Житомирський апеляційний суд
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року м.Житомир

Суддя Житомирськго апеляційного суду Ляшук В.В. з секретаря судового засідання Кусковської Т.А., правопорушника ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

встановив:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 08 січня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Відповідно до постанови, 18.12.2018 року о 12 год. 15 хв. в м. Житомирі по вул. Київська, 75 водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався в лівій смузі. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

На постанову суду правопорушник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та постановити нову про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення та звільнити його від сплати судового збору.

На його думку висновки суду не відвідають фактичним обставинам справи. Судом не взято до уваги та проігноровано докази надані ним для підтвердження своєї невинуватості, в рішенні не зазначено докази на підставі яких суд прийшов до висновку про наявність в його діях складу правопорушення.

Йому, як правопорушнику не було роз'яснено право заявити клопотання про призначення судової авто технічної експертизи, при цьому суд в своїй постанові зазначив, що дане права йому розяснено.

Просить звільнити його він сплати судового збору, оскільки відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, свідка ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки постанову суду ОСОБА_2 отримав лише 21.01.2019 року про що в матеріалах справи міститься відмітка.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити докази та надати їм відповідну оцінку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 403018 від 18.12.2018 р. (а.с 1); схемою місця ДТП від 18.12.2018р.(а.с.2), письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 3) та ОСОБА_4 (а.с.4) від 18.12.2018р.

Зазначені докази, які вказують, що місце зіткнення знаходиться в районі дорожньої розмітки смуг руху, характер пошкоджень на транспортних засобах, а саме пошкодження лівого переднього крила та переднього бампера автомобіля ОСОБА_2, а також пошкодження автомобіля водія ОСОБА_4 вмятина передньої правої та задньої правої двері та заднього правого крила спростовують доводи ОСОБА_2 про те, що в момент зіткнення він повністю перебував на лівій крайній смузі руху.

У п. 10.1 зазначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Зібрані по справі докази узгоджуються між собою та з них вбачається, що порушення наведених вище Правил дорожнього руху водієм автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_2 знаходиться у причинному звязку із створенням аварійної обстановки і виникненням ДТП.

Що стосується доводів апелянта про створення аварійної ситуації водієм ОСОБА_4, а зокрема перевищення ним швидкості руху, не вжиття заходів для зупинки ТЗ при виникненні небезпеки для руху, то зазначені доводи в даному провадженні не можуть бути перевірені, оскільки виходять за межі судового розгляду.

Разом з тим, це не виключає можливу наявність в діях іншого водія обопільної вини, що може бути перевірено в порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, в разі складання протоколу або в порядку цивільного судочинства при вирішення питання про відшкодування шкоди.

За таких обставин суд першої інстанції, на думку апеляційного суду дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно з положеннями ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Законодавство не містить переліку або вказівок на ознаки, що можуть судити про малозначність провини. Вирішуючи питання чи є вчинене правопорушення малозначним суд на думку апеляційної інстанції повинен зясувати чи становить це порушення велику суспільну шкідливість чи не завдало воно значних збитків державним і суспільним інтересам або безпосередньо громадянам. Зясувати обстановку, в якій воно вчинене, особистість порушника, обставини, що помякшують відповідальність.

ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, не працює та перебуває в скрутному матеріальному становищі, одружений, є учасником бойових дій, вчинене ним правопорушення є необережним та не представляє велику суспільну небезпеку, а тому апеляційний суд вважає за можливе звільнити його від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням на підставі ст.22 КУпАП.

Апеляційний суд вважає такими, що знайшли своє підтвердження доводи апелянта про безпідставно стягнутий з нього судовий збір.

Відповідно до п.13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (пільги щодо сплати судового збору): від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій.

Відповідно до копії посвідчення, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 11) ОСОБА_5 є учасником бойових дій, а тому колегія суддів вважає, що суд безпідставно поклав на нього обовязок щодо сплати судового збору.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що постанова суду підлягає зміні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 18 червня 2018 року щодо ОСОБА_2 - змінити.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП обмежившись усним зауваженням.

Виключити з постанови вказівку про стягнення з ОСОБА_2 судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп.

В решті постанову суду залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду ОСОБА_6