Справа № 720/21/19
Провадження № 3/720/39/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого трактористом ОСОБА_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2018 року близько 16 години 45 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Опель Вектра» державний номерний знак польської реєстрації KRA 74695 на автодорозі Новоселиця-Котелеве Новоселицького району Чернівецької області в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що 13 грудня 2018 року керував автомобілем у тверезому стані, так як алкогольні напої не вживав, а вживав тільки мохіто, яке на його думку в своєму складі алкоголь не вміщує, у звязку із чим, просив провадження у справі закрити.

Не дивлячись на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, його вина у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння повністю доказана дослідженими доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 010939 від 13 грудня 2018 року вбачається, що 13 грудня 2018 року близько 16 години 45 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Опель Вектра» державний номерний знак польської реєстрації KRA 74695 на автодорозі Новоселиця-Котелеве Новоселицького району Чернівецької області в стані алкогольного спяніння.

З висновку КУ «Новоселицька центральна лікарня» № 254 від 13 грудня 2018 року щодо результатів медичного огляду на стан спяніння вбачається, що 13 грудня 2018 року о 17 годині 55 хвилин ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння.

Дана обставина також підтверджується актом КУ «Новоселицька центральна лікарня» № 254 від 13 грудня 2018 року щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан спяніння, його направленням для проведення огляду та випискою із журналу лікарні про проведення такого огляду.

Переглянутим в суді відеозаписом проходження ОСОБА_1 13 грудня 2018 року в лікарні огляду на стан спяніння встановлено, що лікар зазначив про наявність запаху алкоголю з ротової порожнини ОСОБА_1. Використаний технічний засіб показав наявність етилового спиту у видихуваному ОСОБА_1 повітрі в кількості 0.44 проміле, а при повторному огляді 0.42 проміле.

Таким чином, оцінивши у сукупності дослідженні докази, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння повністю доказана та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В той же час, невизнання ОСОБА_1 факту керування автомобілем в стані спяніння, оцінюю як спосіб його захисту, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, так як його пояснення у вказаній частині повністю спростовуються матеріалами справи.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП та п. 1 розділу ХІ Інструкції, затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 року № 1395, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Матеріалами справи встановлено, що посвідчення водія ОСОБА_1 було вилучено та йому було виданий тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

В той же час, в матеріалах справи відсутні докази вилучення транспортного засобу. Однак, вказана обставина не свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та не виправдовує його за вчинене порушення.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу порушника, обставини, що пом'якшують та обтяжують його відповідальність, а також його майновий стан.

Приймаючи до уваги наведене, приходжу до висновку про необхідність накладання на правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, а також стягнути з нього на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 221, 251, 283, 284, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 гривень 40 копійок зарахувавши їх на рахунок № 0001, МФО 820019, код кваліфікації доходів бюджету 22030106, , отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя: