Категорія: ч.2 ст.172-6 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А.,

за участю прокурора - Артиш Н.В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1;

захисника - ОСОБА_2;

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої за адресою АДРЕСА_1, працює старшим державним інспектором Волинської митниці ДФС на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 січня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень).

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона будучи старшим державним інспектором Волинської митниці ДФС, відповідно до п.п. «е» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом на яку поширюється дія зазначеного закону

Встановлено, що 15 липня 2017 року до територіального сервісного центру №07441 ОСОБА_1 подано заяву №122101003 щодо реєстрації легкового автомобіля марки «Mercedes-Benz S350», чорного кольору, і в цей же день він був зареєстрований на неї.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 15 липня 2017 року, вартість вказаного транспортного засобу складає 520 000,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 придбала майно на суму 520 000,00 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року (80 000,00 грн.) та була зобов'язана в порядку і строк передбачені законодавством повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК).

Такі дії кваліфіковані за ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Вона ж, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 09 липня 2018 року №167, працюючи на цій самій посаді, 08 квітня 2017 року до територіального сервісного центру №07441 подала заяву №116102550 щодо реєстрації легкового автомобіля марки «Volkswagen Passat CC», жовтого кольору, і в цей же день він був зареєстрований на неї.

Відповідно до митної декларації від 07 квітня 2017 року вартість вказаного транспортного засобу складає 181 091,13 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 придбала майно на суму 181 091,13 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року (80 000,00 грн.) та була зобов'язана в порядку і строк передбачені законодавством повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК).

Такі дії також кваліфіковані за ч.2 ст.172-6 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді від 16.01.2019 року та закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю в її діях складу та події правопорушення. Зазначає, що в її діях відсутній прямий умисел на вчинення вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП. Просить врахувати, що в декларації за 2017 рік, нею було відображено набуття у власність автомобілів, що свідчить про відсутність умислу приховати факти придбання автомобілів. Вважає, що працівники УЗЕ у Волинській області не уповноважені на здійснення перевірки декларацій та складання протоколів про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, оскільки таке можливе лише після проведення відповідної перевірки та рішення НАЗК, а тому, зібрані ними докази та складений протокол є недопустими доказами, що є підставою для скасування постанови судді. Також зазначає, що минули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_2, які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, доповнивши, що відсутність умислу на вчинення правопорушення ОСОБА_3 стверджується тією обставиною, що факт придбання та вартість зазначених автомобілів була відображена в річній декларації, прокурора, яка заперечила доводи апеляційної скарги тим, що обґрунтування сторони захисту спростовуються матеріалами справи, вимогами ст.68 Конституції України, ОСОБА_3 має нести відповідальність за вчинене правопорушення незалежно від настання наслідків, у зв'язку з чим просила залишити постанову судді першої інстанції без змін, вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, а саме, неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому повністю підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення № 168 від 09.07.2018 року (а.с.1-7) та №167 від 09.07.2018 року (а.с.82-88), відповідями з Регіонального сервісного центру у Волинській області щодо реєстрації, перереєстрації ОСОБА_3 транспортних засобів «Mercedes-Benz S350» та «Volkswagen Passat CC» (а.с. 14-22, 93-103). Не заперечувалось ОСОБА_1 того, що вказані вище автомобілі нею були придбані, та те, що вона не подавала декларацію про суттєві зміни, відповідно до Закону України «Про запобігання корупції».

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що у її діях відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення суд до уваги не бере, оскільки остання була ознайомлена з вимогами антикорупційного законодавства (а.с.122-124) і відповідно до частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) у випадку суттєвої зміни у майновому стані зобов'язана була письмово повідомити про це Національне агентство у десятиденний строк.

Та обставина, що ОСОБА_3 в подальшому, у декларації за 2017 рік, відобразила набуття у власність вищезазначених транспортних засобів не свідчить про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, працівники УЗЕ у Волинській області мали право складати протокол про адміністративне правопорушення лише після здійснення перевірки НАЗК не ґрунтуються на вимогах КУпАП та Закону, оскільки цими законодавчими актами не заборонено працівникам правоохоронних органів, у разі виявлення ознак корупційних правопорушень, або правопорушень, пов'язаних з корупцією, складати відповідні адміністративні матеріали.

Тому, доводи апелянта в частині того, що працівники УЗЕ у Волинській області не уповноважені на здійснення перевірки декларацій та складання протоколів про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, оскільки таке можливе лише після проведення відповідної перевірки та рішення НАЗК, а тому, зібрані ними докази та складений протокол є недопустими доказами, що є підставою для скасування постанови судді є безпідставними.

Що стосується твердження ОСОБА_3 про закінчення на момент винесення постанови по справі строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, то вони є слушними і заслуговують на увагу.

Як вбачається з матеріалів справи факт можливого вчинення правопорушення УЗЕ у Волинській області, посадова особа якого і складала протокол про адміністративне правопорушення, стало відомо 02 липня 2018 року, коли до ТСЦ 0741 РСЦ МВС України у Волинській області був направлений запит про надання інформації про підставу реєстрації за ОСОБА_1 спірних автомобілів (а.с.11-13). Постанова судді винесена 16 січня 2019 року.

Згідно ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Частиною 4 статті 277 КУпАП передбачено, що строк розгляду адміністративних справ про адміністративні корупційні правопорушення зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з'явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).

Оскільки частиною 4 ст.277 КУпАП передбачено зупинення строків розгляду справ про адміністративне правопорушення, а не строків накладення адміністративного стягнення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбачених у ст.38 КУпАП, тому висновки судді про те, що станом на день розгляду справи строки накладення адміністративного стягнення не збігли є безпідставними.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст.ст. 22, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. При цьому, суди, за наявності підстав, повинні обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю правопорушення на підставі статті 22 КУпАП, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Враховуючи те, що операції з придбання автомобілів, мали місце у квітні та липні 2017 року і були відображена в Декларації за 2017 рік, до виявлення фактів порушення, апеляційний суд приходить до висновку, що діяння ОСОБА_3 не могли і не заподіяли шкоди інтересам та цінностям, які охороняються законом, зокрема і антикорупційним законодавством, оскільки вона добровільно повідомила про суттєві зміни у майновому стані, однак з порушенням строку визначеного ч.2 ст.52 ЗУ «Про запобігання корупції».

Таким чином, ОСОБА_3 необхідно звільнити від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю правопорушення на підставі ст.22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 січня 2019 року щодо ОСОБА_1 в частині накладеного адміністративного стягнення скасувати.

Звільнити ОСОБА_5 від адміністративної відповідальності, за вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.А.Подолюк