Єдиний унікальний номер №943/1933/19
Провадження №3/943/743/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2019 р.

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №375769 від 07.10.2019 року, що 07 жовтня 2019 року о 19 год. 20 хв. в смт. Красне по вул. І. Франка, 85, водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в Буській ЦРЛ.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення категорично заперечив та просив закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу вищевказаного правопорушення. При цьому суду повідомив про те, що він страждає виразковою хворобою шлунка, яка періодично загострюється. Увечері 07.10.2019, коли він перебував удома в с. Мармузовичі Буського району, у нього відкрилась виразка, яка супроводжувалась кровотечею, а тому він вирішив на вищевказаному автомобілі поїхати до місцевої лікарні в м. Буську за отриманням медичної допомоги. По дорозі в лікарню в смт. Красне йому різко погіршало, а тому він зупинив транспортний засіб та вийшов на вулицю, де почав інтенсивно рвати. У той час коли він знаходився на вулиці та рвав поблизу свого автомобіля, до нього під`їхали на патрульному автомобілі працівники поліції, які запідозрили ОСОБА_2 у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння, після чого на своєму службовому автомобілі доставили його в Буську ЦРЛ, де з ним проводили певні дії та маніпуляції, змісту яких він через тяжкий хворобливий стан не розумів, а вже наступного дня його прооперували в Буській ЦРЛ, підтвердивши попередній його діагноз у виді виразкової хвороби шлунка. ОСОБА_2 певний час перебував в реанімації та лікувався в Буській ЦРЛ, про складені щодо нього матеріали довідався пізніше, а відтак вважає наведені дії працівників поліції провокативними та незаконними. Крім того звернув увагу суду на відсутність в матеріалах справи його направлення поліцейськими на освідування в медичний заклад, неознайомлення його з результатом такого обстеження на стан сп`яніння, відсутність факту його огляду, оскільки проміжку часу між прибуттям в медичний заклад, оглядом і складенням висновку відсутній будь-який час, так як ці різні три події датовані 07.10.2019 одним часом 20.00 год., незважаючи на тривалість в часі такої процедури, зумовленої фізичними та лабораторними дослідженнями. На підтвердження своїх доводів щодо виразкової хвороби шлунку, проведеного щодо нього оперативного втручання та лікування в Буській ЦРЛ, ОСОБА_2 надав суду медичні довідки, а також зазначив, що за станом його здоров`я під час такого діагнозу природнім є блювання, болі, нечітка вимова та порушена координація рухів, що може ввести в оману стороннього спостерігача щодо перебування особи у стані сп`яніння, а відкрита виразка шлунку виключає вживання алкогольних напоїв. За таких обставин просив закрити провадження в справі за відсутністю в його діях складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу.

Заслухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що провадження у даній справі слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду водія лікарем на предмет встановлення факту сп`яніння передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція № 1452/735).

Зокрема відповідно до пункту 7 Розділу І цієї Інструкції огляд особи на стан сп`яніння може бути проведений у найближчому закладі охорони здоров`я виключно у двох випадках, а саме: у разі відмови водія транспортного засобу від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Проте в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки чи його незгоди з результатами будь-якого огляду. Більше того, долучені поліцейським до протоколу матеріали не містять жодних даних щодо проходження будь-якого огляду особи на стан сп`яніння на місці зупинки, відсутнє направлення поліцейського щодо скерування ОСОБА_2 для проходження відповідного обстеження у Буській ЦРЛ, як і підстави такого огляду, наявність яких є обов`язковими в силу вимог п.п. 8, 12 Розділу ІІ цієї Інструкції.

Наведене свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, а також про відсутність встановлених законодавством підстав для такого огляду.

Крім того, долучений до матеріалів справи медичний висновок про огляд особи на стан сп`яніння № 348 від 07.10.2019 оформлений із порушенням вимог цієї Інструкції, оскільки у ньому відсутнє ознайомлення ОСОБА_2 зі змістом висновку, що прямо суперечить приписам пунктів 15, 17 розділу ІІІ цієї Інструкції, в силу яких зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Разом із тим із цього медичного висновку вбачається, що ОСОБА_2 був доставлений на огляд в ОСОБА_3 07 жовтня 2019 року о 20 год. 00 хв. У той же час точний час огляду ОСОБА_2 та складення щодо нього медичного висновку про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння повністю співпадають із моментом його доставлення в медичний заклад, оскільки три різні за своєю суттю події датовані одним і тим же часом 20 год. 00 хв. 07.10.2019 року, що є необ`єктивним, нелогічним і суперечливим, зважаючи на тривалість в часі такої процедури, зумовленої фізичними та лабораторними дослідженнями, що може свідчити про те, що огляд на стан сп`яніння фактично не проводився .

Допитаний судом в якості свідка лікар ОСОБА_4 повідомив про те, що підтвердити факт огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_2 може виключно з оглянутого ним медичного висновку на стан алкогольного сп`яніння останнього, зважаючи на сплив часу, велику кількість та частоту проведених ним аналогічних медичних обстежень. Разом із тим вказав на те, що такий огляд особи на стан сп`яніння триває близько від 10 хвилин до 1 години, залежно від поведінки обстежуваного. З приводу одного і того самого часу в здійсненні трьох різних за змістом подій свідок пояснив помилкою. Проте суд не може взяти такі доводи до уваги, оскільки жодних застережень щодо помилки в годинах у висновку не має, як відсутній підпис обстежуваної особи про її ознайомлення з результатом огляду.

Викликані судом працівники поліції ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які брали безпосередню участь в оформленні адміністративних матеріалів у цій справі щодо ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, незважаючи на те, що вони повідомлялись про час і місце розгляду справи та викликались для допиту судом в якості свідків на предмет з`ясування наведених стороною захисту сумнівів у винуватості ОСОБА_2 , про що у матеріалах справи наявні їхні письмові розписки.

Разом із тим, суд не вправі брати до уваги наявний в справі письмовий рапорт поліцейського Скорини С.Е. щодо перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки як роз`яснив у своїй постанові Верховний Суд у справі № 560/751/17 від 27.06.2019, що письмові пояснення свідків адміністративного правопорушення без їх допиту у судовому засіданні є неналежними доказами.

Окрім цього, жодного відеозапису, який міг би об`єктивно свідчити про хід даної події, до даної справи про адміністративне правопорушення, до суду надано не було.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до частини третьої статті 61 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України, Європейський суд з прав людини, що при оцінці доказів суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом» Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Відтак, суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Згідно пункту 22 цієї Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Аналогічно, частиною п`ятою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відтак, ураховуючи наведені фактичні обставини та вимоги чинного законодавства у цій частині, оформлений щодо ОСОБА_2 медичний висновок № 348 від 07.10.2019 року було складено з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, а тому такий медичний висновок є, на думку суду, недійсним і недопустимим доказом у справі.

Крім того, у судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи ОСОБА_2 про його захворювання у вищевказаний період на виразкову хворобу шлунка, проведене у нього оперативне втручання та лікування в реанімаційному та хірургічному відділеннях Буської ЦРЛ у період: 09.10.2019 17.10.2019, що підтверджується відповідною медичною довідкою Буської ЦРЛ.

За таких обставин, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достатньо переконливі, чіткі та узгоджені між собою висновки чи схожі неспростовані презумпції факту щодо перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння під час керування ним транспортним засобом 07.10.2019 року, ураховуючи визнання судом недопустимим у даній справі складеного щодо нього висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння № 348 від 07.10.2019 року та відсутністю належних і допустимих доказів цьому.

Відтак, із урахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за частиною 1 статті 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутності у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 130, 247, 266, 279, 280, 283, 284, 288 КпАП України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_7 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити за відсутності у його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. Б. Кос