ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Коваленко В.Д., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2018 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

При обставинах, викладених в постанові, о 00 годині 30 хвилин 05.10.2018 року, водій ОСОБА_1 , в м. Дніпрі, на перехресті пр. Д. Яворницького та вул. Січових Стрільців, керував автомобілем Опель Омега, д/н НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду:

- ОСОБА_1 просить поновити йому строк апеляційного оскарження постанови, як пропущений з поважних причин.

Постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю, на його думку, складу адміністративного правопорушення.

Щодо поважності причин пропуску апеляційного оскарження постанови вказує, що йому не було відомо про те, що Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 31 жовтня 2018 року буде винесено оскаржувану постанову, в судовому засіданні він присутній не був, в зв`язку з чим йому не було відомо зміст вказаної постанови, копію якої на його адресу судом надіслано не було. Про наявність даної постанови йому стало відомо лише 25.09.2019 року з реєстру судових рішень.

Вважає, що постанова суду є незаконною та не обґрунтованою.

Вказує, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, що саме особа, яка притягується до адміністративної відповідальності є водієм та керувала транспортним засобом, в ньому, на думку апелянта, відсутня інформація про те, який саме огляд мала пройти особа, що притягується до адміністративної відповідальність та з якою метою даний огляд проводився. Також вказує, що до протоколу не було долучено акт огляду, до якого вносяться результати огляду на стан сп`яніння, та копію якого не було надано водію.

На думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення складено працівниками невідомої організації, які не мають право на складання відповідних протоколів, згідно протоколу особі, яка притягується до адмінвідповідальності не було роз`яснення його права, не вказано, чи притягувалась дана особа до адміністративної відповідальності раніше, транспортний засіб не було затримано на строк до вирішення справи.

Вважає, що відмова від продуття газоаналізатору Драгер, як вказано в протоколі, не є відмовою від проходження огляду.

Апелянт вважає, що у працівників поліції був відсутній сертифікований газоаналізатор, який дозволено до застосування у зв`язку з чим, вважає, що останні не виконали свій обов`язок, передбачений чинним законодавством.

Вказує, що працівниками поліції не було запропоновано йому пройти медичний огляд у медичному закладі, який затверджено в переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, що затверджено МОЗ України.

Також апелянт вказує, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проведений не в присутності двох свідків, а особи, які вказані в протоколі, на його думку, не є такими свідками.

Вважає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, окрім протоколу про адміністративне правопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити. Пояснив, що 16.08.2018 року він був зупинений поліцейськими на перехресті пр. Д. Яворницького та вул. Січових Стрільців у м. Дніпро. Йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Він погодився пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Зазначає, що поняті були відсутні, направлення йому не надавали, а протокол про адміністративне правопорушення було складено лише 05.10.2018 року. Також, ОСОБА_1 зазначив, що водійське посвідчення в нього не вилучалось.

Заслухавши суддю доповідача, доводи ОСОБА_1 , перевіривши наявні матеріали та з`ясувавши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість прийнятого рішення, дійшов такого висновку.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, оскільки здійснення цих прав передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і зіставити їх з матеріалами судової справи.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, вказані вимоги закону судом першої інстанції належним чином виконані не були.

Так, справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшла до суду першої інстанції 18.10.2018 року та розглянута по суті з винесенням постанови 31 жовтня 2018 року, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

На день винесення судового рішення, у суду не було відомостей, які б підтверджували своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про місце та час розгляду справи.

Отже, не переконавшись в належному повідомлені ОСОБА_1 про місце та час розгляду справи, суд першої інстанції, розглянувши справу за його відсутності на день раніше призначеного строку, обмеживши право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на доступ до правосуддя та реалізацію права на захист, про що вірно зазначено в апеляційній скарзі.

Враховуючи наведене, суд вважає, що доводи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження є обґрунтованими, та приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення.

Відповідно до ст.ст. 7, 254 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративні правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до відповідальності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду не виконані.

Як вбачається з матеріалів справи, висновки суду про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, ґрунтуються на даних протоколу про адміністративне правопорушення та письмових поясненнях свідків. Безпосередньо у судовому засіданні ні ОСОБА_1 , ні свідки допитані не були.

Посилаючись на вказані вище докази як на такі, що підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9(а) ПДР України та, відповідно, вину у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, районний суд не дав їм аналіз, а саме не зазначив, які саме дані містяться у цих доказах, які саме факти та обставини ці докази підтверджують, у зв`язку із чим не дав їм відповідної оцінки та прийшов до необгрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції формально послався в постанові на протокол про адміністративне правопорушення та наявні в матеріалах справи докази, які підтверджують вини ОСОБА_1 , проте залишив поза увагою питання щодо дотримання поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимог ст. 266 КУпАП та ст. 256 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення, це процесуальний документ, який є підставою для розгляду та вирішення справи про адміністративне правопорушення. Протокол є підставою для складання постанови. При оскарженні постанови протокол необхідний для того, щоб відновити обставини вчиненого правопорушення, цей документ є одним з найважливіших доказів по справі.

Як вбачається з тексту протоколу, він був складений з грубим порушенням норм чинного законодавства, а тому не може бути недопустимим доказом та не може бути взято до уваги при встановленні наявності чи відсутності вини ОСОБА_1 .

З метою перевірки викладених у постанові суду першої інстанції обставин, в судовому засіданні під час апеляційного розгляду було переглянуто відеозапис з боді-камери поліцейського, відповідно до переглянутого відеозапису, останній містить вибірково зроблені записи, які є не послідовними та не відображають всю хронологію обставин.

Отже, дані відеозапису з бодікамери в такому разі не можуть бути визнані належним та допустимим доказом.

Крім того, з метою з`ясування обставин оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , апеляційним судом для надання пояснень було викликано інспектора патрульної поліції ОСОБА_2 ., та лікаря нарколога ОСОБА_3 .

Вказані свідки були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу безпідставного притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, і такими, що підтверджуються дослідженими в судовому засіданні апеляційного суду доказами, яким суд першої не надав належної та об`єктивної оцінки.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому, приходжу до висновку про необхідність скасування постанови, як незаконної та постановлення нової, якою слід ОСОБА_1 визнати невинуватим, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2018 року - задовольнити та поновити його.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, - скасувати, та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду В.Д. Коваленко