Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/4085/18
Провадження №: 3/332/35/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 р.

суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Сінєльнік Р.В. розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: м. Запоріжжя, провул.Моторний, 17 (інших відомостей немає)

за ст. 130 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

22.11.2018 о 16-00 год. в м.Запоріжжя в Заводському районі по вул.Павлокічкаська, біля будинку 11 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2105 державний номерний знак Р7395ЗП з явними ознаками наркотичного спяніння (звужені зіниці ока, які не реагують на світло, бліда шкіра, поведінка не відповідає обстановці). Від проходження медогляду на стан наркотичного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР. Від керування транспортним засобом водій відсторонений шляхом паркування авто у заїзний карман, про повторність попереджений .

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився , причину неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. Справа призначалась до розгляду на 17.12.2018, 30.01.19 та 20.02.2018 року, на адресу правопорушника надсилались судові повістки, але конверти повертались до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберінання», що свідчить про ухилення правопорушника від отримання судових повісток, що тягне за собою безпідставне умисне затягування справи, що на думку суду має місце з боку правопорушника. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення БД № 077853 від 22.11.2018 року ОСОБА_1 своїм особистим підписом засвідчив факт обізнаності щодо складання відносно нього протоколу, ознайомлений зі змістом та повідомленням про місце розгляду справи.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Тому суд не вбачає підстав в черговий раз відкладати розгляд справи, оскільки правопорушник за період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав пояснень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статею 130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обовязкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника, на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вчинення правопорушення підтверджується протоколом серії БД № 077853 від 22.11.2018 року , відповідно до якого підтверджуються обставини, місце та час вчинення правопорушень. Факт вчинення адміністративного правопорушення крім того підтверджується: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.11.2018, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, довідкою щодо повторності, архівом правопорушень, реєстраційною карткою транспортного засобу, рапортом інспектора УПП ОСОБА_4, постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 01.10.2018р. відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, диском з відеозаписом правопорушення.

Таким чином встановлено, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративного стягнення.

При призначенні міри адміністративного стягнення, суддя враховує характер правопорушення та особу правопорушника і вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави.

Поряд із цим, суд не вбачає підстав для застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами та оплатного вилучення транспортного засобу виходячи з такого.

Відповідно до п.28 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», не є допустимим застосування такого стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала, так само як і не є можливим накладення стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

З протоколу про адміністративне правопорушення та реєстраційної картки транспортного засобу вбачається, що ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу ВАЗ 2105 державний номерний знак Р7395ЗП, яким він керував під час вчинення правопорушення, власником данного автомобіля є ОСОБА_5

Також, згідно з матеріалами даної справи, ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами. Крім того, згідно бази даних підсистеми «Адмінпрактика» ОСОБА_1 в подальшому посвідчення водія не отримував, що підтверджується довідкою УПП в Запорізькій області від 23.11.2018 року, яку долучено до матеріалів справи.

Відповідно до вимого ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 268, 283-285 КУпАП,- ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.3 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 40800 грн. (банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р 8001 СДРПОУ 37941997, МФО 899998, отримувач: ГУК у Запорізькій області код платежу 21081300) .

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. (р/р 8004, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, ЄРДПОУ отримувача 38025372, одержувач: УК у Заводському районі м. Запоріжжя, код бюджетної класифікації 22030101 - «Судовий збір» (Державна судова адміністрація України, 050»),

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня винесення постанови.

Суддя Р.В. Сінєльнік