ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №310/6500/18
Провадження №33/807/6/19 Головуючий в 1-й інстанції - Прінь І.П.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції - Дадашева С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашева С.В., за участю захисника - адвоката Корнієнка М.О., розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за апеляційною скаргою захисника - адвоката Корнієнка М.О. на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 жовтня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 31 липня 2018 року о 01 годині 30 хвилин в Донецькій області в м.Українськ, вул.Первомайська, біля будинку №24, керував автомобілем TOYOTA CAMRI, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції захисник - адвокат Корнієнко М.О. звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат Корнієнко М.О. просить вищевказану постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_3 закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що суд безпосередньо не допитав свідків, при цьому прийняв до уваги заяви, подані від імені свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що вони не відмовляються від раніше наданих ними пояснень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Разом з тим, такі заяви свідків є недопустимими та неналежними доказами, а тому суд, прийнявши їх до уваги, порушив приписи ст.272 КУпАП щодо безпосередності та об'єктивності дослідження доказів. Долучені до справи відеозаписи є неповними та не відображають усіх подій, що мали місце при зупинці транспортного засобу ОСОБА_3 Суд не з'ясував, чи були роз'яснені ОСОБА_3 його права, чи були присутні свідки під час зупинки транспортного засобу та через який час після зупинки автомобіля були залучені свідки, чи було запропоновано ОСОБА_3 пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу до прибуття свідків, та чому ОСОБА_3 не було надано для ознайомлення і підпису протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_3 було позбавлено можливості поставити дані питання свідкам та інспектору поліції, що є порушенням процедури розгляду справи. Ознаки алкогольного сп'яніння, зазначені у протоколі, не відповідають відомостям відеофіксації. Суд не звернув уваги на те, що ОСОБА_3 не був відсторонений від керування транспортним засобом, що є порушенням вимог ч.1 ст.266 КУпАП. Суд не звернув уваги на те, що з першого файлу відеозапису вбачається, що ОСОБА_3 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, тому порядок огляду на стан сп'яніння інспектором поліції було порушено.

Крім того, захисник зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_3 з дотриманням вимог ст.277-2 КУпАП був повідомлений про розгляд справи 29 жовтня 2018 року, а повідомлення захисника про такий розгляд справи відбулося з порушенням строків, визначених у ст.277-2 КУпАП.

Також із наявної у матеріалах справи довідки вбачається, що на день складання протоколу ОСОБА_3 перебував на бойовому чергуванні, однак суд не з'ясував питання щодо закриття провадження у справі у зв'язку із вчиненням дій особою у стані крайньої необхідності, а також безпідставно критично поставився до показань допитаних свідків в частині наданих пояснень про проходження тесту за допомогою алкотестера «Драгер».

Заслухавши думку особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 та його захисника на підтримання апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно розглянуті обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №263782 від 31 липня 2018 року, згідно якого ОСОБА_3 у зазначений час керував автомобілем TOYOTA CAMRI, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя, зіниці очей не реагують на світло, та від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Дані обставини в повному обсязі підтверджені поясненнями свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які вказали про те, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в медичному закладі.

Крім того, зазначені обставини підтверджуються направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 липня 2018 року, виданий на ім'я ОСОБА_3, де також відображені виявлені ознаки алкогольного сп'яніння останнього та зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння.

Також, факт відмови від проходження огляну на стан сп'яніння зафіксовано і на відеозапису вказаних подій, який міститься в матеріалах справи.

Зазначені докази в їх сукупності суд першої інстанції належним чином проаналізував та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відтак доводи апеляційної скарги про формальний підхід до розгляду справи зі сторони суду, без з'ясування всіх обставин справи, та про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції положень ст. 272 КПК України, у зв'язку з тим, що свідки, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не були допитані безпосередньо в судовому засіданні, апеляційний суд вважає також безпідставними, оскільки зазначені свідки викликались у судове засідання, проте не з'явились та надіслали на адресу суду заяви про неможливість участі у судовому розгляді з тих підстав, що мешкають в іншому місті. У своїх заявах останні підтримали раніше надані пояснення.

Та обставина, що ОСОБА_3 не був відсторонений від керування транспортним засобом, жодним чином правильності висновків суду не спростовує.

Крім того, відповідно до матеріалів справи, посвідчення водія у ОСОБА_3 було тимчасово вилучено та останній отримав від інспектора поліції тимчасовий дозвіл на право керування автомобілем.

Також, при апеляційному розгляді при дослідженні відеозапису, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення та, який надіслано до апеляційного суду у відповідь на запит, у апеляційного суду не виникло сумнівів щодо достовірності відомостей зафіксованих на ньому, а також щодо належності та допустимості вказаного відеозапису як доказу по справі.

Об'єктивних даних про те, що ОСОБА_3 діяв у стані крайньої необхідності та при виконанні бойового завдання, як про це зазначає захисник, в матеріалах справи немає.

Більш того, такі доводи сторони захисту спростовуються вищевказаним відеозаписом, згідно з яким ОСОБА_3 не казав поліцейським, що він з об'єктивних причин не має можливості пройти огляд на стан сп'яніння в установленому законом порядку.

Порушень при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, в т.ч. і допущення порушень процесуальних прав ОСОБА_3, не вбачається.

Не встановлено апеляційним судом і порушень права на участь у судовому розгляді справи ОСОБА_3 та його захисника-адвоката Корнієнка М.О., оскільки останні брали участь у розгляді справи при дослідженні матеріалів справи та доказів по справі, про дату та час останнього судового засідання були повідомлені належним чином, проте в судове засідання не з'явились та будь-яких документів на підтвердження поважності причин такого неприбуття до суду не надали.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката Корнієнка М.О., правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника - адвоката Корнієнка М.О. залишити без задоволення, а постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 310/6500/18