Провадження № 33/824/3296/2019 Суддя-доповідач Полосенко В.С.
Категорія: ст.124 КУпАП

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2019 року м. Київ
Судом першої інстанції встановлено, що 21 липня 2017 року о 02 год. 45 хв. по вул. Максимовича у м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Шевролет», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер», результат якого показав 1,88 %(проміле), чим порушив п.2.9 а ПДР України, тобто здійснив дії передбачені ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з рішенням судді І-ї інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин; постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
Апелянт вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, оскільки суддя невірно встановив реального суб`єкта адміністративного правопорушення.
Зазначає, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності. Зокрема, 21 липня 2017 року він не міг керувати автомобілем марки «Шевролет», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки в цей час згідно наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 №53 від 19.06.2017 року знаходився на навчальних зборах на базі в/ч пп НОМЕР_2 у с. Гончарівське Чернігівської області.
Стверджує, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені невірні відомості про місце його проживання, що зазначено як АДРЕСА_1 , хоча місцем його дійсного проживання є АДРЕСА_2 , що підтверджується відміткою у його паспорті. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня відмітка про вилучення у водія посвідчення, як то передбачено Порядком тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженого Постановою КМУ №1086 від 17.12.2008 року та ч.ч.1,2 розділу ХІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №139 від 07.11.2015 року. Також в протоколі міститься запис про встановлення особи водія з його слів.
Ці обставини вказують на те, що він не є тією особою, яка порушила ПДР України.
Вважає, суддя І-ї інстанції не надав належної оцінки протоколу про адміністративне правопорушення, що містив явні ознаки фальсифікації, та в порушення ст.280 КУпАП об`єктивно не врахував всіх обставин справи, що призвело до безпідставного накладення адміністративного стягнення.
Зазначає, що лише 26.07.2019 року отримав копію постанови судді І-ї інстанції та раніше не знав про її існування. Дана обставина стала йому відома під час відновлення втрачених водійських прав.
Вислухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, приходжу до наступного висновку.
З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя; права на апеляційне оскарження; реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на викладені в апеляційній скарзі обставини, вважаю за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні дані, які б спростовували би наведені апелянтом підстави.
Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приписами ст. 252 КУпАП встановлено, що оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суддя місцевого суду не дотримався вищевказаних вимог закону.
Як вбачається зі змісту копій витягів з наказів №26 від 30.06.2017 року та №145 від 29.07.2017 року командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (а.п. 83, 84), що надійшли до апеляційного суду за запитом, ОСОБА_1 є студентом кафедри військової підготовки Національного університету біоресурсів та природокористування України та з 30 червня по 29 липня 2017 року знаходився у відрядженні на начальних зборах, проведених у військовій частині - польова пошта НОМЕР_2 в с. Гончарівське Чернігівської області.
Аналіз цих письмових доказів вказує на те, що доводи апелянта про те, що він 21 липня 2017 року о 02 год. 45 хв. у м. Києві по вул. Максимовича не міг керувати автомобілем марки «Шевролет», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння та не є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення є слушними та обґрунтованими..
Враховуючи вищевикладене, дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що суддя місцевого суду у порушення положень ст. ст. 245, 280 КУпАП повно, всебічно і об`єктивно не з`ясував обставини справи, не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також не з`ясував інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння), оскільки на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 перебував за межами м. Києва і не міг порушити ПДР України, а тому постанова судді місцевого суду як незаконна підлягає скасуванню, а провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - закриттю.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -
П О С Т А Н О В И В:
Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.
Прийняти нову постанову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова апеляційного суду є остаточноютаоскарженню не підлягає.
Суддя В.С. Полосенко
Дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суддя місцевого суду у порушення положень ст. ст. 245, 280 КУпАП повно, всебічно і об`єктивно не з`ясував обставини справи, не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також не з`ясував інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З огляду на викладене, в діях ОСОБА_2 відсудній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, чи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (передача керування транспортним засобом особі, яка, перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, чи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції), є обґрунтованими, а тому постанова судді місцевого суду як незаконна підлягає скасуванню, а провадження на підставі ст. 247 КУпАП - закриттю.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -