Справа № 206/6870/18
Провадження № 3/206/76/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Грицаюк Н.М., при секретареві Шаповал Є.М., захисника - адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Немировича - ДанченкоАДРЕСА_1, за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2018 року о 23:30 годині в м. Дніпро, по вул. 20 річчя Перемоги, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Skoda Superb, д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: не стійка хода, запах з порожнини рота. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив Правила дорожнього руху України, а саме п. 2.5, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_2 не керував в стані алкогольного спяніння транспортним засобом та алкогольні напої не вживав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він був запрошений в якості понятого, в ході якого водій транспортного засобу ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, та з порожнини рота у останнього був чіткий запах алкоголю.

Винність ОСОБА_2 підтверджується протоколом серії БД № 177886 про адміністративне правопорушення від 29.11.2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, рапортом, диском з відеозаписом, в ході якого ОСОБА_2 підтверджує, що саме він керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та намагався «вирішити» питання з патрульними, щоб ті не складали відносно нього протокол, свідченнями свідка безпосереднього допитаного в судовому засіданні ОСОБА_3

Суд вважає, що вина правопорушника доведена належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд не приймає до уваги доводи захисника адвоката ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобам в стані алкогольного спяніння, оскільки це твердження спростовується матеріалами справи та свідченнями свідка ОСОБА_3 даними в судовому засіданні

З огляду на вищезазначене, суд вважає що вина ОСОБА_2 доведена, а доводи захисника - адвоката суд розцінює як спробу уникнення ОСОБА_2 відповідальності.

Таким чином, суд проходить до однозначного висновку, що ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд враховує, що керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння є грубим і досить поширеним правопорушенням, ступінь вини правопорушника, його особистість, майновий стан та обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, тому вважає за можливе накладення штрафу на водія у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 гривень.

Штраф має бути сплачений порушником в установу банку України не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, яка стягує з правопорушника: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Грицаюк