Провадження № 33/4820/331/19
Справа № 675/956/19 Головуючий в 1-й інстанції Столковський В. І.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Інжиєвської Ю.А.,Філіпчук О.В., ОСОБА_1 В.С., ОСОБА_2 А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області 05 червня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_3 , , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

За постановою суду, 02 травня 2019 року о 23 год. 25 хв. гр. ОСОБА_3 по вул. Островського, 2, у с. Плужне Ізяславського району Хмельницької області, керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки та в Ізяславській центральній районній лікарні ОСОБА_3 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_3 , в поданій апеляційній скарзі просить скасувати постанову місцевого суду та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що, суд посилаючись, як на доказ його вини на письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , судом залишено поза увагою те, що на відеозапис вказані особи не представлялись, з відеозапису також не вбачається, чи підписували вони протокол про адміністративне правопорушення та свої пояснення. Крім того, причину зупинки автомобіля поліцейський не повідомив, не ознайомив з правами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Вказує, що не зрозумілим є яким чином суд та працівники поліції встановили дані особи водія автомобіля. Стверджує, що спеціальний технічний засіб Драгер №6810, який мав би використовуватись інспектором поліції, для визначення стану сп`яніння, відсутній в Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_3 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на даних:

-протоколу про адміністративне правопорушення від 03.05.2019 року, серії БД №025438, згідно якого 02 травня 2019 року о 23 год. 25 хв. гр. ОСОБА_3 по вул. Островського, 2, у с. Плужне Ізяславського району Хмельницької області керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки та в Ізяславській центральній районній лікарні ОСОБА_3 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. (а.с.1);

-пояснень свідків ОСОБА_5 (а.с.2) та ОСОБА_4 (а.с.3) про те, що вони були очевидцями того, як водій ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку;

-відеозапису, здійсненого із нагрудних камер працівників поліції, які зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_3 , із яких чітко видно факт керування ОСОБА_3 автомобілем «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, яка відбувалася у присутності двох свідків, дані про яких зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.4);

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ОСОБА_3 не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Твердження апелянта в апеляційній скарзі і в процесі апеляційного розгляду справи про те, що автомобілем він не керував спростовуються показаннями в апеляційному судді свідка ОСОБА_6 , згідно яких він з напарником поверталися з виклику на службовому автомобілі із включеними маячками, і побачили, що в транспортному засобі, який рухався перед ними, не справні габарити, та вирішили його зупинити і перевірити цей транспортний засіб. Поки виходили із службового автомобіля, водій ОСОБА_3 пересів із водійського сидіння на пасажирське. В автомобілі, крім нього, нікого не було. ОСОБА_3 пояснював що він не їхав за кермом і відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим було залучено свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для складання протоколу та взяття пояснень.

Переглянутим апеляційним судом відеозаписом, здійснений з камер працівників поліції, що ОСОБА_7 відмовився, в присутності двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та в медичному закладі.

Вказаний відеозапис є чітким, містить всі необхідні для кваліфікації дій правопорушника обставини, вбачається рух транспортного засобу, який було зупинено, в зв`язку з відсутністю роботи габаритів, пересадку водія на місце пасажира, при цьому із транспортного засобу ніхто не виходив.

Твердження ОСОБА_3 , що він не керував транспортним засобом, при його відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки, не було свідків - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позбавлені підстав і апеляційний суд вважає необгрунтованими та такими, що суперечать матеріалам справи про адміністративне правопорушення.

Невизнання ОСОБА_3 своєї провини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.

Твердження апелянта про допущені порушення поліцейських при складані протоколу та судом при постановлені судового рішення спростовуються дослідженими доказами місцевим та апеляційним судом.

Постанова судді місцевого суду про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні цього адміністративного правопорушення відповідає вимогам Закону, адміністративне стягнення за це правопорушення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, тому підстав для її скасування чи зміни немає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Постанову Ізяславського районного суду від 05 червня 2019 року щодо ОСОБА_3 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М. Кулеша