ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 664/3853/18 Головуючий в І інстанції: Бойко В.П.
Номер провадження 33/819/83/19 Доповідач: Вейтас І.В.
Категорія: ч.1 ст. 172-6 КУпАП

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ ОСОБА_1, перевіривши матеріали апеляційної скарги заступника прокурора Херсонської області Кубатка К.В., на постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 21 січня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2

В С Т А Н О В И В :

Постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 21 січня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Не погодившись з постановленим судовим рішенням, заступник прокурора Херсонської області Кубатко К.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, винести нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної норми.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП судом першої інстанції 21.01.2019 року проведено судове засідання без участі ОСОБА_2 та прийнято судове рішення, яким ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, із застосуванням заходів адміністративного стягнення у вигляді штрафу, тоді як відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді такої категорії справи, позбавляє суд можливості повно, всебічно і обєктивно зясувати обставини справи та вирішити її в точній відповідності з законом.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та подану апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вона не підлягає розгляду, а тому її слід повернути заступнику прокурора з таких підстав.

Зачастиною 1 статті 250 КУпАП, якою керувався заступник прокурора при подачі апеляційної скарги, прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення окрім іншого має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, зі змісту положень частини 1 статті 287 КУпАП вбачається, що постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 цього Кодексу застосування за адміністративне правопорушення заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Відповідно до частини 2 статті 287 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Такий порядок визначений частиною 2 статті 294 КУпАП, згідно із якою постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Положення частини 1 статті 287 та частини 5 статті 7 КУпАП кореспондуються з положеннями пункту 4 частини 1 статті 2 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якої однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені у статті 26 даного Закону і спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що заходів примусового характеру, пов'язаного з обмеженням особистої свободи громадян, до ОСОБА_2 не застосовано.

Крім того, санкцією статті 172-6 КУпАП не передбачено застосування до особи виду стягнення, яке повязане з обмеженням особистої свободи громадян.

Отже, в даному випадку прокурор не є особою, яка вправі подавати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 172-6 КУпАП, незважаючи на те, що відповідно до частини другої статті 250 КУпАП участь прокурора у розгляді даної категорії справ є обовязковою.

Таким чином, оскільки апеляційна скарга подано особою, яка не має права апеляційного оскарження, виходячи зі змісту частини 2 статті 294 КУпАП не може бути прийнята до апеляційного розгляду та підлягає поверненню.

Керуючись статтями 294, 295 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу на постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 21 січня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_2 повернути заступнику прокурора Херсонської області Кубатко К.В. без розгляду.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду ОСОБА_1