Справа № 266/59/19
Провадженя№ 3/266/160/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Шишилін О.Г., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 місце реєстрації: АДРЕСА_2

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про військове адміністративне правопорушення ГП №224774 від 01.12.2018 року встановлено, що 01.12.2018 р. о 13 год. 00 хв. ОСОБА_2 висловлювався грубою нецензурною лайкою знаходились за місцем мешкання на адресу своєї дружини гр.. ОСОБА_3, чим скоїв психологічне насильство в сім'ї. У зв'язку з чим притягується за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що ця адміністративна справа не може бути розглянута по суті.

Відповідно ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує таки питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами ст.. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Слід зазначити, що частиною 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

В той же самий час до протоколу про адміністративне правопорушення не додано документів на підтвердження факту того, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Аналізуючи положення Кодексу України про адміністративне правопорушення, слід визначити, що він є кодексом, який містить норми матеріального права і одночасно з цим є процесуальним кодексом.

Разом з цим, КУпАП, як процесуальний кодекс, не передбачає для суду можливість перекваліфікувати дії правопорушника з більш тяжкого адміністративного правопорушення на менш тяжкий, і навпаки.

Тобто з огляду на вищезазначене, суд у випадку доведеності провини правопорушника не може перекваліфікувати його дії з ч. 2 на ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що складання та оформлення даної справи про адміністративне правопорушення виконано не належним чином, а вказані вище недоліки та неповнота не можуть бути усунені в суді, тому необхідно справу направити для усунення вищевказаних недоліків.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.172-20,245,251,256, 278, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП повернути т.в.о. начальника Приморського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області на доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Шишилін О. Г.