Справа №: 398/4072/19
провадження №: 3/398/1253/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

"26" грудня 2019 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Нероди Л.М.,

з участю секретаря Джеваги В.В.,

прокурора Болгаріна Ю.С.,

особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, що надійшли з Кіровоградського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшов адміністративний матеріал з Кіровоградського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №42/2019 від 12.11.2019 року, ОСОБА_1 , будучи старшим сержантом поліції з 07.11.2015 року до 28.01.2019 року проходив службу в Національній поліції України та будучи суб`єктом декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування несвоєчасно подав без поважних причин електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що вчасно подав декларацію, але через не дочекавшись електронного листа-підтвердення про подачу декларації, завершив роботу з сайтом.

Прокурор у судовому засіданні наголосив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, вважає, що орган, який складав протокол виявив дане правопорушення самостійно 12.11.2019 року, а тому строки передбачені ст. 38 КУпАП не закінчилися, просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив наступне.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду ОСОБА_2 , а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами ОСОБА_2 , а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час розгляду справ, пов`язаних з корупцією, необхідно з`ясовувати, чи було правопорушення, за яке особу притягують до відповідальності; чи містить діяння склад корупційного правопорушення, передбаченого Законом; чи особа є винною в його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак кримінального правопорушення; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Так, згідно ч.1 ст.172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є підставою для притягнення цієї особи до відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 будучи старшим сержантом поліції з 07.11.2015 року до 28.01.2019 року проходив службу в Національній поліції України та будучи суб`єктом декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування був зобов`язаний вчасно подати електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, відповідно до вимог ч. 2 ст. 45 Закону України №1700-VII.

Відповідно до додатку до повідомлення НАЗК від 31.01.2019 року №Т-15/01/15-19 зафіксовано послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» ОСОБА_1 в період з 01.01.2019 року до 16.03.2019 року, де відображено, що 28.01.2019 року об 11 годині 30 хвилин та 29.01.2019 року о 09 годині 29 хвилин користувачем натиснуто кнопку «Подати документ», а 29.01.2019 року о 09 годині 29 хвилин декларацію успішно подано.

Так, протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №42/2019 від 12.11.2019 року складено Кіровоградським управлінням Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України за результатами проведених заходів щодо аналізу інформації щодо дотримання вимог антикорупційного законодавства ОСОБА_1 . При цьому, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1 , повідомлення НАЗК про результати такої перевірки Управління та інше.

Відповідно п.1, п.п.1 п. 3, п. 5 розділу 1 Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №56 від 10.02.2017 року, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції». Контроль здійснюється на засадах верховенства права, через працівників структурного підрозділу його апарату, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції, та автоматично засобами програмного забезпечення Реєстру.

Згідно пункту 1 розділу II Порядку, відповідно до Закону Національне агентство проводить щодо декларацій такі види контролю: 1) щодо своєчасності подання; 2) щодо правильності та повноти заповнення; 3) логічний та арифметичний контроль.

Згідно п.2-п.5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб`єкта декларування та спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

Посадові особи УЗЕ НП України, відповідно до п.4 розділу II Порядку, вправі, виключно у випадку встановлення факту неподання декларації або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціально уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів, скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Без сумніву, статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено право уповноважених на те посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції) складати протоколи про адміністративне правопорушення за ст.ст. 172-4 - 172-9. Статтею 251 КУпАП передбачено що обов`язок щодо збирання доказів покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, Закон України «Про запобігання корупції», який є основним спеціальним Законом у сфері боротьби з корупцією тільки Національне агентство наділив правом здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (стаття 11 Закону).

Статтею 49 цього Закону встановлено, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.

Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об`єднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування.

Тобто, всі обов`язкові дії по проведенню контролю та перевірки, у тому числі після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності, а органи Національної поліції позбавлені контролюючої функції.

Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеним у постанові від 11.04.2018 року (справа №814/886/17), де суд зазначив, що НАЗК здійснює повну перевірку декларацій у порядку, передбаченому статтею 50 Закону №1700-VІІ. Здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб`єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції НАЗК.

Приписами ч. 3 ст. 38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 11 Закону №1700-VII, НАЗК забезпечує ведення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто НАЗК як орган, який зобов`язаний здійснювати перевірки своєчасності подання декларацій адмініструє даний ресурс та має до нього повний доступ.

Згідно ч. 1 ст. 255 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтями 172-4 - 172-9 КУпАП, мають право складати уповноважені на те посадові особи Національного агентства з питань запобігання корупції.

Таким чином, інформація про несвоєчасне подання декларації ОСОБА_1 була у розпорядженні НАЗК (як суб`єкта, який відповідно до ст. 255 КУпАП уповноважений складати протоколи за ст. 172-6 КУпАП) 29.01.2019 року, тобто в день публікації декларації в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і саме з цього часу почався перебіг строку накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 3 ст. 38 КУпАП, та з якого слід рахувати 3-х місячний строк, протягом якого можливо притягнути особу до відповідальності за корупційне правопорушення.

У свою чергу протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, у відношенні ОСОБА_1 складений лише 12.11.2019 року. Тобто, ще станом на 12.11.2019 року - час складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане із корупцією, закінчився, передбачений ч.3 ст.38 КУпАП, трьохмісячний строк притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення корупційного правопорушення. Можливість відновлення або поновлення цих строків КУпАП не передбачає.

Більш того, згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під час розгляду даного адміністративного матеріалу суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09.01.2013 у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

За таких обставин, оперуповноважений Кіровоградського управління Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України не мав права розпочинати провадження у справі та складати протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 42/2019 від 12.11.2019 року, оскільки на момент його складання закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 3 ст. 38 КУпАП, а саме минуло більше трьох місяців з моменту виявлення факту несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2018 рік.

З огляду на наведене, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, у відношенні ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 247, 283, 284, 287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ: ЛЮДМИЛА МИКОЛАЇВНА НЕРОДА