Справа № 182/386/19
Провадження № 3/0182/166/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2019 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Клименко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління праці Головного Управління Держпраці у Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, директора ТОВ «ДІМ БУД», який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1, за ч. 1 та ч. 3 ст. 41 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

14.01.2019 головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Нікопольському регіоні було складено протокол про адміністративне правопорушення № ДН 5/269/АВ/П/ПТ1 відносно директора ТОВ «ДІМ БУД» ОСОБА_1

Згідно протоколу, під час проведення інспекційного відвідування з 03.01.2019 по 04.02.2019 зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань оформлення трудових відносин, повноти, своєчасності нарахування та виплати заробітної плати за 2018 та січень 2019 року, за юридичною адресою ТОВ «ДІМ БУД»: м. Нікополь, Дніпропетровської обл., вул. Краснодонська, 1-а, встановлено: факт використання праці ТОВ «ДІМ БУД» 8 найманих працівників без належного оформлення трудових відносин, а саме: підміну трудових відносин цивільно-правовими, що є порушенням ч. 3 ст. 24 КЗпП України; окремі випадки порушення термінів виплати заробітної плати, що є порушенням ч. 1-2 ст. 115 КЗпП України; одному звільненому працівнику розрахункові кошти у день звільнення не виплачені, що є порушенням ч. 1 ст. 116 КЗпП України; при відсутності спору про розмір розрахункових коштів до виплати, середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку не нараховувався та як наслідок, не виплачувався, що є порушенням ч. 1 ст. 117 КЗпП України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 та ч. 3 ст. 41 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду з'явився. Пояснив, що не погоджується з висновком, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення. Вважає, що посадові особи, інспектори Держпраці не наділені повноваженнями тлумачити на власний розсуд характер правовідносин між сторонами цивільно-правового договору. Визнання відносин трудовими, а не цивільно-правовими, має особа, яка була залучена до виконання певних роботи. А способом реалізації цього права є звернення до суду. З 8 осіб, з якими були укладені договори цивільно-правового характеру, шестеро працевлаштовані на інших підприємствах, а двоє - пенсіонери. Роботи, до яких вони були залучені, виконувались ними у вільний та зручний для них час. Вважає, що висновки викладені у акті, є помилковими та безпідставними.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1, суддя приходить до висновку про те, що провадження у справі необхідно закрити в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень з наступних підстав.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об'єкт, об'єктивну і суб'єктивну сторони та суб'єкта правопорушення.

Так, ч. 3 ст. 41 КУпАП передбачає відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Суб'єктом правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, можуть бути, як посадові особи підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, так і громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують найману працю.

Протокол про адміністративне правопорушення складено щодо директора ТОВ «ДІМ БУД» ОСОБА_1

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Цивільно-правовий договір - це угода між організацією (підприємством, установою тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

За договором підряду, укладеним між власником і громадянином, останній зобов'язується за винагороду виконувати для підприємства індивідуально визначену роботу.

Основною ознакою, що відрізняє підрядні (цивільно-правові) відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантуються заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

При цьому за підрядним договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами. Водночас відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків зараховується до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «ДІМ БУД» в особі директора ОСОБА_1 (замовник) та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 (підрядчик), з кожним окремо, укладено Договори цивільно-правового характеру (а.с. 13-35). Відповідно п.п. 1.1 п. 1 вказаних Договорів, за дорученням замовника, підрядчик зобов'язується на власний ризик виконати певну роботу за умов Договору, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити її. Пунктом п. 7 вказаних Договорів обумовлено терміни виконання роботи.

Дані договори є строковими, оскільки саме такий період за твердженням виконавців (підрядників), за цими договорами, необхідний для виконання роботи. Виконання конкретного обсягу роботи за договорами цивільно-правового характеру підтверджується підписаними сторонами Актами здачі-прийому виконаних робіт (а.с.36-38). За виконану роботу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 отримали винагороду, що підтверджується відповідними відомостями на виплату готівки (а.с.39-48).

Таким чином, з урахуванням зазначеного не вбачається порушення ч. 3 ст. 41 КЗпП України, оскільки згідно із укладеного Договору, сторони визначені як замовник і підрядчик (виконавець), тобто між ними виникли цивільно-правові відносини.

Також, суддя звертає увагу на ту обставину, що в матеріалах справи відсутні пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з яких, також, було б можливо встановити предмет укладеного договору, характер фактично виконаної роботи вказаними особами.

Що стосується вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП то у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано об'єктивну сторону складу вказаного адміністративного правопорушення. Не зазначено, яким-саме працівникам підприємства порушено терміни виплати заробітної плати та не вказано конкретний період. Не вказано якому саме звільненому працівнику, розрахункові кошти у день звільнення не виплачені. Не вказано кому і за який період не нараховувався та як наслідок не виплачувався середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, при відсутності спору про розмір розрахункових коштів.

Формулювання обвинувачення, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення у вищевказаній формі є неконкретним і не зрозумілим, оскільки не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обвинувачений має бути повідомлений «негайно» і «детально» про причину обвинувачення, тобто про реальні факти проти нього, які становлять основу обвинувачення, та про характер обвинувачення, а саме правову кваліфікацію цих фактів. Вимога надання повної та докладної інформації стосовно обвинувачення є суттєвою передумовою для забезпечення справедливого судового провадження (рішення від 25 липня 2000 року, «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 59).

Суддею встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 41 КУпАП не сформульовано чітко та конкретно суті вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

З урахуванням вище викладеного вважаю за необхідне згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі у відношенні ОСОБА_1, директора ТОВ «ДІМ БУД», закрити за відсутністю в діях складу адміністративних правопорушень.

Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 3 ст. 41 КУпАП закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Суддя: І. В. Клименко