Пр. № 3/336/2147/2019
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Туреччини, який не працює, зареєстрований і мешкає в АДРЕСА_1 , за ознаками ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, який складено 7 вересня 2019 року, особа, що притягується до адміністративної відповідальності, об 11 годині 40 хвилин 7 вересня 2019 року по вул. Любарського в м. Дніпрі керуючи автомобілем «Audi А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, на що вказували порушення мови, координації рухів, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась у присутності двох свідків.

Означені дії ОСОБА_1 за висновком автора протоколу містять порушення п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».

Особа, що притягується до відповідальності, винуватість у вчиненні описаних дій не визнав та пояснив, що в зазначений в протоколі час він здійснював рух на належному йому транспортному засобі по м. Дніпро, коли був зупинений співробітниками поліції, які, ознайомившись з його документами, без пояснення причин запропонували йому відвідати лікарню. Він погано розуміє українську мову, тому, не зрозумів мети поїздки, яку пропонували здійснити йому співробітники поліції. В подальшому наказали підписати певні документи, не повідомляючи про зміст документів. Його складнощі у володінні виразними засобами мови, на якій складений протокол, були очевидними для правоохоронців, проте вони не залучили до участі в спілкуванні перекладача. Якби йому був зрозумілий зміст пропозиції пройти медичний огляд, він не знехтував би нею, оскільки ані алкогольні напої, ані наркотичні засоби не вживає взагалі.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, зауважуючи на грубому порушенні співробітниками поліції національного та міжнародного законодавства, яке виразилось в незалученні до участі в справі щодо іноземця, який не володіє державною мовою, перекладача; нероз`ясненні особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, змісту вчинюваної процедури; нероз`яснені наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння; нероз`ясненні та незабезпеченні права на захист, нездійсненні попередження про початок відеофіксації на нагрудну камеру поліцейського; в неможливості встановити як особу водія, так і належність йому транспортного засобу при перегляді відеозапису події складання протоколу, а також невиконанні інших покладених на органи поліції при притягненні до адміністративної відповідальності обов`язків, просить закрити провадження в справі через відсутність в діях підзахисного ознак складу правопорушення.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, вивчивши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши надані нею фактичні дані та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку про необхідність закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях особи ознак правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як випливає з наведеної норми законодавства про адміністративні правопорушення, джерелами доказів в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення містяться в статті 256 КУпАП, відповідно до якої протокол про адміністративне правопорушення повинен містити, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; при складанні протоколу особі роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені сттею 268 КУпАП.

В силу ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має права, зокрема: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Як випливає із змісту протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , він не містить пояснень особи, щодо якої складений протокол; немає їх і на окремому аркуші.

Означені обставини підтверджують зміст пояснень особи про те, що його спілкування із співробітниками поліції не супроводжувалось роз`ясненнями з їхнього боку, що відбувається складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Між тим можливість надання пояснень з приводу фактичних обставин події та виразу суб`єктивного відношення особи до інкримінованих їй дій є важливою гарантією дотримання прав та свобод особи при притягненні до адміністративної відповідальності, значення якої неможливо переоцінити.

Недотримання цього права особи підтверджує і зміст його пояснень судді про необізнаність в тому, які події відбувалися і які папери складалися на місці вимушеної зупинки транспортного засобу.

Що стосується обов`язку особи, що складає протокол, роз`яснити зміст прав та обов`язків особі, щодо якої він складається, хоча в протоколі про адміністративне правопорушення і є підпис ОСОБА_1 про роз`яснення йому цих прав, проте крізь призму його пояснень судді є очевидним, що фактично це право не дотримано.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а при притягненні до адміністративної відповідальності в жодному разі не може бути допущено випадків свавільності з боку державних органів..

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, а також практика Європейського суду з прав людини є джерелами права в Україні відповідно до положень Основного Закону України та Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини».

