Житомирський апеляційний суд
Категорія ст.471 КУпАП Доповідач Зав'язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді Завязуна С.М.,

секретар Скородинська Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу представника Житомирської митниці ДФС ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 28 лютого 2019 року,

за участю: представника митниці ОСОБА_1,

особи щодо якої складено

адміністративний протокол ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_3, резидента України, зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_2, Республіка ОСОБА_3, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Товари, що є безпосередніми предметами порушення митних правил: електросушарки механічні 7 (сім) штук, противні для сушарок 159 (сто п'ятдесят дев'ять) штук, рукавички боксерські 2 (дві) пари, гімнастичні обручі (халахуп) - 2 (два) шт., спортивне кімоно біле 3 (три) шт., вирішено повернути ОСОБА_2

Як встановлено судом першої інстанції, 14.11.2018 року о 16 го. 41 хв. в зону митного контролю пункту пропуску "Вільча-Олександрівка" митного поста "Північний" Житомирської митниці ДФС в напрямок "в'їзд" по смузі спрощеного контролю "зелений коридор" прослідував автомобіль марки "CHRYSLER GRAND VOYAGER" д.н.з. 2929CI-7, кузов № НОМЕР_1, який слідував з ОСОБА_3 в Україну, під керуванням власника автомобіля гр-на ОСОБА_3 ОСОБА_2 (резидента України). Під час проходження митного контролю ОСОБА_2 пред'явив "контрольний талон" для проходження по "зеленому коридору", який обрано ним самостійно. На підставі розрахунків аналізу та оцінки ризиків транспортний засіб був виведений із загальної черги і направлений зі смуги руху "зелений коридор" на смугу руху "червоний коридор" для поглибленого митного огляду. Після закінчення декларування водієм, було проведено митний огляд транспортного засобу, в результаті якого в салоні автомобіля на задніх сидіннях та в багажному відділенні виявлено: електросушарки механічні 7 (сім) штук, противні для сушарок 159 (сто п'ятдесят дев'ять) штук, рукавички боксерські 2 (дві) пари, гімнастичні обручі (халахуп) - 2 (два) шт., спортивне кімоно біле 3 (три) шт., які належать ОСОБА_2 Таким чином ОСОБА_2 порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридора) спрощеного митного контролю, при ввезенні обмежених до переміщення та без належного декларування товарів, що підлягають обов'язковому декларуванню при переміщенні через митний кордон України.

На постанову суду від представника Житомирської митниці ДФС ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга, в якій він просить скасувати зазначену постанову, як незаконну, та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого ст.471 Митного кодексу України, застосувавши до останнього стягнення у виді накладення штрафу у розмірі 1700 гривень з конфіскацію предметів порушення митних правил. Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що в ході судового розгляду, суд в повному обсязі дослідив як докази особи яка притягується до адміністративної відповідальності, так і докази митного органу, оглянув та надав оцінку документам, що містились в матеріалах справи про порушення митних правил. Крім того, суд правомірно дійшов висновку про наявність вини в діях ОСОБА_2 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 471 Митного кодексу України. Однак, постанова суду, в частині накладеного стягнення, є такою, яка не відповідає характеру та тяжкості вчиненого порушення митних правил. Звертає увагу на те, що в ході судового засідання ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, змінив свої показання, пояснивши, що частково вказаний вантаж йому не належить, а належить двом пасажирам, які слідували з ним в автомобілі, але в ході судового розгляду ні ОСОБА_2, ні допитані свідки не надали жодних документів, що підтверджують зазначений факт та не змогли пояснити причину недекларування ними частини вантажу.

Крім того, відповідно до частин 1 та 2 статті 366 Митного кодексу України двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України. Частинами 4,5,6 зазначеної статті передбачено, що громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою. Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Дії ОСОБА_2 щодо переміщення вантажу носили умисний характер спрямований на проходження контролю саме в зоні спрощеного митного контролю. Однак, судом першої інстанції не враховано ч.1 ст.374 МК України, оскільки згідно висновку експертизи №142005901 - 1999 від 06.12.2018 року, вартість предметів порушення митних правил склала 63461,70 гривень, що є значною товарною вартістю, а найменування товару та кількість вказує на звичайну товарну партію. Тобто, зазначений вантаж підлягав обов'язковому декларування, сплатою митних платежів та переміщенню у відповідності до статті 366 Митного кодексу України по каналу позначеному символами червоного кольору (червоний коридор), вказані збитки державі не були заподіяні лише тому, що відповідне порушення було завчасно виявлене працівниками митного органу, тобто порушення було припинено митним органом, а не самостійно порушником.

