Справа № 163/262/19 Провадження №33/802/236/19 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія: ст.ст.471, 472 МК Ураїни Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А.,

за участю представника митниці - Пікалюка М.С.,

розглянувши апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Джиги Д.В. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 14 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 тренера ДЮСШ, РНОКПП невідомий, закордонний паспорт НОМЕР_1, на підставі п.7 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строків накладення стягнення.

Крім того, провадження у справі щодо ОСОБА_3, за ст.472 МК України закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Вилучені за даним протоколом 17 жіночих брюк та 47 жіночих майок повернуті ОСОБА_3 для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

Як встановив суд, що ОСОБА_3, слідуючи 16.08.2018 року з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС автомобілем "Сеат", номерний знак НОМЕР_2, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад неоподатковувану норму 17 жіночих брюк та 47 жіночих майок загальною вартістю 62 613,15 гривень, які не задекларував за встановленою письмовою формою, використавши "зелений коридор" як форму декларування шляхом вчинення дії.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.ст.471,472 МК України.

Тим самим, громадянин ОСОБА_3 порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України.

Проте, суд першої інстанції дійшов висновку про закриття провадження у справі у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, мотивуючи своє рішення тим, що порушення митних правил мало місце 16 серпня 2018 року, шестимісячний термін минув 16 лютого 2019 року і відповідно піддати стягненню ОСОБА_3 неможливо.

Не погоджуючись з даною постановою суду представник Волинської митниці ДФС Джига Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Любомльського районного суду від 14.03.2019 року, визнати винним у порушенні митних правил ОСОБА_3 за ст.ст.471, 472 МК України та накласти адміністративне стягнення в межах санкцій даних норм Закону. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідно до змін внесених до ст.467 МК України, які набрали законної сили 25 листопада 2018 року, строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом, а матеріали даної справи надійшли до суду першої інстанції в межах шестимісячного строку накладення адміністративного стягнення. Апелянт зазначає, що вказані зміни не встановлюють та не посилюють відповідальність, а зазначають, що накладення адміністративного стягнення у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

На думку апелянта, в матеріалах справи наявні достатні докази того, що ОСОБА_3 вчинив також правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

ОСОБА_3 було повідомлено про час та місце розгляду справи, проте в судове засідання він не з'явився, що не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника митниці Пікалюка М.С., який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Висновок судді про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, за обставин вказаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ст.471 МК України є вірною.

Згідно із вимогами ст.487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

При розгляді справи про порушення митних правил стосовно ОСОБА_3 вказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані.

Висновок суду про закриття провадження у справі про порушення митних правил за ст. 471 МК України, відносно ОСОБА_3 у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, за ознаками ст.472 МК України за відсутністю в його діях складу порушення митних правил, є обґрунтованим, законним та відповідає матеріалам справи.

Відповідно до ч.2 ст.522 МК України, справи про порушення митних правил, передбачені частиною шостою статті 470, статтями 471-473, 476, частиною шостою статті 481, статтями 482-484 цього Кодексу, а також усі справи про порушення митних правил, вчинені особами, які не досягли 18-річного віку, розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями).

За правилами ч.2 ст.467 МК України (в редакції Закону № 5288-VI від 18 вересня 2012 року, яка діяла на час виявлення адміністративного правопорушення - 16 серпня 2018 року), якщо справа про порушення митних правил відповідно до ст.522 цього Кодексу розглядається судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючи правопорушення митних правил, у тому числі передбачені ст.ст.469, 477-485 цього Кодексу - не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Законом України № 2612-VІІІ від 08 листопада 2018 року «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», внесено зміни до ст.467 МК України, відповідно до яких, строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом. Вказані зміни набрали чинності 25 листопада 2018 року.

Днем вчинення правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_3 є 16 серпня 2018 року.

Згідно вимог ч.3 ст.3 МК України, норми законів України, які пом'якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

За таких обставин, суддя місцевого суду, ухвалюючи рішення 14 березня 2019 року дійшов правильного висновку, що з дня виявлення правопорушення минуло більше шести місяців, отже, ОСОБА_3 не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Доводи викладені в апеляційній скарзі про те, що на час розгляду суддею місцевого суду справи про порушення митних правил не сплинули строки притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України, передбачені ч. 1 ст. 467 МК України, не ґрунтуються на вимогах закону.

У відповідності до вимог ст.472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

В протоколі про порушення митних правил, складеному щодо ОСОБА_3 не розкрито об'єктивної сторони правопорушення за ст.472 МК України, яка передбачає відповідальність за не заявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

З протоколу незрозуміло, в чому полягало дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено і чим це підтверджується.

Суддя, розглядаючи справу, звернув на це увагу, як і на вимоги ч.6 ст.366 МК України, згідно якої, обравши проходження через «зелений коридор», особа звільняється від подання письмової митної декларації, і в своїй постанові при викладенні суті вчиненого правопорушення обґрунтовано про це зазначив.

Як встановлено в суді першої інстанції, що ОСОБА_3 працівники митниці не надали можливості заповнити декларацію.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 був позбавлений можливості заповнити митну декларацію, суддя першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що в діях останнього відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, тобто не заявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню.

Ані суду першої інстанції, ані апеляційній інстанції, доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, митними органами надано не було.

Зі змісту статей 257, 366 МК України та диспозиції статті 472 МК України вбачається, що за ст.472 МК України кваліфікуються діяння осіб, які переміщуються через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» і допустили зазначене у диспозиції цієї статті Митного кодексу порушення митних правил.

ОСОБА_3 допустив порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що повністю охоплюється диспозицією ст.471 МК України і такі дії додаткової кваліфікації за ст. 472 МК України не потребують.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

У відповідності до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги, які зводяться до оскарження встановленої процедури проходження громадянами митного контролю та вимог митного законодавства України, яке регулює вказані правовідносини.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Джиги Д.В. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 15 березня 2019 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.А.Подолюк