Справа № 373/237/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Залеська А.О.,
розглянувши матеріали, що надійшли від заступника начальника 1 управління Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Переяслав-Хмельницького Київської області, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, працюючої головним спеціалістом відділення комплектування Переяслав-Хмельницького об`єднаного міського військового комісаріату оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сухопутних військ ЗС України, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 ,
за п.6 ч.1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 головний спеціаліст відділення комплектування Переяслав-Хмельницького ОМВК державний службовець у період з 17.06.2018 27.06.2018 та 07.11.2018 15.11.2018 перетинала державний кордон України через пункт пропуску «Ягодин» автомобільним сполученням у напрямку Республіки Польщі та через той самий пункт пропуску повернулась до України.
При цьому, ОСОБА_1 , відповідно до наказу СБ України від 28.11.2014 № 243д має допуск до державної таємниці за формою 3 та згідно з наказом військового комісара Переяслав-Хмельницького ОМВК від 12.12.2014 № 107 має доступ до інформації з грифом секретності «таємно».
Водночас, ОСОБА_1 перед виїздом до іноземної держави у приватних справах письмово не повідомила військового комісара Переяслав-Хмельницького ОМВК, який надав їй доступ до державної таємниці, а також режимно-секретний орган Переяслав-Хмельницького ОМВК, інструктажів з питань охорони державної таємниці напередодні виїзду за кордон та після повернення (станом на 29.01.2019), у начальника режимно-секретного органу не проходила, у Журналі обліку виїздів за кордон працівників, яким надано допуск до державної таємниці, Переяслав-Хмельницького ОМВК відомості про перебування за кордоном. ОСОБА_1 не зареєстровані.
Таким чином, ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 28 Закону України «Про державну таємницю», пункти 116, 696, 697, 698 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою КМУ № 939 від 18.12.2013, чим не вжила заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці.
При цьому, факту розголошення інформації, що становить державну таємницю, службової інформації, що становить державну таємницю, службової інформації, якій надається гриф обмеження доступу «Для службового користування» не встановлено.
В суді ОСОБА_1 свою вину визнала, щиро розкаялася у вчиненому та зазначила, що в подальшому зобов`язується дотримуватися вимог чинного законодавства «Про державну таємницю».
Окрім пояснень ОСОБА_1 , обставини справи також підтверджуються протоколом № 17/1/3-433нт про адміністративне правопорушення від 06.02.2019; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 26.01.2019; копіями заяв ОСОБА_1 про надання відпустки; Витягами з наказів № 66 від 11.06.2018 та за № 123 від 06.11.2018 про надання частини щорічних відпусток; витягом з номенклатури щодо допуску та надання доступу до державної таємниці; довідкою начальника Головного центру обробки спеціальної інформації № 17/1/3-4229нт від 22.11.2018 про перетинання державного кордону; службовою характеристикою ОСОБА_1 ; копією витягу з наказу по особовому складу № 9 від 16.05.2014; функціональними обов`язками.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбачений п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП порушення законодавства про державну таємницю, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.
Підстав для звільнення від відповідальності ОСОБА_1 чи закриття справи суд не вбачає.
Обставиною, яка пом`якшує відповідальність, визнано її щире розкаяння.
Обставин, що обтяжують відповідальність, не виявлено.
Враховуючи характер вчиненого, особу винної, те, що вона раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, суд вважає, що ОСОБА_1 слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу.
Керуючись п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, ст.ст. 33, 252, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн. (сто сімдесят гривень) 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. (триста вісімдесят чотири гривні) 20 коп. (отримувач: ГУК у м.Києві (м. Київ), 22030106, рахунок отримувача: 6001, МФО 899998, код 22030106, , банк отримувача: Казначейство України, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження - протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя А. О. Залеська