Справа № 408/23/19-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року смт Біловодськ

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Соболєв Є.О., розглянувши матеріал, що надійшов зі Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м Луганська, громадянина України, який працює водієм в ТОВ «Транскомпані», іпн. НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії № 902643 від 03 січня 2019 року йдеться, що 29.12.2018 о 19:21 годині громадянин ОСОБА_1 здійснив злісну непокору вимозі поліцейського при виконання службових обов'язків з охорони публічного порядку, а саме відмовився надавати документи, що посвідчують особу та прослідувати до медичного закладу з метою освідування, висловлювався нецензурною лайкою, хватався за формений одяг працівників поліції.

Дані дії ОСОБА_1. співробітниками поліції були кваліфіковані за ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1, пояснив, що того дня він дійсно підійшов подивитись номера до поліцейської машини і відійшов. Ніяких незаконних дій він не вчиняв. Однак його дії чомусь не сподобались особам у військовій формі, які стали в грубій формі вимагати від нього документи. Оскільки він нічого не порушував, а також не знав, що перед ним справді знаходяться поліцейські, відмовився це робити.

Вислухавши ОСОБА_1., дослідивши адміністративний матеріал, вважаю необхідним зазначити таке.

Об'єктом правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, є суспільні відносини у сфері встановленого порядку управління. Йдеться про забезпечення нормальної діяльності органів Національної поліції, громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону або та військовослужбовців під час здійснення ними охорони громадського порядку.

З об'єктивної сторони правопорушення за ст. 185 КУпАП полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського під час виконання ним службових обов'язків, а також в учиненні таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця через їхню участь в охороні громадського порядку.

Суб'єктивну сторону правопорушення характеризує наявність вини у формі умислу.

З наведеного йдеться, що при кваліфікації злісної непокори обов'язковими для встановлення є такі обставини:

-вимоги поліцейського повинні бути законними, тобто пред'являти їх можна лише під час виконання службових обов'язків. Про перебування при виконанні службових обов'язків свідчать установлена форма одягу, нагрудний знак, а також наявність відповідного посвідчення;

-правопорушник повинен знати, що вимоги або розпорядження йому ставить (надає) саме поліцейський, тому він обов'язково має представитися;

-поліцейський повинен неодноразово (два і більше разів) повторювати вимоги або давати розпорядження;

-у протоколі про адміністративне правопорушення потрібно відобразити, які саме законні вимоги поліцейський висунув, у чому вони полягали, а не просто вказати, що особа «вчинила злісну непокору законній вимозі поліцейського».

Як вбачається із складеного відносно ОСОБА_1. адміністративного матеріалу, він доказів встановлення зазначених обставин не містить взагалі.

Так із суті правопорушення, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення, незрозуміло, в чому саме відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію», а також інших нормативно-правових актів, полягала законність вимоги щодо надання ОСОБА_1. документів, які посвідчують його особу, а також необхідність прослідувати до медичного закладу для освідування.

Ці обставини, а також те, що ОСОБА_1 знав, що вимоги йому ставляться саме поліцейськими та ці вимоги були неодноразовими, неможливо встановити й з пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з яких йдеться, що вони лише бачили, якогось чоловіка, який за зовнішніми ознаками перебував у стані алкогольного сп'яніння та неадекватно себе вів по відношенню до співробітників поліції.

Крім цього адміністративний матеріал не містить доказів того, що співробітники поліції виконували службові обов'язки з охорони громадського (публічного) порядку.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зазначене свідчить, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1. вказаних норм закону дотримано не було.

Також при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не дотримано положень ч. 2 ст. 254 КУпАП, яка передбачає, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З протоколу про адміністративне правопорушення видно, що він складений лише на п'яту добу після встановлення особи ОСОБА_1.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що провина ОСОБА_1. у вчиненні правопорушення за ст. 185 КУпАП в суді не знайшла свого підтвердження, тому в діях останнього відсутній склад інкримінованого йому правопорушення, у зв'язку з чим на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі слід закрити.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ст. 247, 248, 252, 283, п. 3 ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 212-6 КУпАП через відсутність в його діях складу правопорушення.

Постанова може буди оскаржена особою, стосовно якої вона винесена до Луганського апеляційного суду через Біловодський районний суд Луганської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Є.О. Соболєв