Справа № 355/1518/18
Провадження № 3/355/2/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року суддя Баришівського районного суду Київської області Лисюк О.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Комсомольське, Вінницької області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 тимчасово не працює,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

До Баришівського районного суду Київської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 002061 серії БД, 06.10.2018 року о 15 -й годині 50 хвилин, ОСОБА_1 на 35 км. автодороги М02 керував транспортним засобом автомобілем КАМАЗ 5320, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння.

Проходити медичний огляд на стан сп'яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків зазначивши в протоколі про те, що він дійсно звечора вживав алкогольні напої і зв'язку з тим, що він везе терміновий вантаж, проходити медичний огляд на стан сп'янінням відмовляється.

В судовому засідання ОСОБА_1 своєї провини у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав пояснивши, 06 жовтня 2018 року він дійсно здійснював перевезення вантажу, а саме насіннєве зерно пшениці автомобілем КАМАЗ 5320, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом. Рухаючись на 35 км. автодороги М 20, він безпричинно був зупинений працівниками поліції, які попросили його пред'явити документи на вантаж та на автомобіль. Перевіривши вказані документи, працівники поліції повідомили його про те, що є підозра в тому, що він керує автомобілем в стані алкогольного сп'яніння та запропонували пройти огляд на стан сп'яніння. Посилаючись на ту обставину, що він перевозить імпортне насіннєве зерно пшениці, оскільки проходить посів озимини і техніка на полі буде простоювати, та як наслідок цього, з нього будуть зняті гроші за простій техніки, він, повідомив працівників поліції, що на даний момент не може пройти медичний огляд, а пройде його через 40 хвилин, тобто після того, як відвезе насіннєве зерно на поле. Оскільки працівники поліції не прислуховувалися до його тверджень та не маючи іншого виходу, він, під диктовку працівників поліції, власноруч написав в протоколі, що звечора вживав спиртні напої та відмовляється їхати на медичний огляд.

Працівники поліції одразу запросили двох понятих, які як вбачається із протоколу засвідчили про його відмову від проходження медичного огляду. Однак, ні свідки, зазначені в протоколі, ні працівники поліції нічого не зазначили, що він погоджувався пройти огляд, одразу ж як відвезе насіннєве зерно. Більш того, працівники поліції не виписавши йому ніякого направлення, склали відносно нього протокол про вчинене адмінпорушення і як нічого не сталося, не відсторонивши його від керування транспортним засобом, в стані алкогольного сп'яніння ( за версією працівників поліції) відпустили його виконувати роботу.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали адміністративного провадження, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За нормативним визначенням ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, ознаками об'єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приписами статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 , визначено порядок огляду водія на стан алкогольного , наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції. Зокрема, за змістом вказаних норм закону фіксування факту відмови водія від проходження медичного огляду здійснюється в присутності двох свідків, які мають безпосередньо сприйняти факт відмови.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції і відповідно фіксування факту відмови від проведення такого огляду , проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним (ч.5 цієї статті).

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП обставинами, які підлягають обов'язковому з'ясовуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому рахунку у суді, поряд з іншими є такі як: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення,

поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі засобів фото - і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що він категорично не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп'яніння та просив працівників поліції дати йому направлення для його проходження в найближчому медичному закладі після того, як відвезе насіннєве зерно на поле для посадки..

Для перевірки в судовому засіданні доводів особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, викликалися свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3 та інспектор СРПП № 3 УРВП 4 ВП ГУНП в Чернігівській області капітан поліції Тимошенко М.О. Однак, вказані особи, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, на розгляд справи не з'явилися, поважності причин своєї неявки суд не повідомили, що позбавило суд можливості підтвердити або ж спростувати доводи ОСОБА_1

Суд звертає свою увагу на ту обставину, що після фіксування вчиненого правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення, працівниками поліції ОСОБА_1 не був відсторонений від виконання обовязків по перевезенню вантажу та продовжив виконувати свою роботу.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному , повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності , керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, суд приходить до висновку, що посадові особи патрульної поліції при фіксуванні факту «відмови» ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння не дотримались приписів статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 та склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 для своєї звітності ( для галочки ).

Так, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII поліція згідно з покладеними на неї завданнями, серед іншого, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а також передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у вказаному стані, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII, було підписано новий наказ Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року № 1452/735. Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858.

Ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Згідно з п.6 даної Інструкції, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби) та лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до вимог ст.266 КУпАП , п.2.5 Правил дорожнього руху України, постанови КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують їх увагу на швидкість реакції» встановлено обов'язок особи, яка керує транспортним засобом (водія) і щодо якої є підстави вважати , що вона перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів , що знижують їх увагу та швидкість реакції , пройти такий огляд та порядок його проведення, як на місці поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, так і в медичному закладі .

Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Абзац другий пункту 4 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 888 ( 888-2015-п ) від 28.10.2015 року.

Наявні в матеріалах справи пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які в своїх поясненнях засвідчували, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного освідування суд вважає недопустимими, оскільки інформація, яка в них міститься, є однотипною та не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За правилом п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення -, - закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду.

Суддя Баришівського районного суду

Київської області : ______________ О. Д. Лисюк