Номер провадження: 33/813/428/19
Номер справи місцевого суду: 521/530/19
Головуючий у першій інстанції Гранін В.Л.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Драгомерецького М.М.,

при секретарі Півнєві Д.С.,

за участю: представника Одеської митниці ДФС України Ткаченка О.В., та представника ОСОБА_3 адвоката Волкова А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Одеської митниці ДФС України Ткаченка О.В. на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2019 року, якою закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2019 року закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, працюючого на посаді директора ТОВ «ГРАНУМ ТРЕЙДІНГ» (код , м. Київ, бул. Лесі Українки, 34, кв. 423), за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

З протоколів про порушення митних правил №4153/50000/18, №4154/50000/18, №4155/50000/18, №4156/50000/18, №4157/50000/18, №4158/50000/18, №4159/50000/18, №4160/50000/18 від 22 грудня 2018 року вбачається, що 10 липня 2018 року до Одеської митниці ДФС надійшов лист старшого слідчого з особливо важливих справах другого відділу з розслідування кримінальних проваджень Управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України Рубчука С.Г. вих. №17/1/2-28644-17/874вих18 від 05.07.2018р. (вхідний Одеської митниці ДФС №643/5-25 від 10.07.2018р.), відповідно до якого Управлінням з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004142 від 17 листопада 2017 року.

В ході здійснення розслідування в якості свідка, серед інших допитано, ОСОБА_7), ІНФОРМАЦІЯ_1, директор компанії (підписант, бенефіціар) - GENESIS LOCAL VENTURES LP» (SUITE 2, 5 ST.VINCENT STR., EDINBURGH, EH3 6SW, SCOTLAND, UK). Згідно наданих показань свідка, упродовж 2017-2018 років, на прохання невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб, за грошову винагороду у щомісячному розмірі - 5 000 грн., надавав останнім свої паспортні дані громадянина України, які були використані невстановленими особами для реєстрації на території Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії вищезазначеної компанії на його ім'я, без наміру здійснювати будь-яку фінансово-господарську діяльність. Також під час допитів свідки повідомили орган досудового розслідування, що фінансово-господарську діяльність вказаних компаній ніколи не вели, не підписували будь-яких документів, що стосуються їх фінансово-господарської діяльності, окрім документів щодо можливої реєстрації компанії та відкриття банківських рахунків. Вказані свідки (підписанти, бенефіціари) не отримували прибутків від фінансово-господарської діяльності компаній, доступу до банківських рахунків ніколи не мали та не мають на даний час, а електронні ключі доступу до них передавали невстановленим невідомим їм особам. Фактичних обов'язків директорів (підписантів, бенефіціарів), вони ніколи не виконували.

За вищевикладених обставин усі документи від імені зазначених компаній-нерезидентів необхідно вважати підробленими і використаними для протиправної діяльності, а відповідно до додатку до Конвенції Ради Європи про відмивання, пошук, арешт та конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом, та про фінансування тероризму від 16.05.2005р., підроблення є предикатним легалізації злочином. Відповідно усі грошові кошти отримані від експорту на підставі підроблених документів, що надійшли та надходять на рахунки вказаних нерезидентів за межами України та використовуються у діяльності компаній і в інтересах осіб, які фактично ними володіють, є легалізованими (відмитими), їм надано правомірного вигляду набуття і володіння.

Таким чином, зазначені особи, які без наміру здійснення будь-якої діяльності за грошову винагороду, зареєстрували та стали директорами підприємств, не мали можливості укладати будь-які з договорів (контрактів), вести господарську діяльність, тобто не були здатні до укладання договорів, так як являлись номінальними "фіктивними" керівниками. Вищевказані компанії нерезиденти були задіяні в експортних та імпортних операціях.

За результатами опрацювання інформації наданої Управлінням з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України встановлено, що відомості, зазначені у наданих до Одеської митниці ДФС товаросупровідних документах та митній декларації, містяться неправдиві відомості стосовно покупця товару, а саме: у зовнішньоекономічному контракті купівлі-продажу, додатках-специфікаціях, рахунках-фактури.

Відправником сільськогосподарських товарів виступало ТОВ «ГРАНУМ ТРЕЙДИНГ» в особі директора, громадянина України ОСОБА_3, який як керівник підприємства організує, визначає, формулює, планує, здійснює і координує діяльність підприємства та в розумінні п. 43 ст. 4 МК України є посадовою особою цього підприємства.

Таким чином, на думку митного органу, керівником ТОВ «ГРАНУМ ТРЕЙДИНГ» в особі директора гр. України ОСОБА_3 були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митниці, як підстави для переміщення товару, документів, які містять неправдиві відомості щодо покупця товару, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України. Вищевказані вісім протоколів про порушення митних правил були об'єднані постановою суду від 20.02.2019р. в одне провадження.

Закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції послався на те, що Одеською митницею ДФС України не доведено у встановленому законом порядку наявність складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України у діях ОСОБА_3, а зібрані по справі докази не підтверджують вчинення останнім умисних дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю. Крім того, суд першої інстанції вказав на відсутність у матеріалах справи протоколу допиту ОСОБА_7, а також послався на правову позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду по справі №К/9901/3191/18 від 31.01.2018р., яким встановлено, що лише протоколу допиту керівника підприємства-контрагента недостатньо для підтвердження фіктивності операції, а відомості, які містяться в ньому, підлягають додатковому з'ясуванню.

Не погоджуючись з постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2019 року, представник Одеської митниці ДФС подав апеляційну скаргу, в якій просить вказану постанову скасувати та постановити нову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100% від вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил - та конфіскації товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.

В апеляційній скарзі представник Одеської митниці ДФС наголошує, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та винесена внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, а саме, п. 2 ст. 491 МК України, згідно якої однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є офіційні письмові повідомлення про вчинення особою таких порушень, отримані від правоохоронних органів. Також представник митниці зазначає, що матеріалами справи доведено, що в якості підстави для переміщення товарів Одеській митниці ДФС надавались документи, які містять неправдиві відомості щодо одержувача товару, а тому у суду не було законних підстав для закриття провадження у справі, у зв'язку з чим постанова суду від 20 лютого 2019 року підлягає скасуванню.

В судове засідання по справі, призначене на 07.03.2019р., представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не з'явився. Разом із тим, до суду надійшло клопотання адвоката Волкова А.С. в інтересах ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи на два тижні у зв'язку з неотриманням ним копії апеляційної скарги та відсутністю його у м. Одесі з 07 по 10 березня 2019 року. Вказане клопотання було задоволено судом частково, розгляд справи було відкладено на 12.03.2019р.. В судовому засіданні 12.03.2019 року представник ОСОБА_3 адвокат Волков А.С. заявив, що не отримав копію апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив відкласти судове засідання для надання можливості ознайомитися з апеляційною скаргою та надати заперечення на апеляційну скаргу. Зазначене клопотання судом задоволено, розгляд справи призначено на 25.03.2019 року.

15 березня 2019 року до суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу, подані адвокатом Волковим А.С. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 У запереченнях на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 зазначає, що оскаржувана постанова суду від 20.02.2019р. винесена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому просить залишити її без змін з огляду на доводи, наведені в запереченнях.

Так, представник ОСОБА_3 стверджує, що доводи Одеської митниці ДФС про подання у якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України документів, які містять неправдиві відомості щодо одержувача товарів спростовується матеріалами справи та зібраними доказами, зокрема, відомостями з Реєстраційної палати Великобританії про компанію «ГЕНЕЗІС ЛОКАЛ ВЕНЧУРІЗ ЛП», яка була зареєстрована 11.02.2016р. та існує дотепер у активному стані. Також адвокат ОСОБА_3 - Волков А.С. посилається на письмові свідчення ОСОБА_3, викладені у нотаріальній заяві від 18.02.2019р., які спростовують обставини вчинення правопорушення, зафіксовані у протоколах про порушення митних правил. Серед іншого, ОСОБА_3 у нотаріальній заяві від 18.02.2019р. посилається на попередню перевірку повноважень ОСОБА_7 як уповноваженого представника компанії «ГЕНЕЗІС ЛОКАЛ ВЕНЧУРІЗ ЛП», яка була проведена юридичним відділом ТОВ «ГРАНУМ ТРЕЙДІНГ» перед укладенням зовнішньоекономічних договорів з цією компанією. За таких обставин, представник ОСОБА_3 просить апеляційний суд залишити без змін постанову суду першої інстанції від 20.02.2019р., а апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС - без задоволення.

25 березня 2019 року до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_3 адвоката Волкова А.С. про долучення доказів до матеріалів справи, в якому він просить суд долучити до матеріалів справи заяву свідка ОСОБА_9, який працював директором ТОВ «ФЛОРА-ЛЕНД» та особисто бачив представника «ГЕНЕЗІС ЛОКАЛ ВЕНЧУРІЗ ЛП» ОСОБА_7 при підписанні документів в одеському офісі ТОВ «ГРАНУМ ТРЕЙДІНГ». Заява свідка ОСОБА_9 посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстр. №523, при цьому свідок попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України. Представник Одеської митниці ДФС не заперечував проти залучення заяви свідка ОСОБА_9 до матеріалів справи.

Оскільки заява свідка була посвідчена нотаріусом лише 23.03.2019 року, тобто вже після відкриття апеляційного провадження, а також враховуючи позицію Одеської митниці ДФС, суд задовільнив клопотання представника ОСОБА_3 та долучив заяву свідка ОСОБА_9 до матеріалів справи.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника Одеської митниці ДФС Ткаченка О.В., який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити; заслухавши представника ОСОБА_3 адвоката Волкова А.С., який заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З огляду на приписи ст. 280 КУпАП України, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та іншими документами.

