ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 вересня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретарів Клімової Л.В., Чоботаренко Т.І.

захисника Мартишка В.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 , який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 26 липня 2019 року, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

якою, його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 283055 від 18.05.2019 року, водій ОСОБА_2 18.05.2019 року, о 14.03 год., в м. Миколаєві, вул. Космонавтів, в районі будинку №81/15, керував транспортним засобом «ВАЗ 21099», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу газо-аналізатор алкотестер Drager та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 26 липня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду захисник ОСОБА_1 , який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам.

Стверджує, що ОСОБА_2 транспортним засобом не керував, автомобілем керував його товариш ОСОБА_3 , який на момент прибуття патрульних поліцейських, був відсутній в транспортному засобі, оскільки закінчився газ та він маршрутним таксі поїхав на заправку за пальним. ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, тому що він транспортним засобом не керував.

Вказує, що наявні в матеріалах провадження письмові докази вказують на факт відмови ОСОБА_2 від огляду на стан сп`яніння, але жодним чином не підтверджують факт керування ОСОБА_2 вказаним автомобілем. Натомість відеозапис з нагрудної камери поліцейських підтверджує той факт, що машина не рухалась, а стояла.

Зазначає, що судом безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання захисника про виклик свідків та працівників патрульної поліції, які складали протокол.

Вважає, що суд при постановлені рішення не мав права посилатись на покази осіб, особистість яких не встановлена належним чином.

Також зазначає, що стороною захисту 30.08.2019 року було опитано свідка по справі ОСОБА_4 який повністю підтвердив покази ОСОБА_5 та ОСОБА_3 та показав, що був запрошений в якості свідка під час відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння, також він дав покази щодо обставин зупинки автомобіля ВАЗ 21099. Так він бачив що на дорозі біля будівлі № 81/15 по вул. Космонавтів, в м. Миколаєві, зупинився вказаний автомобіль, з нього вийшло двоє чоловіків, один з них той що був за кермом пішов, а той що був на пасажирському сидінні сів за кермо автомобіля, після зупинки автомобіль нікуди не їхав, та через декілька хвилин до нього під`їхали працівники поліції та почали вимагати у нього документи на автомобіль та водійське посвідчення.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_6 . ОСОБА_7 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з диспозиції ст. 130 ч. 1 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, запропонованому йому пройти у встановленому законом порядку, що є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_2 , суддею, у відповідності з ст. ст. 245,251, 252, 280 КУпАП, було повно встановлено всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №283055, від 18.05.2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відеозаписом обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду першої інстанції 18.05.2019 року, о 14.03 год., в м. Миколаєві, Інгульській район, вул. Космонавтів, в районі будинку №81/15, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ВАЗ 21099», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу газо-аналізатор алкотестер Drager та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Вказана обставина знайшла своє підтвердження при дослідженні судом пояснень свідків Недовіряти або сумніватись в правдивості та об`єктивності показів свідків у суду апеляційної інстанції підстав немає. Дані свідки були ознайомлені з їх правами, визначеними ст. 63 Конституції України, їх покази є послідовними та логічними і доповнюють інші докази по справі.

Вирішуючи питання щодо доводів апелянта про спрощений підхід до розгляду справи та необхідність допиту в суді свідків та працівників патрульної поліції, слід зазначити, що у письмових поясненнях вказаних осіб фактично зафіксована лише відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що не заперечує і сам апелянт, а тому є безпідставним його твердження про те, що відсутність їх допиту зумовила спрощений підхід суду до розгляду справи в суді. Оскільки жодних інших фактів ніж відмова водія від проходження медичного огляду наявні пояснення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не містять та не підтверджують.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює показання свідка ОСОБА_9 , які той надав апеляційному суду, про те, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, так як вони спростовуються дослідженими доказами.

А саме, інформацією, яка міститься на диску відеозапису з нагрудної камери працівника поліції де зафіксовано, що до автомобіля, за кермом якого перебував саме ОСОБА_2 , підійшли працівники поліції, під час розмови на запитання працівника поліції ОСОБА_2 відповів, що він вимкнув двигун, після цього він вийшов з автомобіля на проїжджу частинудороги, та на вимогу працівника поліції надати водійське посвідчення, вийняв його з козирка автомобіля над водійським сидінням, пояснив, що щойно закінчився газ в транспортному засобі.

В ході тривалої бесіди з працівниками поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, які явно зафіксовані на самому відеозаписі, жодного разу не вказував, що він не керував транспортним засобом, а навпаки, повідомив, що він приїхав з м. Нова Одеса у м. Миколаїв. Підтверджував, що перебував в стані алкогольного сп`яніння та вказав, що не бажає пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі.

Також, відеозаписом зафіксовано, що в цей момент до автомобіля підійшли дві жінки, одна з яких вказала, що водій автомобіля є її племінником, з яким вони мають разом їхати в м. Нова Одеса. Незважаючи на те, що працівник поліції вказав на те, що водій автомобіля ВАЗ, на якому вони збиралися їхати в м. Нова Одеса перебуває в стані алкогольного сп`яніння, жінка зверталася до працівника поліції з проханням відпустити водія ОСОБА_2 з яким вони у м. Нова Одеса поїдуть потихеньку, не порушуючи правил дорожнього руху. Після відмови працівника поліції відпустити водія без складання адміністративного протоколу, водій ОСОБА_2 неодноразово на відеозапис вказував, що транспортний засіб, яким він керував, не слід поміщувати на штраф майданчик, а до нього задля цього, на його прохання, приїде знайомий водій, який і буде в подальшому керувати автомобілем.

Крім того, відеозаписом зафіксовано наявність двох свідків в присутності яких працівники поліції задокументували у встановленому законом порядку відмову водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, факт внесення ОСОБА_2 відомостей до протоколу про його незгоду, без зазначення жодного пояснення з приводу того з чим він саме не згоден, а також роз`яснено правопорушнику наслідки складання адміністративного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, який буде скеровано до суду для прийняття рішення про притягнення водія до адміністративної відповідальності, у зв`язку із чим в нього вилучається посвідчення водія та надається тимчасове посвідчення на право керування, з яким він може керувати автомобілем лише за наявності посвідчення особи.

За такого, доводи апеляційної скарги захисника , про те що ОСОБА_2 не визнавав факт керування ним транспортним засобом є неспроможними.

Апеляційний суду звертає увагу, що ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності не за керування в стані сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 автомобілем не керував, тому не погодився на проходження огляду на стан сп`яніння, перевірені судом апеляційної інстанції та визнані безпідставними. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що ОСОБА_2 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суддя дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції не знаходить.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну та обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Тому підстав для скасування постанови Новоодеського районного суду Миколаївської області від 26 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 283, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 , який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 26 липня 2019 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.