При цьому, суд, повертаючи вказаний вантаж власнику, який не визнає частину його власності, фактично звільняє вказану особу від сплати загальнообов'язкових платежів. Звертає увагу на те, що законодавством України встановлений чіткий порядок перетину митного кордону України, спосіб та місця його перетину з метою контролю за тими товарами, які переміщуються на митну територію України їх оподаткування, за порушення такого порядку встановлена адміністративна відповідальність

Суд безпідставно застосував до ОСОБА_2 положення статті 22 КУпАП, звільнивши особу від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого діяння, оскільки ОСОБА_2 в ході судового розгляду не навів жодних об'єктивних даних які б вказували на малозначність вчиненого діяння, а в свою чергу обрав спосіб захисту щодо зміни показань та обставин подій.

Заслухавши пояснення представника Житомирської митниці ДФС ОСОБА_1, який просив апеляційну скаргу задовольнити, пояснення ОСОБА_2, який щодо задоволення апеляційних вимог заперечив, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, в силу ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Положеннями ст. 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи справу про порушення митних правил щодо ОСОБА_2 за ст.471 МК України вказаних вимог закону не дотримався.

Так, згідно матеріалів справи, 14.11.2018 року о 16 год. 41 хв. в зону митного контролю пункту пропуску "Вільча-Олександрівка" митного поста "Північний" Житомирської митниці ДФС в напрямок «в'їзд» по смузі спрощеного контролю «зелений коридор» прослідував автомобіль марки «CHRYSLER GRAND VOYAGER» д.н.з. 2929CI-7, кузов № НОМЕР_1, який слідував з ОСОБА_3 в Україну, під керуванням власника автомобіля гр-на ОСОБА_3 ОСОБА_2 (резидента України).

Формою проходження митного контролю ОСОБА_2 обрав проходження через зону (коридор) спрощеного митного контролю («зелений коридор»), що належним чином інформаційно обладнана, тим самим шляхом вчинення дій заявив про відсутність у нього товарів, які під час переміщення через митний кордон України громадянами підлягають обов'язковому письмовому декларуванню, а також на переміщення яких через митний кордон України встановлено заборони або обмеження.

Згідно з ст. 366 МК України громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановленні законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчать про факти, що мають юридичне значення.

Під час проходження митного контролю ОСОБА_2 предявив «контрольний талон» для проходження по «зеленому коридору», який обрано ним самостійно. На підставі розрахунків аналізу та оцінки ризиків транспортний засіб був виведений із загальної черги і направлений на смугу руху "червоний коридор" для поглибленого митного огляду. Після закінчення декларування водієм, було проведено митний огляд транспортного засобу, в результаті якого в салоні автомобіля на задніх сидіннях та в багажному відділенні виявлено: електросушарки механічні 7 (сім) штук, противні для сушарок 159 (сто п'ятдесят дев'ять) штук, рукавички боксерські 2 (дві) пари, гімнастичні обручі (халахуп) - 2 (два) шт., спортивне кімоно біле 3 (три) шт., які належать ОСОБА_2

Так, відповідно до висновку №199 від 06.12.2018 загальна вартість предметів при порушенні митних правил становить 63461,70 грн. (а.с.15-16).

Згідно з ст. 374 МК України товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Відповідно до ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.368 МК України для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Як вбачається з протоколу опитування та протоколу про порушення митних правил №2591/10100/18 ОСОБА_2 надав пояснення, що при проходженні митного контролю в його авто були виявленні товари вартість яких перевищує 500 євро, що ввозяться. Про те, що при перевищенні норм потрібно здійснювати вїзд в Україну по «червоному коридору» він не знав та не правильно розрахував вартість свого товару. Приблизна вартість його товару перевищує 500 євро та складає близько 26000 грн. Свою вину визнає (а.с.2, 7).

За наведених обставин, які з достатньою повнотою були встановлені судом першої інстанції, своїми діями ОСОБА_2, порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, оскільки він формою проходження митного контролю обрав проходження саме через таку зону (коридор) та у нього під час проведення митного контролю було виявлено товар в розмірі 63461,70 грн., що перевищує встановлені законодавством України обмеження для переміщення через митний кордон України по «зеленому» коридору.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2 змінив свої попередні письмові пояснення, які були дані ним під час проходження митного контролю та складання протоколу про порушення митних правил, зазначивши, що частина наявного в його автомобілі товару належить іншим особам.

