КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/2448/2019
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 вересня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Мнишенко Є.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 12 квітня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 12 квітня 2019 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді накладення штрафу в дохід держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою суддя стягнув з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір на користь держави у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Як встановлено постановою судді, ОСОБА_1 08 лютого 2019 року близько 14 години 15 хвилин в м. Києві по вул. Набережно - Хрещатицька, 37, керував транспортним засобом «Сузукі», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 12.04.2019, скасувати вищезазначену постанову, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 12 квітня 2019 року апелянт вказує на те, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням вимог закону, оскільки будь-якого судового документу, який би направлявся на адресу його проживання, а саме АДРЕСА_2 - не надходило, у зв`язку з чим, апелянт не знав про призначене судове засідання, а про оскаржувану постанову він дізнався випадково лише 22 травня 2019 року.

Щодо самої оскаржуваної постанови, то на думку апелянта, вона підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, як зазначає апелянт, у протоколі про адміністративне правопорушення він безпосередньо та власноручно не заявляв, що відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, оскільки він мав намір пройти та зробив його в той же день у Київській міській наркологічній клінічній лікарні, про що є висновок, який він мав намір долучити на судовому засіданні.

Крім того, як вказує апелянт, у протоколі про адміністративне правопорушення не сформульовано, та не звернуто уваги судом, який саме огляд він мав пройти на вимогу поліцейського (на стан алкогольного сп`яніння чи наркотичного) та у який спосіб (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров`я) у зв`язку з чим, він не міг надати однозначну відповідь (погоджується чи відмовляється), і саме невірне і нечітке формулювання суті правопорушення позбавило його права на захист.

На думку апелянта, поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, адже у протоколі не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також не зазначено, що водій відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я.

Звертає увагу апелянт і на те, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, а також водія не було відсторонено від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами, як вважає апелянт, свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Також апелянт зазначає про те, що при наявності суперечливих показань свідків, суд не викликав і не допитав свідків у судовому засіданні, у зв`язку з чим, показання свідків, які не були надані в судовому засіданні під присягою, не можна брати до уваги.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та її захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що задоволенню підлягає лише клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, оскільки, враховуючи обставини, наведені в апеляційній скарзі, цей строк було пропущено з поважних причин.

Що ж стосується самої апеляційної скарги, то вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме увідмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП була встановлена не тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 08 лютого 2019 року серії БД № 412362, який було складено щодо ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, а й на підставі наявних у справі письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у присутності яких водій відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовані обставини вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а самевідмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Більш того, з метою перевірки доводів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівника Управління патрульної поліції у м. Києві, який здійснював оформлення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 , з якого чітко вбачається, що останній дійсно відмовився від проходження огляду на стан саме наркотичного сп`яніння, у лікаря нарколога в закладі охорони здоров`я.

При цьому, погоджуючись із висновками судді, який розглядав дану справу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735).

Як передбачено п. 12 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться, як це передбачено розділом ІІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, яким, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями, встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Аналіз вимог зазначених вище нормативно-правових актів дозволяє зробити висновок про те, що водій транспортного засобу, в даному випадку ОСОБА_1 , у разі виявлення ознак наркотичного сп`яніння, повинен був пройти огляд на стан такого сп`яніння не на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а у спеціальному медичному закладі, відповідно до положень, передбачених Інструкцією від 09.11.2015 року № 1452/735.

З огляду на вищенаведене посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, у протоколі про адміністративне правопорушення не сформульовано, та не звернуто уваги судом, який саме огляд він мав пройти на вимогу поліцейського (на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння) та у який спосіб (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров`я), а також, що поліцейським було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки вони повністю спростовуються наявними у справі доказами, які були оцінені суддею відповідно до вимог ст. 252 КУпАП на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Що ж стосується інших доводів скарги, у тому числі щодо законності дій поліцейського та наявних у справі доказів, зокрема пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то вони також не можуть бути визнані обґрунтованими та такими, що спростовують законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови.

У зв`язку з цим, доводи, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не можуть бути визнані такими, що відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, а відтак служити підставами для скасування постанови судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає необхідним, за наслідками її розгляду, прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 12 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 12 квітня 2019 рокуу справі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 12 квітня 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 ритягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Зубець Ю.Г.