"09" квітня 2019 р. Справа № 363/286/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Вишгород Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого - судді Баличевої М.Б., за участю секретаря Рибки І.Є., прокурора Пасічник Ю.Ю., розглянувши справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого на посаді начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Вишгородської районної державної адміністрації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (раніше Блюхера), 23, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.172-6 КУпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15.01.2019 року № 533, який складений старшим оперуповноваженим міжрайонного відділу № 3 управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України майора поліції ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_1, будучи начальником відділу ведення Державного реєстру виборців апарату Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, являючись субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, примітки до статті 172-6 КУпАП, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 даного Закону, пункту 1 рішення НАЗК від 10.06.2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» та пункту 6 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 3, не повідомив про суттєві зміни у майновому стані, які виникли у звязку із придбанням майна відповідно до договору дарування житлового будинку від 06.11.2017 року вартість якого, за договором оцінена у 315 207 гривень, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, на адресу суду надав клопотання про розгляд справи без його участі, оскільки він знаходиться на навчанні в Національній академії державного управління при Президентові України.

Захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП не визнав та просив суд провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Прокурор просив суд визнати виним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та застосувати до нього покарання в межах санкції статтей за яким він притягується.

Заслухавши захисника ОСОБА_1 ОСОБА_3 та прокурора, дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлено, що ОСОБА_1 при призначенні на посаду вперше 29.06.2011 року на державну службу на посаду головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату Вишгородської районної державної адміністрації прийняв присягу державного службовця та був попереджений про спеціальні обмеження встановлені законами України.

Згідно з розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації Київської області № 165 від 01.02.2012 року ОСОБА_1 переведено на посаду начальника відділу ведення Державного реєстру виборців апарату Вишгородської районної державної адміністрації.

Розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації Київської області № 260 від 26.06.2016 року ОСОБА_1 присвоєно 5 ранг державного службовця у межах категорії «Б» посад державної служби.

Відповідно до п. 13 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», субєктами декларування є особи, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що субєктами, на яких поширюється дія цього Закону зокрема є, народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

06.11.2017 року у м. Вишгород Київської області між ОСОБА_4 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдарований) укладено договір дарування житлового будинку, загальною площею 187,4 кв.м., розташованого за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, вул. Старосільська (раніше Блюхера), 23.

За вказаним договором дарування «Дарувальник» передав, а «Обдарований» прийняв у власність житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, оціночна вартість якого склала 315 207 гривень.

Цей договір посвідчено 06.11.2017 року приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за № 1388.

Тобто, у ОСОБА_1 виник обовязок повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані упродовж з 00.00 год. 07.11.2017 року по 23.59 год. 16.11.2017 року.

17.11.2017 року в 00.00 год. ОСОБА_1 порушив порядок, передбачений ч. 2 ст. 52 Закону, а саме у десятиденний строк з моменту отримання доходу письмово не повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані.

Частиною 1 статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до положень ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням /проступком/ визнається протиправна, винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За правилами ст.ст. 10,11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Склад правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, оскільки обов'язковим елементом об'єктивної сторони є умисна дія - умисне неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування без поважних причин. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, зобов'язаний довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування без поважних причин.

При цьому, суб'єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодекс України про адміністративне правопорушення визначає, що адміністративне правопорушення по своїм суб'єктивним властивостям - діяння чи бездіяльність, вчинені з певною ціллю і з певних мотивів. Ці органічно зв'язані між собою, взаємозалежні форми психічної активності створюють зміст суб'єктивної сторони правопорушення. Вина це є психічне ставлення особи в формі умислу або необережності до своїх дій і їх наслідкам. Вина - це обов'язкова умова адміністративної відповідальності.

Умисел - це відношення пізнавальної можливості і волі суб'єкта до вчиненого ним діяння. Його обов'язкові елементи, це повне усвідомлення протиправності скоєного діяння в його юридичних і соціально-побутових особливостях, передбачення антигромадських результатів свого діяння (бездіяльності), бажання або усвідомлене допущення настання вказаних наслідків. Відсутність умислу і необережності засвідчують про випадок - такому збігу життєвих обставин, при яких особа не усвідомлювала і не могла усвідомлювати властивостей вчиненого або не передбачала і не могла передбачати наслідків вчиненого діяння. Випадок і вина - це категорії взаємовиключні, а тому вчинення діяння або бездіяльності випадково не є умовою адміністративної відповідальності.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є також неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за вказаною частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи повідомити про суттєві зміни у майновому стані у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Такий висновок підтверджується і роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, згідно з яким суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави за 2017 рік, яка була подана останнім 21.02.2018 року, все майно задеклароване у повному обсязі, що свідчить про відсутність мети ухилення від фінансового контролю. Вказані обставини підтверджуються належними доказами.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяв умисно, усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 без умислу не вніс повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

За таких обставин, суд приходить до переконання про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 245, 254, 256, 278 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП - закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський райооний суд Київської області протягом десяти днів.

Суддя М.Б. Баличева