Справа № 303/107/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

27.12.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 березня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, із середньою освітою, одружений, маючий на утриманні малолітню дитину, не працюючий,

визнаний винним у вчиненні передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративних правопорушень й на підставі ч. 2 ст. 36 цього Кодексу за сукупністю вчинених адміністративних правопорушень на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 грн..

Згідно постанови, 30 грудня 2018 року о 00-ій годині 30 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2109», д. н. з. НОМЕР_1 , по вул. Купальній у м. Мукачево, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на дорожній знак 4.1 «рух прямо», у результаті чого транспортний засіб та дорожній знак зазнали механічних пошкоджень, чим порушив вимоги передбачені п. 13.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), і від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною, оскільки винесена без належного та об`єктивного дослідження всіх доказів у справі та з порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Стверджує, що при складанні протоколу поліцейським не дотримані вимоги Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.11.2015, чим допущено порушення його прав, у результаті чого зібрані в справі докази є неналежними та недопустимими. Вказує і на те, що не ухилявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а бажав пройти такий у закладі охорони здоров`я. Також посилається на те, що на місці події вказував поліцейському, що офіційно не працевлаштований, а підзаробляє шляхом розповсюдження продукції по різним магазинам області, у зв`язку з чим часто перебуває за кермом автомобіля, а тому, йому заборонено вживати алкогольні напої, так як це є небезпечно для життя та здоров`я, у тому числі, і третіх осіб. Крім того, зазначає, що не брав участі в розгляді справи й не був повідомлений про час та місце її розгляду. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Пішковція В. С., неявка яких із урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується, що ОСОБА_1 та адвокат Пішковцій В. С. належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи; що даних про поважність причин їх неявки до апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від них не надходило, а також те, що апеляційний розгляд справи вже неодноразово (09.08. ; 17.10. ; 04.12. 2019) відкладався, у тому числі й за клопотанням ОСОБА_1 , про що свідчать матеріали справи.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд визнає безпідставним, так як строк на оскарження судового рішення не пропущено, оскільки оскаржувана постанова винесена 28.03.2019, а апеляційна скарга подана (здана на пошту) ОСОБА_1 у межах десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення апелянтом не оспорюється, а тому з урахуванням положень ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційним судом не перевіряється і визнається таким, що ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким у постанові дана правильна оцінка.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що 30 грудня 2018 року о 00-ій годині 30 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2109», д. н. з. НОМЕР_1 , по вул. Купальній у м. Мукачево, з явними ознаками алкогольного сп`яніння - нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, і від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що після складення протоколу ОСОБА_1 у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився від надання будь-яких пояснень по суті правопорушення, а також від підпису протоколу та отримання його копії, а 02.01.2019 своїми підписами в протоколі підтвердив, що права та обов`язки йому роз`яснені; зі змістом протоколу ознайомлений; його копію отримав; що до протоколу внесені правильні дані щодо його особи; що тимчасовий дозвіл на керування транспортними засобами отримав (а. с. 1).

З наявних у матеріалах справи письмових пояснень громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 убачається, що вони були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, і в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря нарколога (а. с. 2, 3).

З копії протоколу серії БД № 233768 від 30.12.2018 вбачається, що 30 грудня 2018 року о 00-ій годині 30 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2109», д. н. з. НОМЕР_1 , по вул. Купальній у м. Мукачево, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на дорожній знак 4.1 «рух прямо», у результаті чого транспортний засіб та дорожній знак зазнали пошкоджень, чим порушив вимоги передбачені п. 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а. с. 4), що також підтверджується схемою місця ДТП (а. с. 5).

З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 визнав факт керування транспортним засобом, факт здійснення ДТП та вживання алкоголю перед тим, як сісти за кермо автомобіля. Також указаним відеозаписом підтверджено й факт відмови ОСОБА_1 у присутності двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», так і в закладі охорони здоров`я (а. с. 6).

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, і зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 ПДР та винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор Галатиба М. Ю. була упереджена при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в неї були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що вона зацікавлена у результатах розгляду справи - у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що інспектор Галатиба М. Ю. при виконанні своїх функціональних обов`язків діяла у межах наданих їй повноважень.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи апеляційним судом не встановлено й даних про те, що в громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були залучені в якості свідків відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та складанні протоколу за передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення, були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема, у відмові від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, - такі дані в матеріалах справи також відсутні й до апеляційної скарги таких також не додано.

Доводи апеляційної скарги про те, що при складанні протоколу поліцейським не були дотримані вимоги Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.11.2015, чим допущено порушення його прав, у результаті чого зібрані в справі докази є неналежними та недопустимими, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли своє підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи й наведеними вище доказами. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що в апеляційній скарзі не вказується на те у чому саме полягає порушення поліцейським прав ОСОБА_1 , і які саме права останнього нібито були порушені.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не ухилявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а бажав пройти огляд у закладі охорони здоров`я, апеляційний суд відхиляє як такі, що спростовуються письмовими поясненнями гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також відеозаписом із місця події.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 на місці події вказував поліцейському, що офіційно не працевлаштований, а підзаробляє шляхом розповсюдження продукції по різним магазинам області, у зв`язку з чим часто перебуває за кермом автомобіля, а тому, йому заборонено вживати алкогольні напої, так як це є небезпечно для життя та здоров`я, у тому числі, і третіх осіб, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.5 ПДР - відмови водієм на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не брав участі в розгляді справи й не був повідомлений про час та місце її розгляду, - апеляційний суд відхиляє як такі, що також не знайшли своє підтвердження та спростовуються матеріалами справи, з яких убачається, що ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Пішковцій В. С., були повідомлені про час та місце розгляду справи - 28.03.2019 о 16:00 (а. с. 28-29), а також змістом оскаржуваної постанови, з якої вбачається, що ОСОБА_1 та адвокат Пішковцій В. С. приймали участь у розгляді судом першої інстанції справи і, даючи пояснення ОСОБА_1 вину в скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення не визнавав. При оцінці вказаних доводів, апеляційний суд зазначає, що факт розгляду справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і при цьому, якщо така особа належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не впливають на висновок суду про доведення належними та допустимими доказами вини особи, а також відповідно до положень КУпАП не являється підставою для зміни чи скасування судового рішення.

Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови у зв`язку з її винесенням без належного та об`єктивного дослідження всіх доказів у справі та з порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідністю викладених у ній висновків фактичним обставинам справи, - апеляційний суд визнає такими, що не знайшли свого підтвердження і спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.5 ПДР та, відповідно, у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення у виді штрафу на нього накладено із застосуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП у межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення. Погоджуючись із постановою судді в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу апеляційний суд враховує як вимоги ч. 7 ст. 294 КУпАП про перегляд справи в межах апеляційної скарги, так і вимоги ч. 9 цієї статті про те, що у разі зміни апеляційним судом постанови в частині накладення адміністративного стягнення, таке не може бути посилено.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Тому, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а оскаржувана постанова суду першої інстанції як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту не надано належних та допустимих доказів у підтвердження доводів апеляційної скарги, і які б спростовували висновки суду першої інстанції, а будь-яких клопотань із цього приводу, в тому числі й про виклик свідків, витребування доказів, тощо, - не заявлялось, а не з`явившись на апеляційний розгляд справи, будучи належним чином повідомлений, ОСОБА_1 позбавив себе такої можливості в ході апеляційного розгляду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан