ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25» січня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Тимошенка О.С.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого в АДРЕСА_2,

- визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно постанови судді, 22.10.2018 р., близько 12 год. 28 хв., водій ОСОБА_1 в м. Миколаєві на пр. Богоявленському в районі буд. 338, в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом ЗАЗ 110557-70, державний номер НОМЕР_1, у стані наркотичного сп'яніння, відповідно до результату токсикологічного дослідження №1697 від 23.10.2018 р. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, 22.10.2018 р., близько 12 год. 28 хв., водій ОСОБА_1 в м. Миколаєві на пр. Богоявленському в районі буд. 338, в порушення вимог п. 2.3 «б», 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом ЗАЗ 110557-70, державний номер НОМЕР_1, перед початком руху заднім ходом, не простежив за безпекою дорожнього руху та допустив наїзд на ОСОБА_2 Внаслідок ДТП завдані матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Зазначає, що не погоджується з оскаржуваною постановою, оскільки судом не було дотримано вимог закону щодо повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Вважає, що суддя належним чином не проаналізував наявні у справі докази, а висновок судді про доведеність його вини у вчиненні адміністративних правопорушень, є необґрунтованим.

Апелянт стверджує, що судом не було надано належної оцінки його показанням про те, що він дійсно 22.10.2018 р. знаходився на пр. Богоявленському, де обслуговував магазин. Він відкрив багажник службового авто, куди поклав ящик з товаром, після чого сів в транспортний засіб, включив аварійний сигнал, подивився в дзеркало заднього виду та, переконавшись, що перешкод для руху немає, почав рух назад, коли почув різкий удар в багажник автомобіля. Також додає, що перед тим, як він сідав за кермо, біля транспортного засобу нікого не було.

Зазначає, що після зіткнення, він одразу ж зупинився, вийшов з автомобіля та побачив дівчину, яку він штовхнув та яка лежала на дорозі.

Стверджує, що він не скоював наїзд на потерпілу, а тільки штовхнув її, а тому вважає, що в його діях немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Також апелянт не погоджується з висновком медичної експертизи на виявлення стану сп'яніння, та вважає, що всі зібрані докази на підтвердження того, що він перебував у стані наркотичного сп'яніння були сфальсифіковані.

Зазначає, що у нього на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, та маючи дохід у розмірі мінімальної заробітної плати, він іноді підробляв водієм у приватного підприємця, де розвозив товар по магазинам у вихідні дні, тому мав постійний невеликий дохід, за який утримував сім'ю.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ці висновки обґрунтовані даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №281983 від 02.11.2018 р., висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1448 від 22.10.2018 р. та результатом токсикологічного дослідження № 1697 від 23.10.2018 р.

З цими висновками суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

ОСОБА_1 в суді першої та апеляційної інстанції свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що наркотичні засоби не вживав. Але не зміг пояснити, чому при медичному дослідженні у його сечі виявлено канабіс.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №281983, 22.10.2018 р. о 12 год. 28 хв., водій ОСОБА_1 в м. Миколаєві на пр. Богоявленському в районі буд. 338, керував транспортним засобом ЗАЗ 110557-70, державний номер НОМЕР_1, у стані наркотичного сп'яніння, відповідно до результату токсикологічного дослідження №1697 від 23.10.2018 р., чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1448 від 22.10.2018 р. та даним результату токсикологічного дослідження №1697 від 23.10.2018 р., у біологічному матеріалі (сечі), взятому 22.10.2018 р. у ОСОБА_1, виявлені канабіноїди у значній кількості (а.с. 6, 9).

З огляду на наведені докази, висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9 «а» ПДР України є вірними, оскільки в суді доведено наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з огляду на наступне.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №281982, 22.10.2018 р., близько 12 год. 28 хв., водій ОСОБА_1 в м. Миколаєві на пр. Богоявленському в районі буд. 338, керував транспортним засобом ЗАЗ 110557-70, державний номер НОМЕР_1, перед початком руху заднім ходом, не простежив за безпекою дорожнього руху та допустив наїзд на ОСОБА_2, чим порушив вимоги п. 2.3 «б», 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП завдані матеріальні збитки.

Вказані обставини підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_2, яка в суді пояснила, що стояла на зупинці громадського транспорту Океанівська, чекала маршрутне таксі. Автомобіль ОСОБА_1 стояв за металевою огорожею практично на зупинці. Вона стояла спиною до машини, так як дивилась у протилежний бік, звідки мала їхати маршрутка. Потім вона відчула сильний удар у спину і впала на проїжджу частину. Після чого викликала поліцію та карету швидкої допомоги. ОСОБА_1 просив її не викликати поліцію. Вона була доставлена до лікарні. Мала ушкодження кисті правої руки та коліна. Крім того, пошкоджено її телефон.

В судовому засіданні також була допитана в якості свідка інспектор поліції ОСОБА_3, яка пояснила, що їх екіпаж прибув за викликом, що надійшов по лінії 102. Вона особисто відбирала та записувала пояснення потерпілої, так як остання не могла писати через пошкоджену руку. Також додала, що супроводжувала ОСОБА_1 до медичного закладу.

Також вина ОСОБА_1 підтверджується схемою ДТП.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що був понятим під час складання схеми ДТП, в результаті якого був вчинений наїзд на пішохода та підтвердив, що всі об'єкти були розташовані, як зазначено у схемі ДТП.

Відповідно до Правил дорожнього руху автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки і саме водій, керуючи автомобілем, має бути уважним. Крім того, як вбачається із пояснень ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 транспортний засіб не був припаркований біля узбіччя дороги чи на відповідній стоянці, а знаходився за металевою огорожею на пішохідній зоні.

В зв'язку з чим, апеляційний суд вважає, що знаходячись на автобусній зупинці, потерпіла не могла очікувати того, що на неї буде вчинено наїзд автомобіля.

Згідно п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 10.1 Правил, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до вимог п. 10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до диспозиції статті 124 КУпАП, відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тому апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Частиною 2 статті 36 КУпАП визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є більш серйозним, то на ОСОБА_1 правильно накладене стягнення, передбачене санкцією цієї статті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд , -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 грудня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Фаріонова