ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/8/19 Головуючий в 1-й інстанції Колодіна Л.В.
Єдиний унікальний № 320/8875/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.41 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 жовтня 2018 року стосовно неї,

в с т а н о в и в:

постановою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 жовтня 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,40 гривень.

Як зазначено в постанові, 26 вересня 2018 року при проведенні невиїзного інспектування за період січень-вересень 2018 року встановлено порушення законодавства про працю фізичною особою підприємцем ОСОБА_2, юридична адреса: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Ломоносова, буд.240, а саме: у травні 2018 року оплата за роботу у святкові і неробочі дні не проводилась у подвійному розмірі, що є порушенням вимог ч.1 та ч.2 ст.107 КЗпП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не погоджується з винесеною постановою у звязку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. В обґрунтування доводів зазначає, що протокол складено безпідставно, оскільки відповідно до вимог ст.107 КЗпП оплата праці працівників за роботу в святкові дні в окремих випадках не проводиться у подвійному розмірі відповідно до чинного законодавства. Встановлені перевіркою порушення законодавства не мали місця, а в судовому засіданні не доведено фактів порушення суб'єктом господарювання вимог КЗпП.

Судом під час винесення постанови не вчинено жодних дій з метою встановлення дійсних обставин справи, а саме: не допитано працівників, права яких начебто було порушено; не прийнято до уваги документи надані нею до заперечення на акт перевірки, які спростовували обставини, викладені в акті перевірки та протоколі. Під час перевірки вона надала пояснення інспектору, що працівник до роботи не залучався, у нього був вихідний. Працівник також надав письмові пояснення, в яких він зазначив, що 27 травня 2018 року у нього був вихідний день і він на роботу не виходив. Під час здійснення перевірки інспектор відмовилася взяти пояснення безпосередньо у працівника. Зазначені пояснення було додано у письмовому вигляді до заперечення на акт інспекційного відвідування, однак суд першої інстанції не взяв їх до уваги.

Крім того, суд першої інстанції розглянув справу без її участі, не повідомивши її належним чином, чим позбавив її права надати пояснення та документи на підтвердження її невинуватості. Копію постанови вона отримала лише 06 листопада 2018 року, апеляційну скаргу подала 14 листопада 2018 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови не пропущеним.

На підставі викладеного, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити.

Заслухавши в судовому засіданні представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу та просив постанову суду скасувати із закриттям провадження по справі; перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, у звязку з наступним.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не приймала участі при розгляді справи, не змогла реалізувати своє право на захист, надати суду пояснення, в матеріалах справи відсутні дані про отримання копії постанови, зі слів останньої копію постанови отримала 06.11.2018 року, апеляційну скаргу подала 14.11.2018 року, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що наведені у клопотанні обставини можна визнати як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, та надати можливість ОСОБА_2 реалізувати своє право на захист в судовому засіданні, а тому вказаний строк підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті, слід зазначите наступне.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об'єкта і цілі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, оскільки здійснення цих прав передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і зіставити їх з матеріалами судової справи.

Однак, вказані вимоги закону судом першої інстанції належним чином виконані не були.

Справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 надійшла до суду першої інстанції 25 жовтня 2018 року та розглянута по суті з винесенням постанови 26 жовтня 2018 року за її відсутності без жодного виклику чи повідомлення, чим, на, думку суду апеляційної інстанції, обмежено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на доступ до правосуддя та реалізацію права на захист, про що вірно зазначено в апеляційній скарзі.

Враховуючи наведене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про порушення судом її права на повний та неупереджений розгляд справи є обґрунтованими, та приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови з прийняттям нового судового рішення.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП, оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення має ґрунтуватися на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з цим, суд першої інстанції, дійшовши висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП послався лише на наявність в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення №ОМС ЗП1829/732/АН/П/ПТ від 26.09.2018 року щодо неї, акту перевірки №ОМС ЗП1829/732/АН від 26.09.2018 року, не зясувавши при цьому всіх обставин, що мають значення у справі, чим допустив неповноту судового розгляду та дійшов передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу цього адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи докази, вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП є не доведеною поза розумним сумнівом виходячи з такого.

Так, умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом обєктивних і суб'єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об'єкт, об'єктивну і суб'єктивну сторони та суб'єкта правопорушення.

Диспозиція ч.1 ст.41 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі.

Суб'єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, можуть бути, як посадові особи підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, так і громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують найману працю. У цьому випадку, протокол складено щодо субєкта підприємницької діяльності в особі ОСОБА_2

При цьому, судом першої інстанції не взято до уваги, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вищезазначеного, зокрема, свідоцтва про реєстрацію субєкта підприємницької діяльності, трудового договору про прийняття ОСОБА_4 на роботу.

