Справа № 605/212/19
ПОСТАНОВА
"03" липня 2019 р. Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Підгаєцького відділення поліції Бережанського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
громадянина України, приватного підприємця,
проживаючого в АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні 2-оє неповнолітніх дітей,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, громадянин ОСОБА_1 08 квітня 2019 року біля 22 год. 00 хв., керував автомобілем марки Пежо Експерт державний номерний знак НОМЕР_1 , в с. Новосілка Підгаєцького району Тернопільської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з рота. В приміщенні Підгаєцької ЦРКЛ відмовився продувати прилад Драгер та проходити освідчення на степінь алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху.
В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що 08 квітня 2019 року він керував автомобілем в с. Новосілка Підгаєцького району, при цьому він побачив, що по проїжджій частині дороги йде гр. ОСОБА_2 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Він зупинився і сказав ОСОБА_2 щоб той зійшов з дороги, на що той виразився в його адресу нецензурними словами. У відповідь він теж висловився до ОСОБА_2 нецензурними словами та взявши його під руку, звів з дороги на обочину. Через деякий час його почали наздоганяти працівники поліції, при цьому він сильно налякався і зразу не зупинився. Коли вони його наздогнали, то посадили в свій автомобіль і зразу ж повезли в м. Підгайці на освідчення, хоча він алкогольних напоїв не вживав. По дорозі в лікарню він просив його відпустити не через те, що був п`яний, а через те, що вже був пізній час і він би немав чим дістатись додому. Поліцейські його запитували чи він буде продувати прилад Драгер в лікарні, на що він відмовився, бо наскільки йому відомо, поліцейські спочатку мали б запропонувати пройти освідчення на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а якщо він би від такого освідчення відмовився, то аж тоді вони б мали право везти його в лікарню, якщо б він був згідний.
Поліцейські на місці зупиники транспортного засобу йому не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і тим більше ніяких свідків тоді не було ані на місці зупинки, ані в лікарні. Що то за свідок ОСОБА_3 він взагалі незнає і його не бачив.
В лікарні він відмовився від освідчення через те, що працівники поліції робили, що їм хотілося, а не те, що вони мали робити. Вони не пропонували йому проходити освідчення на місці зупинки в с. Новосілка, хоча б мали таке запропонувати, проте їм захотілося і вони зразу повезли його в лікарню.
Просить звернути увагу на те, що пояснення свідка ОСОБА_3 , якого взагалі тоді не було написане 16 квітня 2019 року, а всі ці події мали місце 08 квітня 2019 року.
Йому не відомо яким приладом працівники поліції проводять освідчення на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
В судове засіданні неодноразово не з`явились свідки, а судові повістки повертались до суду із відміткою поштового відділення зв`язку про причини їх невручення.
Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.
Згідно ч.ч.1-3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Відповідно до п.п.5, 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
Твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про недотримання працівниками поліції встановленого порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, знайшло своє підтвердження під час розгляду вказаної справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з порушенням встановленого порядку пропонувалось пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Так, протокол про адміністративне правопорушення серії БД №022784 від 08 квітня 2019 року містить лише посилання на те, що ОСОБА_1 відмовився продувати прилад Драгер в приміщенні Підгаєцької ЦРКЛ, при цьому не містить будь-яких даних про те, що останньому пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу у присутності двох свідків.
Письмове пояснення свідка ОСОБА_3 про те, що у його присутності працівники поліції пропонували гр. ОСОБА_1 пройти освідчення на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер на що останній відмовився, суд оцінює критично, вважаючи його неналежними доказом, виходячи із наступного.
Як встановлено гр. ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції 08 квітня 2019 року в с. Новосілка.
Пояснення самого ж свідка ОСОБА_3 датовано 16 квітня 2019 року і таке не містить часу коли саме мали місце ті події про які зазначено у ньому.
Під час дослідження відеозапису з відеореєстратора та нагрудної камери поліцейського, встановлено, що на місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівники поліції не пропонували пройти останньому огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу у присутності двох свідків і таких там не було, в тому числі й свідка ОСОБА_3 .
Працівники поліції не роз`яснювали ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та яким саме приладом такий огляд проводиться на місці зупинки транспортного засобу, при цьому ОСОБА_1 це не відомо.
Із дослідженого відеозапису видно, що працівник поліції запитує ОСОБА_1 чи той буде продувати прилад Драгер і зразу ж запитує чи він буде їхати в лікарню для визначення стану алкогольного сп`яніння. Внаслідок чого ОСОБА_1 зрозумів, що поліцейський його запитував чи він буде продувати прилад Драгер в лікарні.
Письмові пояснення двох свідків стосовного того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.
Також протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права передбачені, ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.
Відмова ОСОБА_1 від підписання протоколу не засвідчена свідками такої відмови.
Суть адміністративного правопорушення зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.
Пояснення свідка ОСОБА_2 суд вважає неналежним доказом того, що ОСОБА_1 того дня в с. Новосілка керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, оскільки, таке пояснення не містить ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а також викликає сумнів у його неупередженості, так як в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_2 йшов по проїзджій частині дороги, при цьому будучи в стані алкогольного сп`яніння і на його зауваження відреагував неадекватно, тобто між вказаними особами того дня відбулась словесна суперечка.
Таке пояснення вказаного свідка не може бути прийняте судом до уваги, як належний та допустимий доказ того, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного чи якогось іншого сп`яніння, оскільки для встановлення такого факту самих пояснень є недостатньо, а для цього існують дозволені відповідно до чинного законодавства України, спеціальні технічні засоби, які мають сертифікати відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи, яка керувала транспортним засобом настає за умов відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який пропонується пройти чи проводиться відповідно до встановленого порядку.
Таким чином, направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичний заклад (яке в матеріалах справи відсутнє), в порушення встановленого порядку та відмова останнього від проходження такого огляду, не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
На підтвердження наведеного, суд вважає за необхідне, зіслатися на зміст частини другої ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, та частини першої ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Хоча приписи КУпАП не передбачають такої форми рішення, як обвинувальний вирок суду, саме постанова про накладення адміністративного стягнення за своєю правовою природою є тотожним процесуальним документом.
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».
Таким чином, беручи до уваги те, що ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення правопорушення, за яке передбачене покарання у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд вважає за необхідне застосовувати стандарти Європейського Суду з прав людини, притаманні кримінальному провадженню.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Працівниками поліції не представлено будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем саме в стані алкогольного сп`яніння і від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку, відмовився.
З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом.
Виходячи із вищенаведеного, суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 33-35, 130 ч.1, 221, 245, 251, 266, 283, 284 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), Інструкцією
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц