Справа № 755/1261/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2019 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Галига І.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 12 січня 2019 року о 20 год. 25 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Києві, по вул. Миколайчука, 13 здійснюючи розворот, не впевнилась в безпечності маневру, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що рухався в попутному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів та завдало матеріальних збитків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п. 2.3(б), 10.1 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 12 січня 2019 року за наведених умов та обставин вона керувала автомобілем НОМЕР_1 та рухалась по вул. Миколайчука зі сторони Дарницької площі в м. Києві. Виїхавши на перехрестя з вул. Бучми, на зелений сигнал світлофору, вона зупинилась та переконавшись, що у зустрічному напрямку автомобілі відсутні, почала виконувати маневр розвороту. В момент здійснення розвороту вона помітила, що на перехресті, з порушенням ПДР України зупинився автомобіль для висадки пасажирів та став заважати їй продовжити маневр розвороту. Після чого вона почала здійснювати об'їзд зазначеного автомобіля, однак в цей час автомобіль НОМЕР_2, що рухався по вул. Миколайчука в бік Дарницької площі, з перевищенням дозволеної швидкості, раптово виїхав на перехрестя та здійснив зіткнення з керованим нею автомобілем. Запобігти зіткнення вона не могла. Зазначила, що Правил дорожнього руху України не порушувала, а в скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди винен водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_2, який не дав їй змоги завершити маневр розвороту. Вважає докази на підтвердження відсутності в своїх діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП беззаперечними, тому просила закрити провадження у справі.

В судовому засіданні інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 суду пояснив, що 12 січня 2019 року за наведених умов та обставин він керував автомобілем НОМЕР_2 та рухався по вул. Миколайчука, зі сторони вул. Дніпровська набережна в напрямку Дарницької площі» в м. Києві, з дозволеною швидкістю для руху. Оскільки на перехресті з вул. Бучми на світлофорі був ввімкнений зелений сигнал, він не зупиняючись виїхавши на нього, помітив здійснення маневру розвороту водієм автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_1, яка знаходячись фактично на вул. Бучми, здійснюючи об'їзд автомобіля, який зупинився по ходу її руху, не впевнилась в безпечності маневру продовжила рух, при цьому на надавши йому переваги в русі. Він застосував екстрене гальмування, змістився лівіше, однак уникнути зіткнення не вдалося. Зазначив, що Правил дорожнього руху України не порушував.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника адвоката Харченка С.В., а також пояснення ОСОБА_4, дослідивши даний адміністративний матеріал, схему ДТП (локалізацію пошкоджень транспортних засобів), письмові пояснення учасників ДТП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як роз'яснено в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Відповідно до загальних положень ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Із схеми дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що зіткнення автомобілів відбулось у смузі, в якій обидва автомобілі рухались у попутному напрямку після початку виконання водієм «CITROEN C4» д/н НОМЕР_3 маневру розвороту. При цьому, автомобіль НОМЕР_1 має пошкодження передньої лівої частини кузова, а автомобіль НОМЕР_2 - повздовжні пошкодження задньої правої бокової частини кузова.

Локалізація цих пошкоджень свідчить про те, що на момент зіткнення автомобіль НОМЕР_1 знаходився під кутом до автомобіля НОМЕР_2.

Розташування автомобіля НОМЕР_1 під кутом до автомобіля НОМЕР_2, який рухався прямолінійно в межах смуги руху у якій сталось зіткнення, свідчить про те, що водій автомобіля НОМЕР_1 здійснювала маневр розвороту не переконавшись в безпечності та відсутності інших автомобілів на перехресті.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1, які вона давала на місці події, зіткнення автомобілів відбулось в той момент, коли вона виконувала маневр розвороту та здійснюючи об'їзд перешкоди, а саме автомобіля, який зупинився на перехресті у недозволеному місці, не помітила автомобіль, що рухався прямо через перехрестя, внаслідок чого сталось зіткнення.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2, які він давав на місці події, зіткнення автомобілів відбулось в той момент, коли він здійснював проїзд перехрестя на зелений сигнал світлофора. Водій автомобіля НОМЕР_1 здійснила зіткнення з правою боковою частиною керованого ним автомобіля НОМЕР_2.

Крім того, за клопотанням захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, було досліджено CD-диск з відеозаписом з місця пригоди, на якому зафіксовано автомобіль НОМЕР_1, який рухаючись по вул. Миколайчука в м. Києві на зелений сигнал світлофора здійснює розворот, при цьому зупинившись на перехресті для об'їзду перешкоди, а саме автомобіля, який зупинився на самому перехресті по траєкторії його руху. Внаслідок чого, з початком руху автомобіля НОМЕР_1» та продовження маневру розвороту відбулось зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що рухався по вул. Миколайчука, на момент зіткнення в попутному напрямку.

Вказаний доказ, у світлі положень ст. 251 КУпАП, суд визнає належним та допустим доказом, бо відображені у ньому відомості кореспондуються з відомостями, які містяться у самому протоколі та у схемі.

Посилання ж сторони захисту на те, що водій автомобіля НОМЕР_2 не дав змоги завершити маневр розвороту водію автомобіля НОМЕР_1 є безпідставними, оскільки як вбачається з переглянутого в судовому засіданні відеозапису та схеми ДТП, при здійсненні маневру водію автомобіля НОМЕР_1 слідувало поступитися дорогою автомобілю, що рухався без зупинки та зміни своєї траєкторії на зелений сигнал світлофора та який майже завершив проїзд регульованого перехрестя.

Наведені докази дають підстави вважати, що зіткнення та пошкодження автомобілів відбулось за вказаних обставин з вини водія ОСОБА_1, яка в порушення п.10.1, Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху повинна була переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, тобто не дала перевагу у русі транспортному засобу, який безпосередньо перед зіткненням рухався без зупинки в попутному напрямку та майже проїхав перехрестя на зелений сигнал світлофора.

Вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, відомостями, що містяться у письмовим поясненнях іншого учасника ДТП - ОСОБА_4

У судовому засіданні, іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4, було надано послідовні та логічні покази з приводу обставин події, яка мала місце 12 січня 2019 року о 20 год. 25 хв., які не викликають сумніву у суду, щодо їх достовірності.

Будь-яких інших доказів, у розумінні ст. 251 КУпАП, особою, що притягається до адміністративної відповідальності чи її захисником суду надано не було, а тому суд вважає позицію останньої сумнівною. Крім того, доводи ОСОБА_1 в повній мірі спростовуються зібраними по справі доказами.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП.

При накладені адміністративного стягнення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 124 КУпАП.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 33, 40-1, 124, 251, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн., в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на день винесення постанови становить 384 грн. 20 коп. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: