33/804/815/19
265/6360/19

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року місто Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Сєдих А.В. за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнувши з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою суду першої інстанції, 04 вересня 2019 року о 02-40 годині знаходячись в Лівобережному районі міста Маріуполь по вулиці Пашковського, будинок 10 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення вимови). Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді суду першої інстанції, а провадження по справі відносно нього закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що адміністративне стягнення, якому його було піддано постановою суду не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши промови учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, суддею районного суду, в порушення вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП. не з`ясовані обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляд справи судом порушено вимоги ст. 245 КУпАП про необхідність всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема щодо з`ясування обставин подій, що відбулись 04 вересня 2019 pоку, перевірки пояснень, як самого ОСОБА_1 так і свідків та надання їм відповідної оцінки, надання аналізу доказам, що містяться в матеріалах провадження, протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень свідків, що вплинуло на правильність прийнятого рішення.

В судовому засіданні апеляційного суду допитано свідка ОСОБА_2 з пояснень якого вбачається, що 04 вересня 2019 року він разом з ОСОБА_1 придбали ліки для доньки останнього, оскільки дівчинка знаходилась у лікарні, по дорозі в лікарню їх зупинили працівники поліції та з поміж іншого запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер, однак у них цього приладу не було. Надалі на місце зупинки приїжджали три екіпажи патрульної поліції у них теж не було ОСОБА_3 , в цей період ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду, однак останній відмовився. Після цього працівники поліції доставили на місце зупинки двох понятих, які підписали пояснення та пішли. В подальшому стосовно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол у зв`язку з відмовою проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. В протоколі не має підписів свідків оскільки він складався набагато пізніше, без свідків.

Зазначені пояснення апеляційний суд вважає такими, що заслуговують на увагу, оскільки вони не спростовуються матеріалами справи та відеоматеріалами, які містяться у справі.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, протокол про адміністративне правопорушення підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків протокол про адміністративне правопорушення підписується також цією особою.

Приймаючи до уваги вищенаведені норми апеляційний суд приходить до висновку про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 працівниками поліції були грубо порушені вищезазначені інструкції, а саме протокол складався не у присутності свідків та не підписаний ними, що передбачається даними інструкціями.

Крім того, в порушення Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, працівниками поліції не було надано можливості ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, хоча він цього не заперечував, а відразу запропонували проїхати до медичного закладу.

Зазначені порушення при складанні адміністративних матеріалів не дають підстав для визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, оскільки працівниками поліції були грубо порушені вимоги закону, що потягло за собою незаконність протоколу про адміністративне правопорушення стосовно останнього.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведені обставини, а саме недотримання встановленої законодавством процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення та процедури огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, а також невстановлення всіх необхідних даних при його складанні, на що звертається увага в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки висновки судді не ґрунтуються на доказах, отриманих у встановленому законом порядку, а судовий розгляд, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, було проведено без повного, об`єктивного та всебічного з`ясування всіх обставин справи та її вирішення у відповідності до вимог закону.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови судді у справах про адміністративні правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, а саме в них, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви прийняття або відхилення доказів.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Отже, при розгляді справи судом була допущена неповнота з`ясування обставин справи, а викладені у постанові суду висновки не відповідають фактичним обставинам, що є порушенням вказаних вимог КУпАП.

За таких обставин постанова місцевого суду як незаконна підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 247, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького

апеляційного суду А.В. Сєдих