Оцінка наданих доказів, згідно ст. 252 КУпАП України, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом першої інстанції встановлено, що при оформленні вищезазначених протоколів про порушення митних правил митні органи опиралися лише на інформацію, яку отримали від старшого слідчого з особливо важливих справ другого відділу з розслідування кримінальних проваджень Управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України Рубчука С.Г., в якій зазначено, «що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження №0004142 від 17.11.2017р. В ході розслідування в якості свідка, серед інших допитано ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, директора компанії (підписант, бенефіціар) - GENESIS LOCAL VENTURES LP» (SUITE 2, 5 ST.VINCENT STR.,EDINBURGH,EH3 6SW, SCOTLAND,UK). Згідно наданих показань свідка, упродовж 2017-2018 років, на прохання невстановлених осіб, за грошову винагороду у щомісячному розмірі 5000 грн., надавав останнім свої паспортні дані громадянина України, які були використані невстановленими особами для реєстрації на території Великобританії та Північної Ірландії вищезазначеної компанії на його ім'я, без наміру здійснювати будь-яку фінансово-господарську діяльність...».

При цьому, як вірно зазначив суд першої інстанції, будь-які протоколи допитів вищезгаданих осіб, на які посилається митний орган як на доказ вини ОСОБА_3, в матеріалах справи відсутні.

Також суд першої інстанції правильно зазначив, що доводи митного органу про те, що переміщення товарів через митний кордон України від компанії ТОВ «ГРАНУМ ТРЕЙДИНГ» здійснено шляхом надання до митниці, в якості підстави для переміщення товарів, документів, які містять неправдиві дані стосовно покупця товару, лише з підстав отриманої інформації про допит свідка, засновника GENESIS LOCAL VENTURES LP ОСОБА_7, не можуть бути підставою для складання протоколу про порушення митних правил та розглядатися як доказ вини особи.

Апеляційний суд погоджується із доводами захисту про те, що укладення договорів (контрактів) із компаніями, зареєстрованими за межами України, в тому числі, у Великобританії, не заборонено чинним законодавством України.

Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Крім того, згідно п. п. 3, 4, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність є засадами цивільного законодавства.

Отже, закон не встановлює обов'язкової присутності сторін при підписанні договору (контракту), а так само не зобов'язує резидента України, який укладає зовнішньоекономічний договір (контракт) перевіряти повноваження представника, який діє від імені нерезидента.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, заяви ОСОБА_3 від 18.02.2019р., перед укладенням зовнішньоекономічного договору (контракту) із компанією «ГЕНЕЗІС ЛОКАЛ ВЕНЧУРІЗ ЛП» ТОВ «ГРАНУМ ТРЕЙДІНГ» було отримано нотаріально засвідчену копію довіреності від «ГЕНЕЗІС ЛОКАЛ ВЕНЧУРІЗ ЛП», видану в Лондоні (Великобританія) 11 лютого 2016 року, яка була апостильована та перекладена українською мовою із нотаріальним засвідченням перекладу. Згідно довіреності, ОСОБА_7 був уповноважений представляти компанію «ГЕНЕЗІС ЛОКАЛ ВЕНЧУРІЗ ЛП» у відносинах з третіми особами з правом укладати правочини та вчиняти інші юридичні дії. Також, представник ТОВ «ФЛОРА-ЛЕНД» ОСОБА_9 у заяві свідка від 23.03.2019р. підтвердив, що підписання документів відбувалося в Одеському офісі ТОВ «ГРАНУМ ТРЕЙДІНГ», де він особисто бачив ОСОБА_7, який підписував документи від імені компанії «ГЕНЕЗІС ЛОКАЛ ВЕНЧУРІЗ ЛП» в якості уповноваженого представника.

Таким чином, зібрані по справі докази спростовують обставини вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, викладені у протоколах про порушенням митних правил.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції правильно послався на постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду по справі №К/9901/57760/18 від 11.12.2018р., в якій Верховний Суд зазначив, що факт відкриття кримінального провадження та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб'єктів, в рамках такого кримінального провадження, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами. До винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту досудового розслідування чи інші матеріали досудового розслідування, а також ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення окремих слідчих дій, не можуть вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві. Тобто, доказове значення в адміністративному процесі може мати виключно вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили.

На підставі вищенаведеного апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є обґрунтованим та підтверджується матеріалами справи, а тому закриття провадження відносно ОСОБА_3 на підставі ст. 247 КУпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення є законним, а доводи апеляційної скарги Одеської митниці ДФС - необґрунтованими, у зв'язку з чим вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП України, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ч. 8 ст. 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці ДФС Ткаченка О.В. - залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2019 року, якою провадження по справі відносно ОСОБА_3 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Драгомерецький М.М.