КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/2163/2019
Категорія: ст. 471 МК України
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 травня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю представника Київської митниці ДФС Захарова А.О., представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Корнієнка А.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Київської митниці ДФС Юрківа В.В. на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2019 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 471 МК України з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Вилучену валюту, згідно протоколу про порушення митних правил № 0107/12500/19 а саме:

- долари США, згідно курсу НБУ станом на 11.03.2019 за 100 доларів США - 2638-9167 грн., кількістю 11 362 долари США, вартістю 299 833 грн. 72 коп., - повернено громадянину України ОСОБА_1

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок, а також на користь Київської митниці ДФС понесені витрати у справі про порушення митних правил на транспортування предметів правопорушення у розмірі 41 (сорок одна) гривня 02 копійки.

Як зазначено в постанові судді, 11.03.2019 о 09 год. 40 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянин України ОСОБА_1 , який прилетів до України із Ізраїлю, м. Тель-Авів, рейсом № PS 778, літаком авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України», та своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України, заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, тобто своїми діями засвідчив факти, що мають юридичне значення. «Зелений коридор» призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Перетин пасажиром «зеленої лінії», згідно Наказу Міністерства фінансів України № 671 від 03.08.2018 року «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей на повітряному транспорті», яка позначає початок «зеленого коридору», вказує, що для проходження митного контролю ним обрано «зелений коридор», і декларування здійснюється шляхом вчинення дій. Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю.

На підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 МК України, громадянину було задано запитання щодо наявності готівкових коштів, на що пасажир відповів, що має приблизно 8 700 доларів США. Після цього пасажиру було запропоновано пред`явити всю наявну готівку. В службовому приміщенні митниці (зоні митного контролю) пасажиром було видано готівку в розмірі 22 632 долари США, що знаходились: 8 100 доларів США - в одному відкритому паперовому конверті, 9 900 доларів США - в другому відкритому паперовому конверті, 4 632 долари США - в гаманці. Два конверти та гаманець з валютою, в свою чергу, містилися в сумці пасажира (ручна поклажа).

Зазначена готівка переміщувалася без ознак приховування. Зі слів громадянина України ОСОБА_1 зазначена готівка належить йому особисто. Пасажир обрав проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 9 999 євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).

З виявленої суми пасажиру було пропущено 11 270 доларів США (еквівалент 9 999 євро станом на 11.03.2019 року). За протоколом про порушення митних правил вилучено 11 362 долари США.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надав, до моменту перетину ним «зеленої лінії» для отримання довідкової інформації в інформаційній зоні та роз`яснення митних правил та порядку використання двоканальної системи до інспекторів митниці не звертався.

Таким чином, своїми діями громадянин України ОСОБА_1 під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянином України ОСОБА_1 , який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обов`язковому письмовому декларуванню у повному обсязі для фізичних осіб, відповідно до Постанови Правління НБУ № 3 від 02.01.2019 року «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей», та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представник Київської митниці ДФС Юрків В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати у повному обсязі постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановити нову постанову щодо громадянина України ОСОБА_1 , якою визнати його винним у вчиненні порушення митних правил за ст. 471 МК України, застосувати до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень та конфіскації затриманої по справі валюти в розмірі 11362 доларів США.

Як зазначає в апеляційній скарзі апелянт, висновок суду про відсутність підстав для застосування по відношенню до громадянина України ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді конфіскації вилученої валюти не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, оскільки чинним законодавством України не передбачено можливості звільнення правопорушника від застосування щодо нього обов`язкового стягнення, у тому числі й конфіскації предметів порушення митних правил.

На думку апелянта, посилання Бориспільського міськрайонного суду Київської області на Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» як на підставу незастосування конфіскації вилученої валюти є необґрунтованим, так як жодних заборон на конфіскацію предметів порушення митних правил ні вказаною конвенцією, ні рішеннями Європейського Суду з прав людини не встановлено, а навпаки, як вказує апелянт, у пункті 33 рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Ізмайлов проти Росії» зазначено, що загальна вимога щодо декларування товарів, що переміщуються через митний кордон, яка поширюється на кожну особу, котра перетинає державний кордон України, запобігає неконтрольованому ввезенню готівки в державу чи її вивезенню з неї, тому конфіскація у випадку недекларування готівки під час проходження митного контролю є частиною регуляторного механізму, що відповідає загальним інтересам суспільства у зв`язку з чим, як зазначає апелянт, постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2019 винесена з порушенням чинного законодавства, а саме ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та є такою, що підлягає скасуванню.

