Справа № 442/742/19
Провадження №3/442/264/2019
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 лютого 2019 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Павлів З.С., з участю секретаря судового засідання Михавко І.І., прокурора Тидаша О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2

за ч.2 ст.172-6, ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

31.01.2019 заступником начальника відділу Львівського управління ДВБ НП України Чолівським А.М. складено протокол про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією №7 відносно ОСОБА_1, згідно якого: ОСОБА_1, перебуваючи на службі в поліції з 07.11.2015 та будучи звільненим зі служби в поліції з 20.04.2017 з посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області, маючи спеціальне звання капітана поліції, являючись відповідно до пп. «3» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки ст..172-6 КУпАП суб'єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог ст.52 Закону, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані від 15.08.2017.

Окрім цього, 31.01.2019 заступником начальника відділу Львівського управління ДВБ НП України Чолівським А.М. складено протокол про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією №8 відносно ОСОБА_1, згідно якого: ОСОБА_1, перебуваючи на службі в поліції з 07.11.2015 та будучи звільненим зі служби в поліції з 20.04.2017 з посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області, маючи спеціальне звання капітана поліції, являючись відповідно до підпункту «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст.172-6 КУпАП суб'єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог ст..52 Закону, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані він 12.08.2017.

Постановою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.02.2019 справу про адміністративне правопорушення №442/744/19 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУПАП об'єднано в одне провадження зі справою про адміністративне правопорушення №442/742/19 відносно ОСОБА_1 та присвоєно №442/742/19.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вищенаведене заперечив, свою провину у вчиненому не визнав. Зазначив, що не мав умислу з приводу неповідомлення про зміни у своєму майновому стані, оскільки ніколи не приховував своїх доходів, подаючи щорічну декларацію про доходи та витрати. Вказав, що не був обізнаний про обов'язок подавати декларацію про зміни у своєму майновому стані, вважаючи, що про придбання автомобіля зобов'язаний був вказати у щорічній декларації, що він і зробив, так як на момент набуття права власності на обидва автомобіля він уже був звільнений. Водночас заявив клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення його до адміністративної відповідальності.

Прокурор вважає, що протоколи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-6 КУпАП, є законними і обґрунтованими. З приводу заявленого ОСОБА_1 клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення зазначив, що таке є необґрунтованим та безпідставним, оскільки вважає, що строк слід рахувати з моменту складення саме протоколів про адміністративні правопорушення, у яких, власне, і зафіксований факт вчинення ОСОБА_1 корупційного правопорушення та складу такого.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Згідно ст.68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 перебував на службі в поліції з 07.11.2015 та був звільненим зі служби в поліції з 20.04.2017 з посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області.

Отже, ОСОБА_1 відповідно до підпункту "з" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" являється суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Частиною статті 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за «неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані». При цьому, для кваліфікації діяння за ч.2 ст.172-6 КУпАП необхідним є встановлення причини «неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані», тобто подання поза строком, визначеним законом.

Для встановлення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Так, примітка до ст.172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб'єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст.45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ст.172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Як вбачається з направленого на розгляд суду протоколу, ОСОБА_1 після звільнення із посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області, не повідомив про суттєві зміни у майновому стані.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1 ст.9 КУпАП).

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала цих наслідків (ч.1 ст.10 КУпАП).

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ч.1 ст.11 КУпАП).

Таким чином КУпАП передбачає лише дві форми вини умисел або необережність.

Об'єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, є діяння, що полягає у неповідомленні або несвоєчасному (тобто поза встановленим законом строком) повідомленні про суттєві зміни у майновому стані, а суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Як зазначено вище, примітка до ст.172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб'єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст.45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ст.172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Діяння, передбачені ст.172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення.

Крім того, відповідно до інформаційного листа від 22.05.2017 №223-943/0/4-17 ВССУ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією», направлений судам першої та апеляційної інстанції для забезпечення однакового і правильного застосування судами загальної юрисдикції Закону України «Про запобігання корупції» та положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою уникнення неоднозначного тлумачення норм закону в судовій практиці та запобігання помилкам при розгляді справ про окремі адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, суди зобов'язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон), Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

У протоколі про адміністративне правопорушення висновок про несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації зроблений з покликанням на пункту 6 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, згідно з яким суб'єкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини 2 ст. 52 Закону, шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна.

