Справа № 145/907/19
Провадження № 33/801/1002/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кіосак Н. О.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 09 липня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 09 липня 2019 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 200 (двісті) годин.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн. на користь держави.

У постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 не сплатив аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно виконавчого листа № 239/614/13-ц, виданого Новоградівським міським судом Донецької області 02 серпня 2013 року, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, за період з 21 червня 2013 року по 01 травня 2019 року розмір заборгованості із сплати аліментів становить 63922,50 грн., тобто своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-1 КУпАП - несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Також, судом першої інстанції вказано, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 12 від 28 травня 2019 року, виконавчим листом № 239/614/13-ц, виданим Новоградівським міським судом Донецької області 02 серпня 2013 року, постановою про відкриття виконавчого провадження, розрахунком заборгованості по аліментах, згідно якого з вересня 2018 року по травень 2019 року (включно) розмір аліментів, які повинен був сплатити ОСОБА_1 на утримання сина, складає 17808,25 грн., аліменти за цей період взагалі не сплачувались, а відтак заборгованість по аліментах за вказаний період перевищує 6 місяців.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив постанову Тиврівського району Вінницької області від 09 липня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення він не отримував, а щодо аліментів, то він вважав, що стягувачу достатньо допомоги, яку надавала його мама, а також зазначив, що розгляд справи було проведено у його відсутність.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, при цьому у направленому до суду листі просив розгляд справи проводити у його відсутність.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 особисто не був присутній під час ухвалення оскаржуваного рішення, а з оскаржуваною постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 09 липня 2019 року, ознайомився лише 29 листопада 2019 року.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 09 липня 2019 року.

Щодо доводів ОСОБА_1 по суті вимог апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

З матеріалів справи видно, що відповідно до виконавчого листа Новоградівського міського суду Донецької області № 239/614/13-ц від 06 серпня 2013 року, виданого на підставі рішення цього ж суду від 02 серпня 2013 року, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а. с. 7).

Постановою державного виконавця відділу ДВС Новоградівського міського управління юстиції від 06 жовтня 2014 року відкрито виконавче провадження № 44973906 з виконання виконавчого листа № 239/614/13-ц виданого 06 серпня 2013 року (а. с. 6).

Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Тиврівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області Бондарчук Т.О. від 08 травня 2019 року прийнято виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 239/614/13-ц, виданого 06 серпня 2013 року (а.с. 9).

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 44973906 за період з вересня 2018 року по березень 2019 року встановлено, що станом на 30 березня 2018 року сукупний розмір заборгованості становить 61775,25 грн (а. с. 11).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 12 від 28 травня 2019 року, складеного головним державним виконавцем Тиврівського районного ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області Олійник Н.А. при примусовому виконанні виконавчого листа № АСВП № 44973906, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј частини усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , допустив несплату аліментів на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, а саме за період з 21 червня 2013 року по 01 травня 2019 року розмір заборгованості із спалити аліментів становить 63922,50 грн, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, за що передбачена відповідальність за ст. 183-1 КУпАП (а.с. 2-3).

Згідно із ст. 183-1 КУпАП несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, - тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

За таких обставин апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, оскільки факт несплати ним аліментів на утримання дитини, який призвів до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа, знайшов своє підтвердження як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи.

З приводу доводів скаржника про те, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, чим порушив його права, то апеляційний суд звертає увагу на те, що судом першої інстанції було вжито всіх заходів для повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, однак дії скаржника свідчать про свідоме ухилення від участі в розгляді справи.

ОСОБА_1 знав про наявність боргу зі сплати аліментів, особисто підписав складений відносно нього прокол про адміністративне правопорушення та отримав копію протоколу.

Тиврівський районний суд Вінницької області двічі надсилав на адресу ОСОБА_1 повістку про виклик до суду і згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, 14.06.2019 року ОСОБА_1 отримав повістку про виклик на розгляд справи, призначений на 09 липня 2019 року, однак на розгляд справи не з`явився, отже скористався наданим йому процесуальним правом на участь в судовому засіданні на власний розсуд.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що учасники справи зобов`язані демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, в сукупності доводи ОСОБА_1 про необізнаність із справою про адміністративне правопорушення та не повідомлення його про розгляд цієї справи, є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Також, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, щодо застосування статті 38 КУпАП, оскільки зазначене спростовується матеріалами справи.

Відповідно до частини 2 статті 38 КУпАП стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні (яким є вчинене ОСОБА_1 ) не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Протокол про адміністративне стягнення складено 28 травня 2019 року, що слід вважати моментом виявлення правопорушення, оскільки при його складанні необхідно було встановити наявність усіх ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, тоді як оскаржувана постанова винесена судом 09 липня 2019 року, тобто в межах визначеного законом строку.

Відповідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення та відомості про особу прийшов до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 200 годин, в межах санкції ст. 183-1 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 283, 294, КУпАП, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 09 липня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 09 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: /підпис/ В.В. Оніщук

Згідно із оригіналом:

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.В. Оніщук