Заслухавши пояснення представника Київської митниці ДФС, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Корнієнка А.А., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити постанову судді без змін; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, за наслідками розгляду справи про порушення митних правил, суддя, який її розглядав, дійшов обґрунтованих висновків як щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 471 МК України, так і щодо доведеності вини ОСОБА_1 у його вчиненні, оскільки ці висновки ґрунтуються на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, а наявні у справі докази не викликають будь-яких сумнівів у їх достовірності.

Зокрема, як прямо передбачено диспозицією ст. 471 МК України, вона встановлює адміністративну відповідальність за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Це порушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Разом з тим, приймаючи рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суддя, незважаючи на вказані вище вимоги закону, не конфіскував вилучену у порушника валюту, посилаючись на не, що застосування конфіскації предметів порушення митних правил, у даному випадку буде свідчити про порушення положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки це додаткове стягнення буде не пропорційним, не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та буде неспіврозмірним практичній ролі «правопорушення та відповідальності», а також покладає на ОСОБА_1 «індивідуальний надмірний тягар» через втручання держави у його право на власність.

Перевіривши мотиви прийнятого суддею рішення щодо незастосування конфіскації валюти, яка є безпосереднім предметом правопорушення, оскільки її переміщення через митний кордон України обмежено законодавством України, а також доводи апеляційної скарги представника Київської митниці ДФС, суд апеляційної інстанції вважає, що вона підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено ч. 1 ст. 365 МК України громадяни за умови дотримання вимог цього Кодексу та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України.

Крім того, як передбачено ч. 1 ст. 197 МК України, у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України.

Згідно вимог ч. 3 зазначеної вище статті, обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування цінностей (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню), можуть встановлюватися Національним банком України.

Відповідно до п. 6 Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, яке затверджено Постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 3, яка набрала чинності з 07 лютого 2019 року, встановлено, що фізична ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту (готівкову валюту України та готівкову іноземну валюту) в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Таким чином, наведені вище нормативні акти дозволяють зробити висновок про те, що незалежно від законності походження валютних цінностей, порядок їх переміщення через митний кордон України, має чітку регламентацію, яку повинні дотримуватися всі громадяни без будь-яких винятків, у тому числі і громадянин України ОСОБА_1 , який ввозив на митну територію України готівкову іноземну валюту в розмірі 22 632 долари США, які, зі слів останнього, він офіційно заробив працюючи слюсарем на заводі в Ізраїлі.

При цьому, як безспірно встановлено судом під час розгляду справи про порушення митних правил, ОСОБА_1 , в порушення встановленого МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, обравши формою проходження митного контролю проходження через «зелений коридор» переміщував через митний кордон України товар, у даному випадку валютні цінності, а саме готівку в розмірі 22 632 долари США, переміщення якої обмежено законодавством України, зокрема сумою, що не перевищує в еквіваленті 10 000 євро, без письмового декларування митному органу, вчинив тим самим правопорушення, передбачене ст. 471 МК України, яке тягне за собою не лише штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а й конфіскацію безпосередніх предметів правопорушення.

За таких обставин готівкова іноземна валюта (долари США) в сумі, що перевищує зазначений вище еквівалент (10 000 євро), яка була вилучена у ОСОБА_1 підлягає конфіскації, як безпосередній предмет правопорушення, оскільки в такому випадку ця готівкова іноземна валюта відносяться до товарів, на які встановлено обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України.

Нормами МК України та КУпАП, які підлягають застосуванню при притягненні особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, у тому числі за ст. 471 МК України, не передбачена можливість незастосування додаткового адміністративного стягнення у виді конфіскації безпосередніх предметів правопорушення, незалежно від форми вини або наявності обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, тим більше якщо такими предметами є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України.

