П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/1934/19

Провадження №3/943/744/2019

05 грудня 2019 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ФОП « ОСОБА_2 », проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №375770 від 08.11.2019 року, що 08 жовтня 2019 року о 21 год. 50 хв. в місті Буську на вул. Миру, 16, водій ОСОБА_3 керував автомобілем марки «Chrysler Ran Van», реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога Буської ЦРЛ.

В судове засідання ОСОБА_3 повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, будучи представленим повноважним захисником адвокатом Гобечією І.Т., який у судовому засіданні винність свого підзахисного у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення заперечив повністю та просив закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу вищевказаного правопорушення, оскільки огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп`яніння було проведено з істотними та грубими порушеннями вимог законодавства. Зокрема, як слідує із відповідного висновку, огляд проводила лікар Буської ЦРЛ ОСОБА_4 , яка не зазначила жодних даних лабораторних досліджень, які б підтверджували перебування його підзахисного в стані алкогольного сп`яніння, а також не вказано яким приладом це визначалось. Крім того захисник звернув увагу на те, що в порушення вимог відповідної Інструкції ОСОБА_3 не направлявся на медичний огляд в Буську ЦРЛ, про що свідчить відсутність направлення, такий огляд по факту не проводився, а медичний висновок щодо нього було складено в момент його прибуття, оскільки проміжку часу між прибуттям особи в медичний заклад, його оглядом і складенням висновку відсутній будь-який час, так як ці різні три події датовані 08.10.2019 одним часом 23.00 год. При цьому з медичного висновку вбачається те, що ОСОБА_3 не був ознайомлений із ним. Відтак захисник вважає згаданий медичний висновок недопустимим доказом у справі. Оскільки особи, які брали участь в оформленні адміністративних матеріалів щодо підзахисного, які викликались до суду в якості свідків за клопотанням сторони захисту, а саме: працівник поліції ОСОБА_5 та лікар ОСОБА_4 на виклики суду для надання пояснень для доведення винуватості підзахисного в судовому засіданні не з`явились, медичний висновок є недопустимим доказом у цій справі, а усі інші сумніви повинні трактуватись на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. За таких обставин захисник вважає, що жодних належних і допустимих доказів для доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП до суду надано не було, а тому покликаючись на вищенаведене та критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», просив провадження в справі закрити за відсутністю в діях його підзахисного складу згаданого адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що провадження у даній справі слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду водія лікарем на предмет встановлення факту сп`яніння передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція № 1452/735).

Зокрема відповідно до пункту 7 Розділу І цієї Інструкції огляд особи на стан сп`яніння може бути проведений у найближчому закладі охорони здоров`я виключно у двох випадках, а саме: у разі відмови водія транспортного засобу від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Проте в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки чи його незгоди з результатами будь-якого огляду. Більше того, долучені поліцейським до протоколу матеріали не містять жодних даних щодо проходження будь-якого огляду особи на стан сп`яніння, відсутнє направлення поліцейського щодо скерування ОСОБА_3 для проходження відповідного обстеження у Буській ЦРЛ, як і підстави такого огляду, наявність яких є обов`язковими в силу вимог п.п. 8, 12 Розділу ІІ цієї Інструкції.

Наведене свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, а також про відсутність встановлених законодавством підстав для такого огляду.

Крім того, долучений до матеріалів справи медичний висновок про огляд особи на стан сп`яніння №354 від 08.10.2019 оформлений із порушенням вимог цієї Інструкції, оскільки у ньому відсутнє ознайомлення ОСОБА_3 зі змістом висновку, що прямо суперечить приписам пунктів 15, 17 розділу ІІІ цієї Інструкції, в силу яких зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Разом із тим із цього медичного висновку вбачається, що ОСОБА_3 був доставлений на огляд в ОСОБА_6 ЦРЛ 08.10.2019 о 23 год. 00 хв., точний час його огляду 23 год. 00 хв., а також складення медичного висновку про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння датовано одним і тим же часом 23 год. 00 хв. 08.10.2019 року, що є необ`єктивним, нелогічним і суперечливим, оскільки відсутній будь-який проміжок часу між трьома різними подіями, що може свідчити про те, що огляд на стан сп`яніння фактично не проводився .

Натомість, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, незважаючи на те, що вони повідомлялись про час і місце розгляду справи та викликались для допиту судом в якості свідків на предмет з`ясування наведених стороною захисту сумнівів у винуватості ОСОБА_3 , про що у матеріалах справи наявні їхні письмові розписки.

Разом із тим, суд не вправі брати до уваги наявні в справі письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , оскільки як роз`яснив у своїй постанові Верховний Суд у справі № 560/751/17 від 27.06.2019, що письмові пояснення свідків адміністративного правопорушення без їх допиту у судовому засіданні є неналежними доказами.

Окрім цього, жодного відеозапису, який міг би об`єктивно свідчити про хід даної події, до даної справи про адміністративне правопорушення, до суду надано не було.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до частини третьої статті 61 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України, Європейський суд з прав людини, що при оцінці доказів суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом» Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Відтак, суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Згідно пункту 22 цієї Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Аналогічно, частиною п`ятою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відтак, ураховуючи наведені фактичні обставини та вимоги чинного законодавства у цій частині, оформлений щодо ОСОБА_3 медичний висновок № 354 від 08.10.2019 року було складено з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, а тому такий медичний висновок є, на думку суду, недійсним і недопустимим доказом у справі.

За таких обставин, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достатньо переконливі, чіткі та узгоджені між собою висновки чи схожі неспростовані презумпції факту щодо перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння під час керування ним транспортним засобом 08.10.2019 року, ураховуючи визнання судом недопустимим у даній справі складеного щодо нього висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння № 354 від 08.10.2019 року.

Відтак, із урахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за частиною 1 статті 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутності у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 130, 247, 266, 279, 280, 283, 284, 288 КпАП України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити за відсутності у його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. Б. Кос