П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2019 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., у присутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення, складеного поліцейським роти №1 взводу №2 бат. УПП в Закарпатській області сержантом поліції Реплюк Т.М., відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешк. АДРЕСА_1 , за 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ГП №116561 від 16.05.2019 року вказано, що 16.05.2019 року близько 11 год. 00 хв., гр. ОСОБА_1 , у приміщенні Обласної Державної адміністрації, що за адресою: пл. Дружби Народів 4, виражалася нецензурною лайкою чим порушила громадський порядок та спокій громадян, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

11.07.2019 постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП повернуто до УПП в Закарпатській області ДПП, для належного оформлення, а саме: поліцейськими не надано відео з боді-камер поліцейських, у протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначені анкетні дані особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки згідно паспорту особи, вказано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

29.08.2019 року на адресу Ужгородського міськрайонного суду після дооформлення було надіслано матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

29.08.2019 постановою Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

24.09.2019 постановою Закарпатського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 частково задоволено, скасовано постанову Ужгородського міськрайонного суду від 29.08.2019, протокол серії ГП №116561 від 16.05.2019 та додатки до нього скеровано для належного оформлення органу, який його надіслав.

30.10.2019 року на адресу Ужгородського міськрайонного суду після дооформлення надійшли матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

В судовому засідання особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину не визнала. Вказує, що відсутністній в її діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів вчинення нею правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, дослідивши матеріали справи, доходжу наступних висновків.

Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Виходячи із змісту ст. ст. 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та одних із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно з диспозицією ст. 173 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

При цьому, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (ст. 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005 року № 2899-IV).

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Виходячи зі змісту ст. ст. 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та одних із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу додано письмові пояснення гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 від 16.05.2019, рапорт від 27.08.2019, та відеозапис з місця події від 16.05.2019, зі змісту якого не вбачається наявності в діях ОСОБА_1 ознак вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Вказаний відеозапис стосується обставин складання виключно протоколу про адміністративне правопорушення, а не доказом наявності події або вчинення дрібного хуліганства.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 матеріали справи не містять, а наявні не спростовують заперечень останньої зазначених під час судового засідання.

У матеріалах відсутні фактичні дані, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Протокол же про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є вичерпним доказом для доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, не являє собою імперативного факту доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих, не спростованих презумпцій факту.

Суд критично розцінює додані до протоколу докази, оскільки вони складені працівниками патрульної поліції, як і сам протокол.

Працівник поліції яким складено протокол відносно ОСОБА_1 , та свідки вказані в протоколі, викликались до суду неодноразово, в судові засідання не з`явилися.

Крім того, в порушення вимог ст.256 Кодексу України про адміністративне правопорушення у складеному протоколі чітко не викладено об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, не зазначено спосіб вчинення правопорушення, не відображено об`єкт правопорушення, не вказано суб`єктивну сторону правопорушення (ставлення до наслідків), яка характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а також мотиви та мета вчинення правопорушення. Матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б указували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції статті 173 КУпАП, які б підпадали під ознаки дрібного хуліганства, оскільки для кваліфікації дій особи за ст.173 КУпАП необхідна наявність в цих діях хуліганського мотиву, порушення громадського порядку.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та за таких підстав, зібраними по справі доказами не встановлено, що ОСОБА_1 саме порушувала громадський порядок і спокій громадян умисно з хуліганських міркувань.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а в матеріалах даної справи відсутні конкретні правові докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, її доводи про відсутність порушення матеріалами справи не спростовано, у зв`язку з чим вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, суд вважає не підтвердженим.

Відповідно до ст. 284 КУпАП України по справі про адміністративне правопорушення виноситься одна з наступних постанов: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів, передбачених ст. 24-1 КУпАП України, про закриття провадження у справі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження у справі підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173, , 283, 284 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош