Справа № 405/4529/16-п
Провадження №3/405/937/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2019 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі: головуючої судді Іванової Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в м.Кіровограді Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює,

за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №464943 від 06.06.2016 вбачається, що 06.06.2016 року о 01 год. 40 хв. в м.Кропивницькому по вул.Гмирьова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ-21093 ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло.Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (з наступними змінами), - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Фабула частини 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особами які двічі протягом року піддавались адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що посадовою особою порушено провадження в справі про адміністративне правопорушення шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за недотримання вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху. Вказані дії кваліфіковані за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

При цьому, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення додано результати пошуку Адмінпротоколів, без дати та номеру, які ніким не посвідчені, в яких зазначено ПІБ порушника ОСОБА_4 , а також дата винесення постанов та прийняті міри за наслідками розгляду протоколів про адміністративні правопорушення за ч.ч.1, 2 ст.130 КУпАП, однак матеріали справи не містять жодного належного доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, якими (доказами), в даному випадку мали б бути належним чином завірені копії постанов суду з відміткою про набрання судовим рішенням законної сили в обґрунтування об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3ст.130 КУпАП.

Крім того, судом відзначається, що формулювання посадовою особою в протоколі про адміністративне правопорушення суті вчиненого адміністративного правопорушення є неконкретним і незрозумілим, оскільки не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, зокрема, що особа двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що, в свою чергу, позбавляє особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливості ефективно захищатися від нього і робить неможливим об`єктивний розгляд справи по суті.

Згідно зі ст.251 КУпАП на працівників поліції, як на осіб, що в силу ст.255 КУпАП уповноважені на складення протоколів про адміністративні правопорушення, в тому числі й за ст.130 КУпАП, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог ст.ст. 251, 256 КУпАП мають бути додані до протоколу, та/або посилання на які повинні міститься в самому протоколі.

Поряд з цим, посадова особа Управління патрульної поліції в м.КіровоградаДПП, що склала протокол про адміністративне правопорушення, не скористалась порядком доступу до судових рішень, встановленим Законом України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 № 3262-ІV, щодо отримання в суді належним чином завіреної відповідальною особою апарату суду копії постанови суду з відміткою про набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до Рішення КонституційногоСуду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, а так само самостійно здійснювати перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.245, 251, п.1 ч.1 ст.247, ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 130 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова