Справа № 127/810/19
Провадження № 3/127/133/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2019 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України, відносно ОСОБА_1

В ході розгляду справи виникла необхідність виклику в судове засідання в якості свідка інспектора роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП ОСОБА_2. З цією метою на ім'я начальника Управління патрульної поліції у Вінницькій області було направлено судову повістку від 07.02.2019 № 127/810/19 про забезпечення явки ОСОБА_2 в судове засідання на 09:30 год. 20.02.2019. Однак, ОСОБА_2 в зазначене судове засідання не з'явився та про причини неявки суд не повідомив. В зв'язку з цим на ім'я начальника Управління патрульної поліції у Вінницькій області було направлено судову повістку від 20.02.2019 № 127/810/19 про забезпечення явки ОСОБА_2 в судове засідання на 09:30 год. 28.02.2019. ОСОБА_2 в зазначене судове засідання знову не з'явився та про причини неявки суд не повідомив. На ім'я начальника Управління патрульної поліції у Вінницькій області було втретє направлено судову повістку від 28.02.2019 № 127/810/19 про забезпечення явки ОСОБА_2 в судове засідання на 09:30 год. 07.03.2019. Проте, ОСОБА_2 в зазначене судове засідання знову не з'явився та про причини неявки суд не повідомив.

Оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.ст. 126, 127, 131 КАС України повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за пять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді; днем вручення сувої повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку; вважається, що повістку вручено посадовій чи службовій особі, яка є учасником судового процесу, якщо її доставлено за адресою місця служби цієї особи. Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобовязані завчасно повідомити про це суд.

Повага до суду є чинником належного функціонування правової держави. Закон вимагає від учасників процесу, або присутніх у судовому засіданні осіб, наявність поваги до суду як одного із інститутів державної влади. В результаті вчинення діянь, що посягають на авторитет судової влади, фактично нівелюється принцип всебічного, повного та об'єктивного розгляду справи будь-якої категорії.

Конституція України у статті 129 прямо передбачає, що за неповагу до суду й судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності. Зазначена конституційна норма у повному обсязі кореспондується із вимогами статті 50 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до змісту якої прояв неповаги до суду чи судді з боку осіб, які є учасниками процесу або присутні в судовому засіданні, тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Адміністративна відповідальність за прояв неповаги до суду передбачена статтею 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Диспозиція вказаної статті до об'єктивної сторони зазначеного правопорушення відносить, зокрема, злісне ухилення від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача, експерта, перекладача, тобто повторне без поважних причин ухилення від явки в суд.

Слід зазначити, що за загальним правилом, встановленим статтею 268 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 КУпАП, розглядаються в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, у випадку притягнення особи до відповідальності за статтею 185-3 КУпАП, справу може бути розглянуто і за відсутності такої особи, коли є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи (частина 1 статті 268 КупАП).

Враховуючи зазначене та те, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що докази у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, виходячи з відомостей, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що в судові засідання, призначені на 20.02.2019, 28.02.2019, 07.03.2019 свідок ОСОБА_2 не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Про час, день та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Таким чином, ОСОБА_2 своїми діями злісно ухилився від явки в суд в якості свідка, в зв'язку з чим суд розцінює його дії як прояв неповаги до суду та кваліфікує за ч. 1 ст. 185-3 КупАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_2 є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставин що помякшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено, вказаним правопорушенням не заподіяно майнової шкоди.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_2 та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 185-3 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Враховую вищевикладене, керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 185-3, 280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2, 17.11.1991 року народення, громадянина України, ІПН НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-3 КупАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 50 (п'ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 384,20 грн. на користь держави.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти діб з моменту її винесення.

Суддя: /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя: /ОСОБА_3Ю./

Секретар: / ОСОБА_4А./