Справа № 404/7659/19
Номер провадження 3/404/2944/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 26.09.2019 року о 15 год. 57 хв. встановлено, що неповнолітня ОСОБА_2 , 2010 року народження, знаходячись у ЗОШ №14 систематично ображає та цькує, тобто булить своїх однокласників, в ході чого останні бояться ходити до школи, але так як дівчинка не досягла віку з якого настає адміністративна відповідальність, відповідає мама, чим ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-4 КУпАП.

У суді ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення не визнала та пояснила, що її донька не вчиняла дій, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, а навпаки відносно неї були вчинені дії, пов`язані із булінгом, долучивши на обґрунтування своїх доводів копії листування, заяв, актів, характеристик, пояснень, рапорту та наказу (а.с.54-95).

На обґрунтування вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, працівниками поліції направлено такі докази, які досліджені під час розгляду справи: протокол про адміністративне правопорушення від 26.09.2019 року (а.с.2), довідку про результати проведеної перевірки (а.с.1), копії заяв ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , (а.с.3, 7-16, 18, 19), копію скарги ОСОБА_14 (а.с.17) копії пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_2 (а.с.4-6, 20-21), копії довідок, листа, доповідної записки (а.с.22-24, 28), копію паспорта ОСОБА_2 (а.с.25-27).

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та докази, надані до суду, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП, не доведена, зважаючи на таке.

Так, положеннями ч.3 ст.173-4 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років булінгу (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають: у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3-1 ч.1 ст.1 Закону України «Про освіту» типовими ознаками булінгу (цькування) є:

- систематичність (повторюваність) діяння;

- наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності);

- дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Згідно з ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення та жодних доказах не викладено об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП, не зазначено які саме дії доньки ОСОБА_2 підпадають під ознаки вказаного правопорушення та відповідно ці дії не кваліфіковано з посиланням на диспозицію статті. У протоколі належно не визначено місце вчинення дій, які підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП, не зазначено яке саме насильство та в який спосіб було застосовано, відносно яких саме конкретно осіб (а не загальне визначення однокласників), не вказано про те, що внаслідок відповідних дій могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого. При цьому жодного потерпілого поліцейськими у справі не встановлено та у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено, але за нормами диспозиції статті він має бути визначений. У протоколі про адміністративне правопорушення не вказано час вчинення дій, які становлять склад правопорушення (день, період, рік тощо), а наведено лише дату їх виявлення, що не є аналогічним, позбавляє суд можливості підтвердити або спростувати систематичність діяння.

Із врахуванням раніше наведених положень законодавства у протоколі про адміністративне правопорушення не наведено основних обов`язкових ознак об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП, а діяння викладене в ньому не конкретно.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підсумовуючи раніше викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП. Таким чином суд розглядає справу в межах тих тверджень про порушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не вправі самостійно встановлювати обставини, які не ставляться в провину особі, а тому вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП.

Крім цього, судом було встановлено, що у змісті протоколу щодо кваліфікації дій ОСОБА_2 внесено очевидні виправлення щодо частини статті 173-4 КУпАП, за якою притягається до відповідальності остання, які також внесені і до супровідного листа, яким протокол направлявся до суду (а.с.29), але які відсутні на титульному аркуші справи, згідно з яким протокол складено за ч.1 ст.173-4 КУпАП.

З метою усунення вказаних недоліків, належного ознайомлення ОСОБА_2 із протоколом, останній 23.10.2019 року повернуто до поліції для належного оформлення, але вимоги постанови суду належно не виконано.

У суді ОСОБА_2 пояснила, що підписувала протокол, який не містив виправлень та другий екземпляр протоколу їй не вручили. Таким чином перед судом поставлена під обґрунтований сумнів допустимість як доказу протоколу в справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку із порушенням порядку його складання, а тому відповідно до раніше зазначених правових положень та ст.62 Конституції України він не береться судом до уваги. Долучені до матеріалів справи інші докази не спростовують викладених порушень. Відтак, зважаючи на визнання протоколу в справі про адміністративне правопорушення недопустимим доказом, підстави до притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності відсутні.

За викладених обставин суд вважає вину ОСОБА_2 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП.

Керуючись ч.3 ст.173-4 КУпАП, ст.ст.247 п.1, 283-285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда В.В. Поступайло