Справа № 363/2082/19 Суддя в І-й інстанції Котлярова І.Ю.
Провадження № 33/824/3132/2019 Суддя в 2-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Несін Л.П., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Несін Л.П. на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 09 липня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 09 липня 2019 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 05 травня 2019 року, близько 20 години 50 хвилин, на автомобільній дорозі Київ-Овруч, у порушення п. 2.9 ПДР України, керував автомобілем марки «Chevrolet Aveo», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в приміщенні Вишгородської ЦРЛ.

У апеляційній скарзі захисника указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник послалась на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт заперечувала факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та вказала на те, що автомобілем керував ОСОБА_2 , який користується автомобілем марки «Chevrolet Aveo», номерний знак НОМЕР_1 на правах оренди. Апелянт вказала на те, що у день події, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був за кермом вирушили до с. Гаврилівка, однак у с. Лютіж потрапили у яму, внаслідок чого було зігнуте колесо, у ході відновлення якого ОСОБА_2 відлучився на шиномонтаж, а ОСОБА_1 залишився біля автомобіля та в цей час до нього під`їхав патрульний автомобіль. У ході спілкування працівники поліції висловили незаконну вимогу ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. На думку захисника, матеріали справи не містять жодних доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Окрім наведеного, захисник вказала на неналежність долученої у ході судового розгляду копії витягу з реєстру відділу поліції, яка не засвідчена у встановленому законом порядку та не містила у собі доказової інформації щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, натомість копія витягу з реєстру відділу поліції вбачається те, що патруль поліції прибувши на місце події 05.05.2019 року о 21 годині 36 хвилин не міг зупинити транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 о 20 годині 50 хвилин. Наведене, на думку захисника спростовує як обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, так і пояснення старшого сержанта поліції ОСОБА_3 , які він надав у суді першої інстанції. Окрім цього, захисник вказала також і на недопустимість висновку про результати медичного огляду від 05.05.2019 року № 95. В обґрунтування цього твердження, захисник звернула увагу на відсутність даних, які би свідчили про те, що Вишгородська центральна районна лікарня віднесена до переліку закладів охорони здоров`я, яким надано право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, а сам лікар, який проводив огляд має відповідні знання та досвід. Просила постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення захисника Несін Л.П. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які підтримали апеляційну скаргу, підтвердили її доводи і просили скаргу задовольнити, вивчивши матеріали справи, дослідивши додатково надані докази та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, поставленого у вину ОСОБА_1 проявляється у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому «Інструкція»). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Аналіз зазначених нормативних документів у поєднанні із положеннями ч.1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підлягає доведенню сам факт керування особою транспортним засобом та перебування при цьому у стані алкогольного сп`яніння, який встановлюється в порядку, передбаченому Інструкцією. Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейський може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП вчинене у формі керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Аналіз зібраних у справі доказів дає підстави стверджувати те, що поліцейські при складанні протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП зазначених вимог закону у повній мірі не дотримались. Так, матеріали справи не містять достатніх даних того, що водій ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом. Як вбачається із пояснень поліцейського ОСОБА_3 , які були надані у суді першої інстанції, ним особисто, на підставі отриманого повідомлення, був виявлений та зупинений автомобіль. Суд відмічає те, що протокол не містить посилання на те, у якому конкретно місці був зупинений автомобіль, що є необхідним для перевірки пояснень як ОСОБА_1 , так і поліцейського ОСОБА_3 . Суд звертає увагу на те, що повідомлення про керування автомобілем ДЕО номерний знак НОМЕР_2 , який перебував у нетверезому стані, надійшло до органів поліції о 20.44, а поліцейськими, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення цей автомобіль був виявлений не пізніше 20.50. Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення вказівки на те, де конкретно був виявлений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 унеможливлює перевірку тієї обставини чи міг цей автомобіль бути виявленим через 6 хвилин після отримання повідомлення про керування транспортним засобом водієм, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. При цьому суд звертає увагу на те, що поліцейськими був виявлений автомобіль Chevrolet номерний знак НОМЕР_1 . Питання про можливість ідентифікації цих автомобілів у ході розгляду справи у суді першої інстанції не досліджувалось. Не з`ясування із належною повнотою місця виявлення поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 позбавляє можливості суд оцінити пояснення свідка ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, про наявність пошкодження автомобіля та місця де автомобіль був залишений, зокрема поблизу ресторану «Жульєн» сел. Лютіж. Суд вважає, що суддею суду першої інстанції із неналежних мотивів буди відхилені пояснення свідка ОСОБА_2 , оскільки у свідка відсутні як можливість, так і обов`язок надання будь-якої інформації після закінчення оформлення ними матеріалів про адміністративне правопорушення. Суд звертає увагу на те, що пояснення свідка ОСОБА_2 перебувають у відповідності із поясненнями свідка ОСОБА_4 відповідно до яких вона бачила ОСОБА_1 поблизу ресторану «Жульєн» у сел. Лютіж, який стояв біля автомобіля. Через деякий час до нього під`їхали поліцейські, розмовляли із ним, а потім на своєму автомобілі повезли його у невідомому напрямку.

Суд враховує те, що свідок ОСОБА_4 не є ні знайомою, ні родичкою ОСОБА_1 , свідком цих подій стала випадково, була відшукана захисником за допомогою соціальних мереж. Будь-яких даних які би спростовували її пояснення у даній справі не здобуто.

Сукупність указаних обставин викликає у суду сумнів щодо доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначені сумніви судом, у відповідності до положень ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_1 Наведене дає підстави стверджувати про недоведеність наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому постанова судді Вишгородського районного суду Київської області від 09 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у даній справі закриттю із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Несін Л.П. задовольнити.

Постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 09 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП закрити із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, а саме за відсутності у його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк