КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/3566/2019
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 листопада 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Мухи Д.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Мухи Д.О. на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2019 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп.

Як встановлено постановою судді, 15 лютого 2019 року о 03 год. 50 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mazda» н/з НОМЕР_1 по просп. Соборності у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Муха Д.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2019 року, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з апеляційною скаргою, захисником ОСОБА_1 - адвокатом Мухою Д.О. подана заява про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2019 року.

В обґрунтування поданої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт посилається на те, що в матеріалах справи міститься відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського, на якому видно, що особа щодо якої складався протокол про адміністративне правопорушення не є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і зазначене доводиться відеозаписами, які містяться на диску (а.с. 3), та копією паспорту громадянина України № НОМЕР_2 від 07.05.2018 року, копія якого додана до апеляційної скарги, та з порівняльного аналізу фотографіії на паспорті та особи на відеозаписі видно, що це 2 різні людини.

Крім того, як зазначає апелянт, ОСОБА_1 не проживає і ніколи не проживав за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки він з 18.03.2010 року по цей час проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що доводиться витягом від 11.05.2018 року з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, що свідчить про те, що «справжній» ОСОБА_1 був позбавлений можливості отримати судові повістки про виклик його до суду та реалізації свого права на захист.

Також, апелянт вказує на те, що підпис, який міститься на копії паспорту громадянина України № НОМЕР_2 від 07.05.2018 року, який доданий до апеляційної скарги, повністю відрізняється від підпису, який міститься у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 165430 від 15.02.2019, що свідчить про те, що вказаний протокол щодо «справжнього» ОСОБА_1 не складався та він не отримував його копії.

Звертає увагу захисник і на те, що водійське посвідчення НОМЕР_4 , вилучене згідно протоколу, було втрачене ОСОБА_1 у 2015 році, і інформація про це міститься в інформаційній базі МВС.

В самій апеляційній скарзі, захисник вказує на те, що оскаржувана постанова є незаконною у зв`язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права та грубим порушенням судом норм процесуального права, так як ОСОБА_1 не вчиняв жодного адміністративного правопорушення 15.02.2019.

На думку апелянта, суд першої інстанції неправильно застосував вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, оскільки ОСОБА_1 не був водієм автомобіля MAZDA 323 н.з. НОМЕР_1 , а тому він не може бути визнаний винним та до нього не можуть бути застосовані санкції, передбачені ст. 130 КУпАП для водіїв, так як він не керував автомобілем, і доказів керування автомобілем, відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, поліцейським ОСОБА_2 не було надано суду, а сам по собі факт зазначення поліцейським ОСОБА_2 у протоколі про керування ОСОБА_1 автомобілем не є доказом, а тільки ствердженням про таке керування.

Крім того, апелянт зазначає про те, що у матеріалах справи відсутні документи, а у протоколі відсутній запис працівника поліції, які підтверджують тимчасове затримання ним транспортного засобу, яким, начебто керував ОСОБА_1 , що є обов`язком поліцейського, що визначено ч. 1 ст. 265-2 КУпАП, навіть тільки при наявності підстав вважати, що водієм при керуванні автомобілем вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до зазначеного, як вважає апелянт, суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а саме: п. 1.10 ПДР, щодо визначення поняття водія та п. 2.5 ПДР, в частині відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, що є підставою скасування постанови суду та виключає застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення та доводить відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відповідно провадження у справі підлягає закриттю, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП.

Також, як зазначає апелянт, суд першої інстанції не встановив, що саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовився від проходження огляду, і у зв`язку з цим ОСОБА_1 не був суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Звертає увагу апелянт і на те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення БД № 165430, протокол був складений о 04 год. 05 хв., а відповідно до пояснень (а.с. 2), пояснення щодо факту відмови водія від проходження огляду свідки надали о 04 год. 03 хв., крім того, відповідно до відеозапису, який міститься на диску (а.с. 3), факт відмови особою від проходження огляду у лікаря-нарколога у присутності свідків було зафіксовано між 4 год. 28 хв. та 4 год. 29 хв., тобто, поліцейський ОСОБА_2 відібрав пояснення у свідків щодо факту відмови особою від проходження огляду у лікаря нарколога на 25-26 хв. раніше ніж було по факту, зазначене також підтверджується зазначенням у протоколі БД № 165430, який складений 15.02.2019 року о 04 год. 05 хв.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Мухи Д.О., які підтримали подану останнім апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи, в тому числі документи, додані до апеляційної скарги та наведені в ній доводи, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

По-перше, враховуючи обставини, наведені в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає поновленню, оскільки його було пропущено з поважних причин.

По-друге, незважаючи на висновок судді про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 15 лютого 2019 року серії БД № 165430, рапортом інспектора УПП у м. Києві, письмовими поясненнями свідків та відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції № АА00979, записаним на СД диск, суд апеляційної інстанції не може з ним погодитися, з огляду на таке.

Як встановлено за наслідками апеляційного розгляду, наведений вище висновок судді, так само як і матеріали, зібрані по справі під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, на які міститься посилання в оскаржуваній постанові, не дають достатніх підстав вважати, що особою, яка 15 лютого 2019 року о 03 год. 50 хв. в м. Києві на проспекті Соборності, 8/2 керувала ТЗ «Mazda» н/з НОМЕР_1 та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, був ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Незважаючи на те, що особу правопорушника було встановлено за пред`явленим посвідченням водія НОМЕР_4 , виданим на ім`я ОСОБА_1 , а саме посвідчення вилучене під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, вказані обставини, самі по собі, не доводять того факту, що правопорушником був саме ОСОБА_1 , а не інша особа, яка скористалась втраченим посвідченням водія, що підтверджується доданими до апеляційної скарги документами, а саме письмовою відповіддю на адвокатський запит регіонального сервісного центру МВС в м. Києві від 30 серпня 2019 року № 31/26-559Аз.

Більш того, шляхом безпосереднього заслуховування пояснень ОСОБА_1 , дослідження документів, які посвідчують його особу та зареєстроване місце проживання, суд апеляційної інстанції встановив, що особа зафіксована на відеозапису з нагрудної камери працівника поліції № АА00979, не схожа на ОСОБА_1 , а тому суддя дійшла помилкового висновку про те, що правопорушником був саме ОСОБА_1 .

За таких обставин, приймаючи до уваги обґрунтованість та документальну підтвердженість доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом за наведених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин та не відмовлявся від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2019 року щодо ОСОБА_1 не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки висновки судді не ґрунтуються на доказах, отриманих у встановленому законом порядку та які не викликають сумнівів у своїй достовірності, а судовий розгляд, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, було проведено без повного, об`єктивного та всебічного з`ясування всіх обставин справи та її вирішення у відповідності до вимог закону.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Мухи Д.О.підлягаєзадоволенню, а постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2019 року - скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП,у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Мусі Д.О. процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Мухи Д.О. задовольнити.

Постанову суддіДніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього- закрити, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Левко В.Б.