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. В багатьох справах Європейський суд з прав людини тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

Таким чином, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ при розгляді справ про адміністративні правопорушення національні органи влади мають дотримуватися гарантій прав особи, що передбачені законодавством.

Суд вважає, що процедура притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення в сфері порушення правил безпеки дорожнього руху, склад яких характеризуються надзвичайно суворими санкціями, мінімальний розмір яких обчислюється сумою в 10200 грн., та супроводжується позбавленням спеціального права на досить тривалий строк, тоді як найменший розмір штрафу за законом України про кримінальну відповідальність становить 510 грн., має відбуватися за процедурою переслідування за вчинення кримінального правопорушення з дотриманням гарантій, притаманних кримінальному провадженню.

Таким чином, серйозність покарання за статтею 130 КУпАП підкреслює її «кримінально-правовий» характер в розумінні положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому особам, стосовно яких складено протокол про адміністративне правопорушення за цією статтею, мають бути забезпечені всі гарантії, які передбачені в ст.6 Конвенції.

Однією з таких гарантій є і право особи мати перекладача за умови, що вона не володіє мовою, на якій ведеться судочинство, що прямо передбачено наведеною статтею 268 КУпАП.

Між тим і це право притягуємого до відповідальності не було дотримано, на що також вказує зміст його пояснень про те, що його свідомістю не охоплювався зміст подій, що відбуваються, а він лише виконував розпорядження суб`єкта владних повноважень вчинити в певних місцях свій підпис.

Як випливає із змісту диспозиції частини статті законодавства про адміністративні правопорушення, з ознаками якої складений протокол, законодавцем встановлений порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Проведення цього огляду внормоване «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, відповідно до п. 3 якого огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

В силу п. 4 огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Положення про підстави проведення медичного огляду на стан сп`яніння узгоджуються зі змістом п. 1 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року.

Відмова водія пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або незгода проходити такий огляд на місці зупинки має передувати направленню на відповідний огляд у спеціалізованому медичному закладі.

Проте, як випливає з матеріалів протоколу, особі, що притягається до відповідальності, всупереч вимог «Порядку…» не було запропоновано пройти такий огляд на місці зупинки транспорту.

Разом з тим, констатуючи його відмову від проходження огляду в медичному закладі, автор протоколу не надає доказів того, що така пропозиція виходила від поліцейських, не надаючи навіть копії направлення до медичного закладу.

Однією з вимог до протоколу про адміністративне правопорушення в силу ст. 256 КУпАП є зазначення місця події адміністративного правопорушення.

Посилаючись як на місце вчинення правопорушення, автор протоколу зазначає вулицю Любарського, через кому вказуючи, очевидно, номер будинку 86/93.

Між тим застосування дробі в написанні номеру будинку є незрозумілим, що дає підстави припустити, що вказаний об`єкт нерухомості знаходиться на перехресті вулиці Любарського з іншою вулицею, чиє найменування автор протоколу не зазначає.

З такою ж ймовірністю можна припустити, що посилання на вказаний числівник, оснащений дробом, є наслідком описки та помилковому зазначенні в якості місця вчинення правопорушення місця реєстрації особи по вул. Магістральній в м. Запоріжжі, яке в протоколі так і зазначено (вул. Магістральна, 86 АДРЕСА_2 ).

В усякому випадку таке зазначення адреси вчинення правопорушення є порушенням вимоги законодавства про посилання в протоколі про адміністративне правопорушення на місце його скоєння.

Таким чином, констатуючи порушення інспектором поліції вимог законодавста про адмінстративні правопорушення та прав особи при притягненні її до відповідальності на тлі відсутності допустимих фактичних даних, що підтверджують в силу ст. 251 КУпАП наявність ознак складу правопорушення, суддя не вбачає підстав для притягнення особи до відповідальності за статтею законодавства про адміністративні правопорушення, за ознаками якої складений протокол.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 247 п. 1, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 від відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП звільнити у зв`язку з відсутністю в його діях ознак складу правопорушення.

Провадження в справі закрити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Запорізької області через суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Щаслива