимогах закону.

Позаяк ОСОБА_1 відмовилась від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, то потреби у складанні акту огляду на стан алкогольного сп`яніння не було.

Отже, наявною у справі сукупністю доказів доведена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Гураєвського Миколи Олександровича - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В.Ковальська