№263/6513/19
№3/263/1858/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Ковтуненко В.О., при секретарі Іващенко Н.К., за участю прокурора Олейніченко С.М., захисника адвоката Мироненко О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого головним державним інспектором відділу матеріально-технічного забезпечення управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Головного управління ДФС у Донецькій області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

26 квітня 2019 року уповноваженою особою Управління захисту економіки в Донецькій області у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією за ч.2 ст.172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

У протоколі зазначено наступне.

Відповідно до витягу з Наказу Державної фіскальної служби України №886-о від 01.12.2016 року ОСОБА_1 переведено з 01.12.2016 року з посади начальника відділу матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ ДФС на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств нафтогазового комплексу управління податкового супроводження підприємств виробничої сфери Офісу ВПП ДФС. Спеціальне звання - радник податкової та митної справи І рангу.

На підставі наказу ГУ ДФС у Донецькій області № 255-о від 03.07.2017, з 04.07.2017 був призначений, в порядку переведення, на посаду головного державного інспектора відділу матеріально-технічного забезпечення управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури, де і на даний час працює.

Відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави, а саме, державні службовці.

Згідно вищезазначеного ОСОБА_1 є суб`єктом на якого поширюється дія Закону.

В ході вжиття заходів з перевірки дотримання вимог антикорупційного законодавства України встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного державного інспектора відділу матеріально-технічного забезпечення управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури ГУ ДФС у Донецькій області, 21.11.2017 року реалізував власний автомобіль CHEVROLET AVEO, 2007 року випуску, згідно договору купівлі-продажу 1441/2017/715753 за ціною 117310,73 гривень. Реалізація автомобіля проводилась ОСОБА_2 на підставі доручення від 16.05.2017 року, виданого ОСОБА_1 21.11.2017 року зазначений автомобіль було продано ОСОБА_3 .

Після реалізації автомобіля вартістю 117310,73 гривень ОСОБА_1 не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, чим порушив вимоги ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування і далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно вищезазначеного ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та зобов`язаний щорічно до 1 квітня подавати декларацію за минулий рік.

Відповідно до ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Відповідно до рішення Національного агентства від 10.06.2016 року №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону, для службових осіб, які станом на 01.09.2016 року чи пізніше цієї дати займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, розпочинається з 01.09.2016 року. Для всіх інших суб`єктів декларування період подачі декларацій (повідомлень) розпочинається з 01.01.2017 року.

Згідно вищезазначеного, ОСОБА_1 з 01.01.2017 року повинен повідомляти Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на початок звітного року, в даному випадку, 01.01.2017 року (80000 гривень).

Порядок інформування Національного агентства з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування визначений у Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, який був затверджений рішенням Національного агентства №3 від 10.06.2016 року.

Згідно з пунктом 2 розділу II зазначеного Порядку, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування подається через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування після реєстрації в Реєстрі. Відповідно до пункту 6 Розділу II зазначеного Порядку, суб`єкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування подаються виключно в електронній формі, їх паперова копія не подається. Електронна форма для подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування затверджена рішенням Національного агентства №3 від 10.06.2016 року.

Відповідно до наданих документів Територіального сервісного центру №1441 РСЦ МВС в Донецькій області від 13.09.2018 року автомобіль CHEVROLET AVEO, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого був ОСОБА_1 , 16.05.2017 року був знятий з обліку для реалізації та виданий знак для разових поїздок 05СН5683.

Датою фактичної реалізації ОСОБА_1 автомобіля CHEVROLET AVEO є не дата його переоформлення 21.11.2017 року, а дата фактичного отримання ОСОБА_1 доходу в сумі 117310 гривень, тобто 16 травня 2017 року.

Таким чином, ОСОБА_1 16 травня 2017 року отримав доход від реалізації автомобіля CHEVROLET AVEO, 2007 року випуску, в сумі 117310 гривень, що становить 73 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2017 року та перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2017 року (80000 гривень).

Після отримання доходу від реалізації автомобіля в сумі 117310 гривень ОСОБА_1 не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, чим порушив вимоги ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_1 та його захисник у судовому засіданні просили закрити провадження, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення посилаючись на наступні обставини.

ОСОБА_1 не заперечував, що 16.05.2017 року, будучи власником автомобіля Chevrolet Aveo, оформив довіреність на ОСОБА_2 на право розпорядження вказаним транспортним засобом та отримав вартість автомобіля, яка була визначена в сумі еквівалентній 50000 гривень. Оскільки розмір отриманих коштів не перевищував 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2017 року у сумі 80000 гривень він не подав відповідну декларацію. В подальшому він довідався, що 21.11.2017 року ОСОБА_2 продав зазначений транспортний засіб за ціною 117310,73 гривень ОСОБА_3 , про що він не повідомлявся. Про цей факт він дізнався тільки у 2018 році, коли збирав дані щодо свої доходів та видатків для подання декларації за 2017 рік, і дізнавшись про реалізацію свого автомобілю, як і належить дисциплінованому державному службовцю, відобразив свій дохід у декларації. Таким чином, реалізація майна (транспортного засобу) проводилась у спосіб, який не суперечить чинному законодавству. Передача майна здійснювалась на підставі генеральної довіреності. Подальший продаж автомобілю здійснювався особою, яка користувалась та розпоряджалась його майном, без його присутності та без повідомлення останнього про цей факт. Суму 117310,73 гривень було відображено у декларації державного службовця за 2017 рік, тобто прямого або непрямого умислу в його діях немає.

