Код суду 233 № 233/806/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2019 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Сітніков Т.Б., вивчивши адміністративний матеріал, який надійшов з Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області відносно:

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

- за ст. 130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 022406 від 29січня 2019 року, складений інспектором СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області капітаном поліції Мотуз О.С., відносно ОСОБА_3 за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Суддя, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Однак, із матеріалів справи вбачається, що при складанні вищезазначеного протоколу не були виконані вимоги, передбачені ст. 256 КУпАП, а відтак справа не може бути розглянута.

До адміністративної справи додано диск, проте у протоколі не зазначено, що це за диск, яке він має доказове значення, не зазначено носій (прилад) з якого диск сформований (номер, назва, тощо).

Під час оформлення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, не було виконано вимог наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Так протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп'яніння у разі проведення огляду на стан сп'яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Однак, у даному випадку, цих вимог законодавства та інструкції не дотримано, адже, пояснення свідків як такі до протоколу не додані, до протоколу додані заздалегідь роздруковані бланки заповнені працівником поліції, при цьому у протоколі відсутні дані про встановлення їх особи інспектором поліції, а саме не зазначено документу, що засвідчує особу свідка.

Наведене свідчить, що відповідно до зазначеної вище Інструкції, інспектором поліції було не вірно складено протокол про адміністративне не з'ясовано всі обставини справи, для об'єктивного її розгляду, а відтак в матеріалах адміністративної справи наявні суперечливі дані, що позбавляє суд на даній стадії прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Разом із тим, адміністративна справа не відповідає іншим вимогам інструкції, аркуші справи не пронумеровані, опис не складено, справа не прошита, і тому суд позбавлений можливості зробити висновок про належність додатків та законне походження доказів.

Також, Порядок проведення медичного огляду затверджений відповідною Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року та низкою інших нормативно правових актів, таких як Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року, ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення та інше. Такий огляд проводиться працівником поліції або лікарем закладу охорони здоров'я чи фельдшером в сільській місцевості. Кожен з видів огляду має свої особливості, що полягають у наступному:

1. Огляд поліцейським здійснюється на місці зупинки транспортного засобу. До огляду обов'язково залучаються 2 свідки, якими не можуть бути працівники поліції, і які не повинні викликати сумнівів у своїй неупередженості. Свідки мають бути безперервно присутні протягом усього часу проведення огляду.

2. У результаті огляду складається Акт у 2 примірниках: перший примірник передається під підпис особі щодо якої проводиться огляд, а другий залишається у працівника поліції та залучається до протоколу.

3. При проведенні огляду використовуються виключно ті спеціальні технічні засоби (далі алкотестери), що прямо передбачені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.03.2010 року та застосовуються лише посадовою особою Національної поліції. Також слід мати на увазі, що перед застосуванням алкотестеру, особу щодо якої проводиться огляд мають проінформувати про порядок застосування алкотестеру, та на вимогу цієї особи - пред'явити сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

4. Якщо алкотестер підтверджує стан сп'яніння, то поліцейським складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого додається Акт про медичний огляд і роздруківка із результатами алкотестеру, якщо технічний засіб має такі функції.

5. У випадку відмови від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу чи незгоди з результатами такої перевірки, особа направляється до відповідного закладу охорони здоров'я.

6. Огляд має бути здійснений не пізніше ніж протягом 2 годин з моменту виявлення для нього підстав та в присутності працівника поліції. За результатами огляду закладом охорони здоров'я має бути складено висновок у 3 примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров'я.

7. У випадку виявлення стану сп'яніння, висновок додається до протоколу про адміністративне правопорушення.

8. У разі відмови особи від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров'я поліцейським, в присутності 2 свідків, складається протокол про адміністративне правопорушення, в якому детально описуються ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Недотримання усіх цих вимог при складанні протоколу працівниками поліції свідчитиме про недійсність проведеного медичного огляду, а отже стан сп'яніння особи при керуванні транспортним засобом не буде доведений. Зазначене підтверджується судовою практикою районних та апеляційних судів, що тлумачать такі порушення на користь водіїв транспортних засобів. До протоколу не додано відповідного акту огляду.

Основних положень провадження в справах про адміністративні правопорушення, передбачених розділом IV КУпАП, повинні дотримуватись не тільки суди, але й посадові особи, уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення (ст.ст. 254, 255 КУпАП).

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

З п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» випливає, що спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників є неприпустимим, у зв'язку з чим практика повернення протоколів про адміністративні правопорушення, які складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення є правильною.

З урахуванням викладеного, суд позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв'язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об'єктивно з'ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, зокрема привести протокол у відповідність положень КУпАП, та інструкцій, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду, адже ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Підстав для закриття провадження по справі на даний час, суд, виходячи з норм ст.ст. 38, 247 КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, не вбачає, оскільки дана процесуальна дія не дасть змоги забезпечити виконання норм ст. ст. 1, 6, 7, 23 КУпАП.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ст.ст. 1, 6, 7, 23, 38, 130, 221, 245, 247, 252, 254, 256, 277, 278, 283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП - повернути до Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області для усунення вище виявлених судом недоліків та виконання вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сітніков