Дата документу 06.12.2019 Справа № 554/9856/19
Провадження № 3/554/2237/2019
П О С Т А Н О В А

Іменем України

6 грудня 2019 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, РНОКПП та інші відомості невідомі і ініціатором складення протоколів суду не надані

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 25 жовтня 2019 року, 26 вересня 2019 року близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , вигулювала собаку небезпечної породи «Пітбуль» без намордника, внаслідок чого собака вкусила за ногу гр. ОСОБА_2 , заподіявши шкоди її здоров`ю, що на думку ініціатора складення протоколу є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

ІІ. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 ініціатором складення протоколу кваліфіковані за ч. 2 ст. 154 КУпАП, як тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення у громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених.

ІІІ. Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого йому правопорушення

В судове засідання порушниця, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, не з`явилася, заяви про відкладення розгляду не подала, в зв`язку з чим суд розглядає справу за її відсутності.

IV. Релевантні джерела права й акти їх застосування

4. Конституція України.

4.1. Стаття 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

4.2. Стаття 62 (частина 3). Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

V. Кодекс про адміністративні правопорушення України.

5.1. Стаття 7. Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

5.2. Стаття 245. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

5.3. Стаття 251. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

5.4. Стаття 252. Оцінка доказів

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

5.5. Стаття 254. Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

5.6. Стаття 256. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

VI. Мотиви суду

Дослідивши протокол про вчинення адміністративного правопорушення та матеріали додані до нього, суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення інкримінованого їй правопорушення та необхідності закриття справи, виходячи з наступного.

У відповідності до чинного законодавства частиною 2 ст. 154 КУпАП встановлена відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно положень ст.ст. 1, 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», собаки відносяться до домашніх тварин. Правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування.

Враховуючи, що диспозиція статті 154 КУпАП є бланкетною, відтак при складанні протоколу необхідно викласти суть правопорушення виходячи з частини першої даної статті з посиланням на конкретний пункт Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах, який вважається порушеним, та виключно після цього зазначати наслідки у виді заподіяння шкоди, як це передбачено частиною другою ст. 154 КУпАП.

Також, санкцією ч. 2 ст. 154 КУпАП, передбачено додаткове стягнення у виді конфіскації тварини.

Відповідно до ст. 313 КУпАП, постанови про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, та грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, виконуються державними виконавцями в порядку, встановленому законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, постанов судів у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.

Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства України, до протоколу про адміністративне правопорушення за вчинення санкцією частини статті передбачено стягнення у виді конфіскації майна (тварини), особою, яка його склала, зобов`язана долучити протокол вилучення майна (тварини), що підлягає конфіскації, або довідку про відсутність такого майна (тварини).

Однак, протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №371786 від 25 жовтня 2019 року та додані до нього документи не містить жодних відомостей про огляд та вилучення тварини - собаки, місця та особи (організації) у якої перебуває тварина, при цьому не зазначено ознак тварини: окрас, стать, кличка, вік собаки та інші прикмети, за якими вона має бути ідентифікована при проведенні її обов`язкової конфіскації, що створює об`єктивні перешкоди для подальшого виконання постанови суду, в разі притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на неї відповідного адміністративного стягнення.

Крім цього, всупереч вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол щодо ОСОБА_1 був складений 25 жовтня 2019 року, в той час як правопорушення, що їй інкримінуються, ним було вчинено 26 вересня 2019 року.

В протоколі зазначені неповні відомості про особу, не зазначені освіта, сімейний стан правопорушниці, чи притягувалася вона раніше до відповідальності (адміністративної, кримінальної), документ, що посвідчує особу порушниці, а також не зазначено РНОКПП порушника, що свідчить про не встановлення її особи, а отже і можливості перевірки причетності її до скоєного та можливості виклику і явки до суду для розгляду справи.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення ґрунтується на припущеннях, що є недопустимим відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України.

Частиною 2 статті 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення.

Крім того, суд констатує, що ініціатором складення протоколу до нього, на підтвердження вини ОСОБА_1 , додані ксерокопії документів, процесуальне походження яких невідоме, в зв`язку з чим вони не можуть прийматися судом до уваги та розцінюватися як належні та допустимі докази по справі.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого ій правопорушення, так як висновки ініціатора складення протоколу про її винуватість у цьому не ґрунтуються на наданих доказах, протокол про адміністративне правопорушення, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений з порушенням строків, зазначених в статті 254 КУпАП, що виключає притягнення особи до відповідальності.

Відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя А. Г. Савченко