В протоколі №7 від 31.01.2019 у вину ОСОБА_1 ставиться те, що він згідно інформації з Регіонального сервісного центру у Миколаївській області МВС України №31/14-3986 придбав на підставі договору купівлі-продажу №4844/2017/593928 від 15.08.2017 та на підставі заяви №123947860 зареєстрував в територіальному сервісному центрі №4844 регіонального центру МВС у Миколаївській області автомобіль марки «BMW X5», 2003 року випуску, кузов НОМЕР_2 вартістю 392991,44 грн., згідно висновку експертного дослідження №152 від 15.08.2017 та отримав номерний знак НОМЕР_1. Наступного дня 16.08.2017 в сервісному територіальному центрі №4644 регіонального сервісного центру МВС у Львівській області здійснив заміну номерних знаків на НОМЕР_3. А тому у продовж періоду з 00:00 год. 16.08.2017 до 00:00 год. 26.08.2017 у ОСОБА_1 виник обов'язок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, а саме: придбання у власність автомобіля, право власності на яке зареєстроване 15.08.2017. Констатовано обов'язок ОСОБА_1 подати повідомлення про суттєві зміни у десятиденний строк з 16.08.2017 тобто до 00:00 год. 26.08.2017.

В протоколі №8 від 31.01.2019 у вину ОСОБА_1 ставиться те, що згідно договору дарування, ОСОБА_1 12.08.2017 отримав у власність автомобіль «HUNDAI IX35», 2010 року випуску (кузов НОМЕР_4, номерний знак НОМЕР_5 вартістю 308000 грн.)

Вказано те, що ОСОБА_1 в періоду з 00:00 год. 13.08.2017 до 00:00 год. 23.08.2017 зобов'язаний повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, а саме: придбання за договором дарування у власність автомобіля, право власності на яке зареєстровано 12.08.2017.

Згідно з положень ст.1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», корупційним правопорушенням є тільки умисне діяння, а відтак, за діяння, передбачені ст. 172-6 КУпАП, вчинені через необережність, відповідальність особи за цією статтею настати не може.

Суд бере до уваги те, що ОСОБА_1 повідомив про зміни майнового стану, а саме: набуття у власність автомобіля марки «BMW X5», 2003 року випуску та автомобіля марки «HUNDAI IX35», 2010 року випуску у щорічній декларації, яку подав 22.03.2018.

Водночас, частиною 3 ст.38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно з п.7 ст.247 КУпАП якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення цей строк закінчився, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

У протоколі про адміністративне правопорушення №7 від 31.01.2019 та у протоколі про адміністративне правопорушення №8 від 31.01.2019 зазначено, що датою виявлення правопорушень є дата складення протоколу, тобто 31 січня 2019 року.

Такі міркування суд вважає помилковими і вважає, що днем вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, слід вважати наступний день після закінчення десятиденного строку, передбаченого для повідомлення про відкриття валютного рахунку в установі банку-нерезидента або про отримання доходу чи придбання майна, як зазначено у п.6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 959/29089.

Отже, якщо обов'язок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані виник у ОСОБА_1 15.08.2017 (день купівлі автомобіля) та 12.08.2017 (дата укладення договору дарування), то датою вчинення ним правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-6 КУпАП, є 26.08.2017 та 23.08.2017 відповідно (одинадцятий день після виникнення обов'язку на декларування).

Що стосується дати виявлення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, то нею слід вважати день виявлення уповноваженим органом взагалі не повідомлених відомостей про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта, а так само день опублікування несвоєчасно повідомлених відомостей про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта на офіційному веб-сайті НАЗК, тобто у передбаченому законом спеціально для контролювання майнового стану суб'єктів відкритому джерелі, належному, до того ж, антикорупційному правоохоронному органу.

Результат пошуку цієї інформації у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування показав, що днем опублікування інформації про зміни у майновому стані ОСОБА_1 на офіційному веб-сайті НАЗК є 22.03.2018.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема із листа Управління захисту економіки у Львівській області матеріали перевірки відносно ОСОБА_1, такі було підготовлено та скеровано начальнику Львівського управління Департаменту внутрішньої безпеки НПУ 11.10.2018. (а.с.7), а тому суд вважає, що вищевказані правопорушення було виявлено ще до 11.10.2018.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що строк накладення адміністративного стягнення, встановлений у ч.3 ст.38 КУпАП закінчився, що у відповідності до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП виключає провадження в даній справі, а тому провадження у даній адміністративній справі слід закрити.

Керуючись ч.2 ст.172-6, ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 с.т172-6 КпАП України - закрити, зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає пред'явленню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Павлів З.С.