Суд першої інстанції з метою перевірки пояснень ОСОБА_2 в судовому засіданні опитав свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Аналізуючи пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, слід звернути увагу, що в протоколі про порушення митних правил №2591/10100/18 від 14.11.2018 року вказані особи як свідки не зазначені, будь-які документальні підтвердження про їх присутність в автомобілі ОСОБА_2 на час проходження митного контролю, а так само належність їм на праві власності виявленого товару, в матеріалах справи відсутні, про існування свідків ОСОБА_2 в своїх неодноразових письмових поясненнях не зазначав. Доводи висловлені ОСОБА_2 як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції щодо причин неповідомлення ним в своїх письмових поясненнях про наявність свідків є непереконливими, викликають обґрунтовані сумніви в їх достовірності. Пояснення ОСОБА_2 в цій частині розцінюються критично, як такі, що дані з метою уникнення від адміністративній відповідальності.

Постанова суду першої інстанції в частині винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України останнім в апеляційному порядку не оскаржена.

Санкція ст.471 МК України передбачає, що правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Згідно положень ст.197 МК України, обмеженими до переміщення через митний кордон України є товари, митне оформлення яких здійснюється на підставі документів, які підтверджують дотримання зазначених обмежень, виданих державними органами, уповноваженими на здійснення відповідних контрольних функцій, іншими юридичними особами, уповноваженими на їх видачу, якщо подання таких документів органами доходів і зборів передбачено законами України.

Відповідно до змісту ч.ч.1, 2 ст.465 Митного кодексу України, конфіскація як адміністративне стягнення за порушення митних правил полягає у примусовому вилученні товарів, транспортних засобів, зазначених у п.3 ст. 461 цього Кодексу, і безоплатній передачі їх у власність держави.

Конфіскація може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, що визначаються цим Кодексом та іншими законами України.

Дії ОСОБА_2 мають ознаки складу порушення митних правил, передбачених ст.471 МК України. Тому, встановлена судом першої інстанції вина ОСОБА_2 повністю відповідає матеріалам та обставинам справи.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вина ОСОБА_2 у вчинені правопорушення, передбаченого ст.471 МК України підтверджується: протоколом про порушення митних правил №2591/10100/18 від 14.11.2018 року (а.с.1-2); доповідною запискою головного державного інспектора ВМО «Вільча» м/п «Південий» Житомирської митниці ДФС ОСОБА_6 (а.с.3); митною декларацією (а.с.5); актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспорних засобів, ручної поклажі та багажу (а.с.6); протоколом опитування в справі про порушення митних правил №2591/10100/18 від 14.11.2018 року (а.с.7), експертним висновком №199.

Вище наведені докази на переконання апеляційного суду є належними, допустимими та достовірними. Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ст.471 МК України є правильною.

Однак, визнаючи винним ОСОБА_2 у вчинені правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, суд першої інстанції безпідставно звільнив його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Так, згідно з ст.471 МК України за дане правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації товару.

Відповідно до вимог ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Разом з тим, при вирішенні питання про застосування ст.22 КУпАП суд першої інстанції формально зазначивши в оскаржуваній постанові, фактично не встановив та не взяв до уваги характер вчиненого правопорушення, ступінь вини особи яка притягається до адміністративної відповідальності, обставини, що помякшують та обтяжують її відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що обставини встановлені судом першої інстанції, не дають підстави для висновку про малозначність вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України. Так, ОСОБА_2 умисно вчинив адміністративне правопорушення, свою вину не визнав, намагався уникнути адміністративної відповідальності, обставини, що помякшують його відповідальність відсутні, вартість товару, який ОСОБА_2 намагався незаконно перемістити через митний контроль становить 63461,70 грн.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_7 слід визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України з накладенням на нього штрафу з конфіскацією предметів правопорушення митних правил.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника Житомирської митниці ДФС ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 28 лютого 2019 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого за ст. 471 МК України та накласти на нього штраф в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисячу сімсот) грн.

Конфіскувати в дохід держави товари, що є безпосередніми предметами порушення митних правил: електросушарки механічні 7 (сім) штук, противні для сушарок 159 (сто п'ятдесят дев'ять) штук, рукавички боксерські 2 (дві) пари, гімнастичні обручі (халахуп) - 2 (два) шт., спортивне кімоно біле 3 (три) шт.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду ОСОБА_8