ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26 грудня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26 грудня 2019 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, тимчасово непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 20.11.2018 року о 02 год. 08 в м. Чернівці по вул. Гагаріна, 36 керував автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Зі згоди водія у встановленому законом порядку огляд на стан сп'яніння проводився із застосуванням приладу «ДРАГЕР», в присутності двох свідків, результат позитивний 0, 67 проміле.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 «а» Правил Дорожнього руху України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій він просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ЄУНСП: 725/6338/18 Головуючий у І інстанції: Стоцька Л.А.

Номер провадження: 33/822/101/19 Суддя-доповідач: Потоцький В.П.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вказує, що розгляд справи було проведено за його відсутності, при цьому його не було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи, а постанову по справі він не отримував.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що суд 1 інстанції безпідставно розглянув справу у його відсутність, чим порушив його процесуальні права та позбавив його можливості подавати докази своєї невинуватість в суді. Процедура огляду на стан сп'яніння працівниками поліції була порушена, зокрема, його огляд проводився за відсутності свідків. Крім того вказує, що з результатами огляду він не погодився та виявив бажання пройти огляд в лікарні, однак йому було відмовлено в цьому. Судом ці обставини враховані не були та прийнято рішення, яке на думку апелянта є незаконним.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши думку ОСОБА_2, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, поновити йому строк апеляційного оскарження та скасувати постанову районного суду, з підстав наведених в ній, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи останнього про те, що він не був повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи, а також відсутності даних про вручення йому постанови суду, підтверджуються матеріалами справи, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений з поважних причин.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає, що викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №059875 від 20.11.2018р., складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздрукованим результатом тесту, який склав 0,67 проміле (а.с.2-3); письмовими поясненнями ОСОБА_2, в яких він не заперечував факт вживання ним напередодні алкогольних напоїв та позитивний результат огляду на стан сп'яніння, який склав 0,67 проміле в присутності 2 свідків (а.с.4); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у присутності яких ОСОБА_2 пройшов відповідний огляд (а.с. 5, 6); відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с.8).

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, згідно яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Даючи оцінку вищевказаним доказам апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про незаконність постанови не можуть бути прийняті до уваги, оскільки факт його перебування у стані алкогольного сп'яніння підтверджений належними та достатніми доказами, які наявні в матеріалах провадження.

Аналізуючи доводи апелянта стосовно порушень з боку працівників поліції процедури направлення водія для проходження огляду на стан сп'яніння та не проведення огляду в закладі охорони здоров'я, то такі доводи є необґрунтованими, оскільки з наявного в матеріалах провадження відеозапису вбачається, що поліцейськими в процесі спілкування з ОСОБА_2 було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння та запропоновано пройти огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу, від якого останній не відмовився, при цьому під час проведення огляду належним чином йому було роз'яснено дану процедуру за участю двох свідків, в подальшому після отримання результату було повідомлено ОСОБА_2, що у разі незгоди з таким результатом можливе проходження такого огляду в закладі охорони здоров'я, однак останній визнав результат огляду і не виявляв бажання проходити його в лікарні. Крім того, з відеозапису також вбачається, що ОСОБА_2 зазначав про вживання алкогольних напоїв напередодні.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення його від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження ОСОБА_2, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову районного суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити, поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 грудня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 грудня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький