Справа № 353/1126/18
Провадження № 3/353/4/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Тлумацького відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, пенсіонера, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, гр. України, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

20.10.2018 року інспектором СРПП Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 030495 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме про те, що «20.10.2018 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_1 в с. Пужники Тлумацького району керував трактором «Т-16», без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, не чітка вимова, від проходження на стан спяніння в установленому законом порядку відмовився (ухилився), чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР».

Постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 31.10.2018 року матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП були направлені до Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області на доопрацювання для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині постанови.

15.11.2018 року до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області повторно надійшли матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак недоліки, зазначені у постанові Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 31.10.2018 року, не були усунуті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз'яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, заяв та клопотань не надходило.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вказав, що 20.10.2018 року померла його матір і того дня він займався організацією похорону. Близько 22 год. 30 хв. в с. Пужники Тлумацького району він саморобним міні-трактором з причепом, без номерних знаків, їхав на цвинтар, щоб забрати людей, які викопували яму для поховання. Перед вїздом на цвинтар, буквально на його воротах, його зупинили працівники поліції. Спочатку вони наказали предявити йому документи на трактор, але він їх не мав, оскільки трактор саморобний і призначений для обробітку городу. Тоді поліцейські спитали чи він вживав алкоголь, на що він відповів що не вживав. Після цього вони сказали, що забирають міні-трактор, так як він не зареєстрований. Він, злякавшись втратити трактор, та виходячи з того, що необхідно було забрати людей із їх знаряддями з цвинтаря, так як була вже пізня пора доби, на пропозицію працівників поліції погодився написати у протоколі, що випив пиво і їхав трактором, а в лікарню їхати не буду. Крім двох працівників поліції інших свідків під час події не було. Просив суд справу щодо нього закрити, так як він під час керування міні-трактором 20 жовтня 2018 року пяним не був.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні просив закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що працівники поліції, маючи змогу залучити людей, які були неподалік на цвинтарі чи будь-якого жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, свідомо цим не скористались, а натомість нібито відібрали пояснення в ОСОБА_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, яких на місці події не було. Звернув увагу на те, що свідок ОСОБА_4, ймовірно, до 15.02.2018 працював в управлінні патрульної поліції на посаді інспектора відділу адміністративної практики, а свідок ОСОБА_6, ймовірно, працює в органах поліції. Залучення таких осіб в якості свідків є недопустимим. Також з письмових пояснень цих осіб можна припустити, що їх підписи є підроблені, оскільки зазначені свідки в судове засідання на неодноразові виклики не з'явились та не надали жодних пояснень по суті справи. Крім цього, в порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв його у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння. Також зазначив, що всі патрульні автомобілі оснащені відеореєстраторами, а працівників патрульної поліції оснащено нагрудними камерами (відеореєстраторами). Наявність зазначених технічних пристроїв є законодавчо врегульованою, тому інформація збережена на них використовується як доказ у справі, який виключає можливість зловживань з боку будь-якої із сторін. А тому, вважає, що відсутність відеозапису в матеріалах справи є доказом невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення. Посилаючись на ст. 19 Конституції України зазначив, що формальна відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння була здійснена під тиском, та з нерозумінням юридичних наслідків такої відмови. До цього ж, згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Працівник поліції інспектор СРПП Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, причин неявки суду не повідомив, хоча був неодноразово належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Свідки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання повторно не з'явились, причин неявки суду не повідомили, хоча неодноразово викликались до суду для дачі пояснень по суті справи. Поштове повідомлення про виклик в судове засідання в якості свідка ОСОБА_4 повернуто до суду з зазначенням, що такої адреси не існує.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом. Інспектор поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, зазначених вимог закону не виконав.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм обєктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, обов'язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування саме транспортним засобом в стані сп'яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 10 розділу ІІ вищевказаної Інструкції результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Проте, в порушення вищевказаних вимог, до матеріалів справи не додано акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів та відсутнє направлення на огляд ОСОБА_1 для визначення стану спяніння.

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 030495 від 20.10.2018 року зазначено, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку (а.с. 3). Однак вказані свідки, які неодноразово викликались до суду для дачі пояснень, в судові засідання не зявились та не підтвердили факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Більше того, поштове повідомлення про виклик в судове засідання в якості свідка ОСОБА_4 повернуто до суду з зазначенням, що такої адреси не існує. Також для дачі пояснень в судове засідання не зявився і працівник поліції інспектор СРПП Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2, який складав протокол про адміністративне правопорушення. Також з протоколу вбачається, що відомості про свідка ОСОБА_5 вписані пізніше, іншою ручкою. Зазначені факти викликають сумнів у тому, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення, перебуваючи в стані спяніння та керуючи транспортним засобом, та у правомірності складання працівниками поліції щодо нього відповідного протоколу.

Дані обставини позбавляють суд можливості встановити факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоровя.

Згідно з п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В той час, сукупність доказів по справі про адміністративне правопорушення спростовують, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу та виявлення ознак алкогольного спяніння на пропозицію працівника поліції відмовився пройти огляд на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоров'я.

Отже, в порушення вимог вищевказаних Інструкцій працівник поліції належним чином не зафіксував в протоколі про адміністративне правопорушення факт відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, що в подальшому дало б підставу проводити такий огляд в найближчому закладі охорони здоровя, та не доставив водія до закладу охорони здоров'я, який міститься у переліку закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженим управлінням охорони здоровя місцевої державної адміністрації.

Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, не зазначено документ, що посвідчує особу, на підставі якого було встановлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема «ОСОБА_5 документа, серія, № і коли виданий», а також не повністю вказано місце вчинення адміністративного правопорушення, зокрема не зазначено вулицю, ділянку дороги, область, що позбавляє суд можливості встановити особу, яка керувала транспортним засобом, та визначити де саме дана особа керував транспортним засобом.

Вищезазначені обставини свідчать про порушення працівником поліції процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Так, у відповідності до п.п. 2.5, 3.3 Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, нагрудною відеокамерою (відеореєстратором) забезпечується кожен працівник патрульної поліції, який заступає на зміну, в будь-якому випадку хоча б однією нагрудною камерою (відеореєстратором) забезпечується екіпаж. Нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись в режимі відео зйомки при будь-якому контакті з особами.

Проте, в матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, в порушення вищевказаних вимог, відсутній відеозапис на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року N 12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов'язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Таким чином, вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт відмови ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому суд приходить до висновку, про відсутність в його діях події і складу даного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та керуючись ст.ст. 9, 40-1, 140, 251, 256, 280, 283, 284, 287, 291, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок віднести на рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня винесення постанови через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

Суддя У.Ю. Луковкіна