Справа № 203/3740/19
Провадження № 3/0203/2418/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2019 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Католікян М.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

22 жовтня 2019 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області надійшла справа про адміністративне правопорушення, складена відносно ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 312089 від 14.10.2019 року, ОСОБА_1 13.10.2019 року о 21:00 год., за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство щодо своєї тещі ОСОБА_2 у вигляді образ та погроз фізичною розправою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнав, при цьому суду пояснив, що теща ОСОБА_2 не дає жити ні йому, ні його дружині. Вони мають неприязні відносини, проте він ніколи не виражався на її адресу нецензурними словами та не погрожував фізичною розправою. В той день він висловив все, що накипіло, але погроз на її адресу не висловлював.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 вважаю, що провадження у справі необхідно закрити, з огляду на наступне

Згідно зі ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі ст. 2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відтак, вирішуючи питання щодо результату розгляду даної справи, суд звертає увагу, що зважаючи на засади, визначені основним законом, а також положеннями особливої частини КУпАП, можна стверджувати, що винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності має бути встановлена поза розумним сумнівом, а усі докази, які викликають сумнів повинні трактуватись на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, що виражається у вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь .

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 вчиняв протиправні дії у відношенні ОСОБА_2 , а також те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ведуть спільний побут, як це зазначено у диспозиції ч. 1 ст.173-2 КУпАП, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад даного адміністративного правопорушення.

При цьому, вважаю, що факт тривалих неприязних відносин, що склався між ОСОБА_1 та його тещою ОСОБА_2 , сам по собі не може вказувати на наявність факту домашнього психологічного насильства.

Враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, приходжу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 7, 247, 252, 280, 283, 284, 285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя М.О. Католікян