Справа № 487/5115/19
Провадження № 3/487/1309/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого-судді Кузьменко В.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Акімової Т.І.,

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26.05.2019 р. серії АПР 18 №567257/926, 26.05.2019 р. близько 19 год. 35 хв. ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку з співмешканкою ОСОБА_2 , висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою, чим вчинив умисне насильство психологічного характеру.

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та не надав суду клопотання про відкладення розгляду справи.

При огляді письмових пояснень ОСОБА_1 видно, що останній вину не визнав.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за чинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст.252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи непростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Судом встановлено, що вина останнього підтверджується лише протоколом про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, у суду виникають обґрунтовані сумніви у правильності відображення фактичних обставин події у вказаних документах. Оскільки будь-яких інших об`єктивних доказів вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, які б спростовували його показання немає, а всі сумніви щодо вини тлумачаться на користь порушника, то суд вважає, що в його діях відсутня об`єктивна сторона правопорушення.

Відсутність хоча б однієї обов`язкової складової складу адміністративного правопорушення свідчить про відсутність складу правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень, які б свідчили про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно п.1 ч. ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до переконання, що провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283-284 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з моменту винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку, що передбачені ст.294 КУпАП.

Суддя Заводського районного суду

м. Миколаєва В.В.Кузьменко