Прокурор в судовому засіданні підтримав протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, зважаючи на підстави, викладені в протоколі, просив притягнути, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

З досліджених матеріалів вбачається наступне.

31.01.2019 року прокуратурою Донецької області надано доручення Управлінню захисту економіки в Донецькій області про проведення перевірки щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Під час перевірки був опитаний ОСОБА_2 , який повідомив, що в травня 2017 року в мережі Інтернет він отримав інформацію про продаж автомобіля CHEVROLET AVEO та зателефонував раніше незнайомому ОСОБА_1 , з яким, після огляду автомобіля домовилися щодо вартості автомобіля у сумі 117310 гривень. 16.05.2017 року ОСОБА_1 надав йому доручення на розпорядження автомобілем. 21.11.2017 року він продав автомобіль ОСОБА_3 .

Під час перевірки був опитаний ОСОБА_3 , який повідомив, що в листопаді 2017 року в мережі Інтернет він отримав інформацію про продаж автомобіля CHEVROLET AVEO та зателефонував раніше незнайомому ОСОБА_2 , з яким, після огляду автомобіля домовилися щодо вартості автомобіля у сумі 4500 доларів США. ОСОБА_2 діяв на підставі доручення власника автомобіля, якого він не бачив. 21.11.2017 року було оформлено договір купівлі-продажу автомобіля за 117310 гривень, які він передав ОСОБА_2 .

Вказані особи неодноразово викликалися до суду, але не з`явилися з невідомих причин.

Відповідно до наданих документів Територіального сервісного центру №1441 РСЦ МВС в Донецькій області від 13.09.2018 року ОСОБА_1 був власником автомобіля CHEVROLET AVEO, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , з 30.03.2012 року, який 16.05.2017 року був знятий з обліку для реалізації та виданий знак для разових поїздок 05СН5683, а 21.11.2017 року був проданий уповноваженою особою ОСОБА_2 покупцю ОСОБА_3 за 117310,73 гривні, при цьому вартість транспортного засобу визначена за допомогою комп`ютерної системи Міністерства економічного розвитку та торгівлі України.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевою самоврядування, ОСОБА_1 подавав щорічні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування 01.03.2018 року, 13.03.2017 року, 13.10.2016 року.

У декларації про доходи за 2016 рік ОСОБА_1 зазначив, що він є власником транспортного засобу автомобіля CHEVROLET AVEO, 2007 року випуску, вартість якого складає 56000 гривень.

У декларації про доходи за 2017 рік ОСОБА_1 не зазначив наявність у власності транспортного засобу автомобіля CHEVROLET AVEO, 2007 року випуску, при цьому зазначив, як доходи від відчуження рухомого майна 117311 гривень.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, документами і т.і.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, з наступних підстав.

Положення статті 129 Конституції України, які є нормами прямої дії, передбачають розгляд та вирішення справ у судах на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією» №13 від 25 травня 1998 року (із змінами), суди при розгляді справ про правопорушення, пов`язані з корупцією, мають також з`ясувати мотив і характер вчиненого діяння.

Частина 2 статті 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за порушення вимог фінансового контрою, а саме: несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом декларування доходів.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не доводять тих обставин, що останній мав умисел на несвоєчасне, без поважних причин щодо несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни майнового стану, а саме подання підвідної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, виходячи з наступного.

Одночасно, суддею враховуються висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, наведені в рішеннях «Гавенда проти Польщі» (Gaweda v. Poland, жалоба N 26229/95, ECHR 2002-II) від 14 березня 2002 року та «Амман проти Швейцарії» (CASE OF AMANN v. SWITZERLAND, заява № 27798/95) від 16 лютого 2000 року про те, що «якість закону вимагає, щоб він був доступний для даної особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї та щоб закон не суперечив принципові верховенства права. Це означає, що в національному праві закон має містити досить зрозумілі й чіткі формулювання, які давали б громадянам належне уявлення стосовно обставин та умов, за якими державні органи уповноважені вдаватися до втручання в право.

Окрім цього, відповідно до положень ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина є одним з елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Так, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це випливає з аналізу статті 10 КУпАП, відповідно до якої адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, та статтею 11 КУпАП відповідно до якої адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати.

Зважаючи на те, що законом у диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, є логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Такої ж думки притримуються судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статті 176-2 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд вважає не спростованими доводи ОСОБА_1 щодо не обізнаність про продаж автомобіля та його оцінку, в листопаді 2017 року, щодо якого він здійснив його відчуження у травні 2017 року.

При цьому суд вважає недоведеними відомості викладені в протоколі щодо вартості автомобіля, оскільки саме така сума була визначена станом на 21.11.2017 року, а відповідно не могла бути відома ОСОБА_1 у травні 2017 року. З урахуванням викладеного, посилання ОСОБА_4 , які були викладені у поясненні, щодо вартості спірного транспортного засобу, за відсутності достатніх доказів безспірного документального підтвердження передачі конкретної суми грошових коштів, є безпідставними.

Під час розгляду справи не було встановлено в діях ОСОБА_5 будь-яких мотивів на уникнення фінансового контролю шляхом несвоєчасного подання декларації.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.176-2 КУпАП, про що свідчить, відсутність складу адміністративного правопорушення, у тому числі вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відтак робить неможливим її притягнення до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя протягом 10-ти діб з дня її оголошення.

Суддя В.О. Ковтуненко