Справа № 194/538/19
Номер провадження № 3/194/197/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року м.Тернівка

Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Старшим державним виконавцем Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення № 35680726/82 від 18 березня 2019 року, відповідно до якого 18 березня 2019 року о 09-10 год. державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по аліментам, які зобовязаний сплачувати ОСОБА_1 згідно виконавчого листа Тернівського міського суду Дніпропетровської області № 2-478/2009 від 31 серпня 2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 травня 2009 року та до досягнення дитиною повноліття. Встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, що полягає в несплаті аліментів за період з 06 лютого 2018 року по 18 березня 2019 року та розмір якої за зазначений період склав 42243,16 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У статті 251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що згідно виконавчого листа Тернівського міського суду Дніпропетровської області № 2-478/2009 від 31 серпня 2009 року з ОСОБА_1 стягнено на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 травня 2009 року та до досягнення дитиною повноліття. Встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, що полягає в несплаті аліментів за період з 06 лютого 2018 року по 18 березня 2019 року та розмір якої за зазначений період склав 42243,16 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Відповідно до копії виконавчого листа, виданого 02 грудня 2009 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області по справі № 2-478/2009 суд вирішив стягувати щомісяця з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 травня 2009 року та до досягнення дитиною повноліття.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VIII від 07.12.2017 року, який набрав чинності 06 лютого 2018 року, главу 14 КУпАП доповнено статтею 183-1 «Несплата аліментів».

Диспозиція ч. 1 ст. 183-1 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

Субєктом даного правопорушення є особа, яка на відповідній правовій підставі зобовязана сплачувати аліменти на утримання іншої особи.

Обєктом даного правопорушення є бездіяльність, яка полягає у невиконанні особою свого обовязку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Отже, на час набрання чинності статтею 183-1 КУпАП, тобто на 06 лютого 2018 року, у боржника ОСОБА_1 за виконавчим листом, виданим 02 грудня 2009 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області по справі № 2-478/2009, не було правової підстави сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки вона була вже повнолітньою особою, тоді як ч. 1 ст. 183-1 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за несплату аліментів, що призвела до виникнення заборгованості, а не за вже існуючу заборгованість по аліментам.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що суд розглядає справу про адміністративне правопорушення в межах складу адміністративного правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні остаточні дані з доказами щодо суб'єкту правопорушення, що є вочевидь недостатнім для здійснення переконливих висновків щодо наявності винуватості, є сумнівним, і повинно тлумачитись на користь особи, у відношенні якої було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

В зв'язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст. ст.9, 130, 247, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.183-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Корягін