До того ж, навіть якщо припустити, що ОСОБА_1 не знав вимог законодавства щодо товарів, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України, ця обставина не може служити підставою для його звільнення від додаткового адміністративного стягнення у виді конфіскації безпосередніх предметів правопорушення, оскільки згідно вимог, передбачених ч. 2 ст. 68 Конституції України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, одним із видів якої є адміністративна відповідальність.

Оцінюючи мотиви, якими суддя обґрунтував своє рішення щодо незастосування до ОСОБА_1 додаткового адміністративного стягнення у виді конфіскації безпосередніх предметів правопорушення, яке передбачене санкцією ст. 471 МК України, зокрема посилань на застосування положень Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року та практики ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на те, що, згідно зі стандартом, розробленим у практиці ЄСПЛ на підставі висновків у його рішеннях, в тому числі рішень «Трегубенко проти України» та «Гирлян проти Росії», на які міститься посилання в оскаржуваній постанові, при встановленні відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння, суд дійсно повинен проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини).

Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Враховуючи зазначені критерії, а також конкретні обставини справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 суд першої інстанції погодився з тим, що за першими двома критеріями застосування адміністративного стягнення у виді конфіскації товарів, не викликає сумнівів.

Що ж стосується критерію пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини), то, як правильно зазначено в оскаржуваній постанові, цей критерій носить оціночний характер, а тому його не можна застосовувати до всіх без винятку справ, де є підстави для обмеження права володіння власністю. Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення.

Якщо проаналізувати справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , з огляду на вищенаведені критерії правомірності позбавлення володіння згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, то можна зробити висновок про те, що в даному конкретному випадку застосування адміністративного стягнення у вигляді конфіскації товарів (безпосередніх предметів правопорушення) відповідатиме не тільки двом першим критеріям, а й критерію пропорційності, оскільки забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини.

При цьому, вирішуючи питання про застосування чи незастосування конфіскації у справі щодо ОСОБА_1 , суд повинен був надавати перевагу загальному, «знеособленому» висновку ЄСПЛ, наведеному зокрема в п. 33 рішення у справі «Ісмаїлов проти Російської Федерації», про те, що декларування запобігає неконтрольованому ввезенню готівки в державу чи її вивезенню з неї, тому конфіскація у випадку недекларування готівки під час проходження митного контролю є частиною регуляторного механізму, який відповідає загальним інтересам суспільства.

Крім того, суд повинен був врахувати, що санкція ст. 471 МК як у частині основного, так і додаткового стягнення, виконує не лише каральну функцію щодо власне порушника, а й превентивну функцію як до самого правопорушника, так і до невизначеного кола інших осіб, а тому звільнення ОСОБА_1 від конфіскації безпосередніх предметів правопорушення могло бути застосоване лише в тому випадку, якщо б конфіскація була для нього «індивідуальним і надмірним тягарем».

Обставини, на які послався у своєму рішенні суддя, не дають підстав для висновку, що конфіскація безпосередніх предметів правопорушення, а саме вилученої у ОСОБА_1 готівкової іноземної валюти буде для нього, а не для його рідних і близьких, «індивідуальним і надмірним тягарем».

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню з постановленням нової постанови, якою ОСОБА_1 слід визнати винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 471 МК України, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок, з конфіскацією в дохід держави вилученої у нього, відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0107/12500/19, валюти у розмірі: 11 362 доларів США, що, за курсом НБУ станом на 11.03.2019, становить 299 833 грн. 72 коп., яка є безпосереднім предметом вчиненого ним правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, а також ст.ст. 529, 530 МК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС Юрківа В.В. задовольнити.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 471 МК України, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Вилучену у ОСОБА_1 , відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0107/12500/19, валюту у розмірі: 11 362 доларів США, що, за курсом НБУ станом на 11.03.2019, становить 299 833 грн. 72 коп.,- конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1 , витрати понесені у справі про порушення митних правил на транспортування предметів правопорушення у розмірі 41 (сорок одна) грн. 02 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Вознюк С.М..