Також, судом не взято до уваги, що на підтвердження порушень, зазначених в протоколі та в акті перевірки, наявних у справі, не додано копій графіку змінності та табелю обліку робочого часу за травень 2018 року, що унеможливлює дослідити їх, встановити в них чи дійсно ОСОБА_4 працювала саме 27.05.2018 року та не отримала за це оплату у подвійному розмірі, й відповідно перевірити чи мало місце в діях ОСОБА_2 порушення вимог ст.107 КЗпП України.

Крім того, до початку апеляційного розгляду ОСОБА_2 було надано копію ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року, якою задоволений адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання протиправними та скасування постанови та припису. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області №ОМС-ЗП 1829/732/АН/МГ7-ФС від 25.10.2018 року. Визнано протиправним та скасовано припис про усунення виявлених порушень №ОМС-ЗП 1829/732/АН/П від 26.09.2018 року.

Отже, з урахуванням викладеного та тих обставин, що у матеріалах цієї справи із доказів наявні лише протокол про адміністративне правопорушення та акт перевірки, що складені співробітниками Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області, і на підставі яких було складено припис про усунення виявлених порушень та винесена постанова про накладення штрафу, та які у подальшому ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року визнані протиправними та скасовані, суд апеляційної інстанції не може визнати ці докази, які містяться у цій справі належними, та приходить до висновку про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Так, відповідно до статті 12 Закону України «Про оплату праці», норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника; при виготовленні продукції, що виявилася браком не з вини працівника; працівників молодше вісімнадцяти років, при скороченій тривалості їх щоденної роботи тощо) і гарантії для працівників (оплата щорічних відпусток; за час виконання державних обов'язків; для тих, які направляються для підвищення кваліфікації, на обстеження в медичний заклад; для переведених за станом здоров'я на легшу нижчеоплачувану роботу; переведених тимчасово на іншу роботу у зв^язку з виробничою необхідністю; для вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, переведених на легшу роботу; при різних формах виробничого навчання, перекваліфікації або навчання інших спеціальностей; для донорів тощо), а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах тощо встановлюються Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства України.

Норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями.

Відповідно до ст. 73 КЗпП України, встановлені такі святкові дні: 1 січня - Новий рік; 7 січня і 25 грудня - Різдво Христове; 8 березня - Міжнародний жіночий день; 1 травня - ОСОБА_3 праці; 9 травня - ОСОБА_3 перемоги над нацизмом у Другій світовій війні (ОСОБА_3 перемоги); 28 червня - ОСОБА_5 України; 24 серпня - ОСОБА_5 незалежності України; 14 жовтня - ОСОБА_5 захисника України.

Робота також не провадиться в дні релігійних свят: 7 січня і 25 грудня - Різдво Христове; один день (неділя) - Пасха (Великдень); один день (неділя) - Трійця. Якщо особа працює в зазначені дні, то праця оплачується відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Згідно ст.107 КЗпП України, робота у святковий і неробочий день (частина четверта статті 73) оплачується у подвійному розмірі: 1) відрядникам - за подвійними відрядними розцінками; 2) працівникам, праця яких оплачується за годинними або денними ставками, - у розмірі подвійної годинної або денної ставки; 3) працівникам, які одержують місячний оклад, - у розмірі одинарної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота у святковий і неробочий день провадилася у межах місячної норми робочого часу, і в розмірі подвійної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота провадилася понад місячну норму.

В матеріалах справи відсутні пояснення як ОСОБА_2, так і ОСОБА_4, з яких, було б можливо встановити подію адміністративного правопорушення, факт виходу на роботу у святковий день ОСОБА_4 та неотримання останньою оплати у подвійному розмірі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначила, що в табелі обліку робочого часу за травень 2018 року було помилково зазначено, що 27.05.2018 року є робочим днем, і те, що начебто за табелем обліку робочого часу продавець непродовольчих товарів ОСОБА_4 відпрацювала у цей день 7 годин. Насправді ОСОБА_4 в цей день не працювала.

Зазначені ОСОБА_2 обставини підтверджуються наданою довідкою від 24.09.2018 року, відповідно до якої промисловий відділ ТОВ «Товари для дому» 27.05.2018 року не працював (а.с.24), та письмовим поясненням продавця ОСОБА_4, відповідно до якого вона підтвердила, що не працювала у святковий день 27.05.2018 року (а.с.23).

Отже, матеріалами справи спростовуються висновки Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області щодо наявності порушень з боку ОСОБА_2, як працедавця, оскільки фактично ОСОБА_4 у святковий день не працювала, а тому ніякої оплати у подвійному розмірі за роботу у святковий і неробочий день здійснено не було. А відтак і відсутня подія адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 ОСОБА_5 України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Таким чином, з урахуванням викладеного, під час апеляційного розгляду, встановлена відсутність події адміністративного правопорушення за встановлених апеляційним судом обставин, що у свою чергу випливає з матеріалів цієї справи, за відсутності належних та достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП., і тому апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, а оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 з підстав, передбачених п.1 ст.247 КУпАП, тобто за відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 жовтня 2018 року.

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, - скасувати.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити, у звязку з відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду ОСОБА_1

Дата документу Справа № 320/8875/18