Справа № 461/9247/18 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/78/19 Доповідач в 2-й інстанції: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Михалюка В.О.,

за участю прокурора - Вітковської І.М.,

правопорушника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 04 січня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 04 січня 2019 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина

України, уродженця Львівської обл., Буського р-ну, с. Куткір, працюючого у ДУ

Львівська установа виконання покарань № 19 на посаді молодшого інспектора

відділу режиму і охорони, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 850 (вісімсот п'ятдесят) грн.

ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що він, перебуваючи на посаді молодшого інспектора 2-ї категорії відділу режиму і охорони ДУ «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», відповідно до наказу №65 о/с від 05.11.2001 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Львівській області, згідно підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (надалі Декларація), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На дану постанову судді гр. ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає її незаконною. Зазначає, що суд першої інстанції в постанові зазначив, що датою виявлення правопорушення є 04 грудня 2018 року, при цьому датою вчинення - 11 квітня 2018 року, а тому вважає, що такі твердження суду є помилковими, оскільки днем вчинення правопорушення слід вважати наступний день після закінчення терміну подання декларації особою.

Просить дану постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з закінченням строків, передбачених ч. 3 ст. 38 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні гр. ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задоволити, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу та просив рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

І як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що винна ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є доведеною.

Такий висновок судді підтверджується наступними доказами по справі: протоколом № 741 від 04 грудня 2018 року про вчинення адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, який складений відповідно до вимог закону та відповідає даним вимогам; повідомленням Національного агенства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 16 квітня 2018 року, копією наказу №65о/с від 05 листопада 2001 року, поясненнями ОСОБА_2 та іншими матеріалами справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, зокрема з повідомлення № 5/2285 від 16 квітня 2018 року (а.с.12) начальника ДУ «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на адресу Національного агентства з питань запобігання корупції (далі НАЗК) про факт несвоєчасного подання ОСОБА_2 декларації за 2017 рік видно, що таке поступило та зареєстровано в НАЗК 04 липня 2018 року, тобто в цей день НАЗК стало відомо про скоєння ОСОБА_2 згаданого вище правопорушення.

А тому, на переконання апеляційного суду, саме цей день, тобто 04 липня 2018 року, слід вважати днем виявлення вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, оскільки НАЗК є органом, уповноважені особи якого мають право на проведення перевірки та складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 176-2 КУпАП.

Однак, НАЗК, не проводячи перевірки та не складаючи протокол про адміністративне правопорушення, лише 25 жовтня 2018 року направило матеріали відносно ОСОБА_2 для проведення перевірки та складання протоколу на адресу Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

Відповідно ж до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення,

А отже, на думку апеляційного суду, враховуючи те, що дане корупційне правопорушення виявлено 04 липня 2018 року, і на момент розгляду справи місцевим суд закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, місцевий суд, приймаючи рішення по даній справі, в порушення вимог КУпАП провадження у даній справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 не закрив, прийнявши при цьому необґрунтоване рішення.

У зв'язку з цим апеляційний суд вважає, що згадану постанову судді слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, задоволивши тим самим його апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 247 та 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 04 січня 2019 року стосовно ОСОБА_2 скасувати, а провадження у даній справі про адміністративне правопорушення відносно останнього закрити у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий : В.Михалюк