Справа № 146/177/19

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2019 р. смт. Томашпіль

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Пилипчук О.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Головного управління ДФС у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, українки, громадянки України, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої головний бухгалтером ПП "Поділля-Агрохімсервіс», до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ст. 163-1 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу № 22 від 10 січня 2019 року головний бухгалтер ПП "Поділля-Агрохімсервіс»ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за порушення ведення бухгалтерського та податкового обліку, а саме п. 14.1 ст. 14, ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, п.п. 139.2.2 п. 139.2 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого платником ПП "Поділля-Агрохімсервіс» занижено податок на прибуток всього в сумі 2134556 грн, порушено п.п. 14.1.36 п. 14.1ст.14, ст.44, п.185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 198.1 ст. 198, п198.3 ст. 198, п.199.1 ст. 199 Податкового кодексу України, чим занижено ПДВ в сумі 200176 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просила закрити справу про адміністративне правопорушення відносно неї за відсутності в її діях складу адмінправопорушення, разом з цим надала письмове заперечення на протокол № 22 від 10 січня 2019 року та акти про результати перевірки № 5858/1413/36327834 від 26 листопада 2018 року та № 44/1413/36327834 від 10 січня 2019 року і копію листа ПП «Поділля-Агрохімсервіс» до Головного управління ДФС у Вінницькій області, яким повідомлено про намір оскарження податкових повідомлень-рішень до Державної фіскальної служби України. Крім того додано підтвердження про направлення поштою скарги на отриманні ППР прийняті на підставі актів перевірки від 26.11.2018 року та від 10.01.2019 року.

Суд, розглянувши надані правопорушником пояснення та письмові запереченні з доданими документами, приходить до наступного.

Зі змісту ст.ст.245, 248 КУпАП випливає, що одним із основних завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є об'єктивне з'ясування обставин справи, рівність всіх громадян перед законом і органом, що розглядає справу.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість зупинення провадження у справі і, відповідно, не передбачають порядку розгляду клопотання про зупинення провадження у справі.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов'язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Також, коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Також, зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, і зокрема, врегулювання порядку зупинення провадження у справі.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про те, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону і зупинити провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки її неможливо розглянути до вирішення спору (скарги, адміністративної справи) про оскарження податкових повідомлень-рішень прийнятих на підставі актів перевірки від 26.11.2018 року за № 5858/1413/36327834 та від 10.01.2019 року за № 44/1413/36327834.

Керуючись ст.278 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Зупинити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.163-1 Кодексу України до вирішення спору (скарги, адміністративної справи) про оскарження податкових повідомлень-рішень прийнятих на підставі актів перевірки від 26.11.2018 року за № 5858/1413/36327834 та від 10.01.2019 року за № 44/1413/36327834.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги до Томашпільського районного суду Вінницької області.

Суддя: ОСОБА_3