ЛУГИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 281/100/19
Провадження по справі № 3/281/103/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року смт Лугини

Суддя Лугинського районного суду Житомирської області Свинченко Г.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу адміністративної практики УПП ДППНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, місце роботи не вказано, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №065019 від 28.01.2019 року ОСОБА_1 у день складання протоколу о 02 год. 30 хв. Житомирської області Лугинський район по автодорозі ОСОБА_2 Ковель Ягодин, 170 км. водій ОСОБА_1, керував транспортним засобом Rover д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння , а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, водій ОСОБА_1 вживав алкогольний напій пиво «Оболонь», ємністю 0,5 літра після чого був зупинений на вимогу поліцейського для проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.130 КУпАП.

До суду ОСОБА_1 не з'явився, хоча повідомлявся судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 викликалися в судове засіданні за клопотанням захисника ОСОБА_1, однак до суду не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. В подальшому ні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ні її захисник на їх повторному виклику не наполягали.

Від захисника ОСОБА_1 до суду надійшло письмове клопотання про закриття провадження по справі в зв'язку з тим, що ОСОБА_1 з протоколом складеним відносно нього від 28.01.2019 повністю не згоден і вся процедура складання стосовно нього протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності є незаконною та такою, що виконана з порушенням всіх норм Закону та підзаконних актів, які регулюють порядок виявлення та притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП

Дослідивши матеріали справи та вивчивши матеріали наданого захисником письмового клопотання, суд приходить до висновку про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Відповідно до диспозиції ч. 4 ст. 130 КУпАП, вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з письмових заперечень захисника ОСОБА_1, після того, як було винесено постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП працівниками поліції, ОСОБА_1 почав вимагати повернення його документів, але працівники поліції документів не повертали останньому. Будь-яких інших зауважень щодо порушень ПДР ОСОБА_1 працівники поліції не мали і вже збираючись відїжджати від ОСОБА_1 побачили як останній зробив два три ковтки рідини з пляшки, а саме пива, чого він сам і не заперечує, оскільки в нього виникла спрага, яке йому надали хлопці, які стояли поряд з ним. Після цього, працівники поліції нікуди не поїхали і почали стосовно нього складати протокол за порушення п. 2.5 ПДР на що останній відповів, що не за кермом і вживання алкоголю це назвати неможливо, однак після зазначених подій, працівниками поліції було запрошено двох свідків та в їх присутності запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу або ж в найближчому медичному закладі на що останній відмовився, оскільки працівники поліції його не зупиняли і транспортним засобом він не керував.

Крім того, представник зазначив, що прав ОСОБА_1 ніхто не розяснював, за якою статтею та частиною КУпАП його притягують до адміністративної відповідальності і за вчинення безпосередньо яких дій.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Також представник зазначив, що відповідно до протоколу в якому зазначено - «водій ОСОБА_1 вживав алкогольний напій пиво «Оболонь», ємністю 0,5 літра після чого був зупинений на вимогу поліцейського для проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного спяніння. Згідно зазначеного дії ОСОБА_1 жодним чином не стосуються вимог диспозиції ч. 4 ст. 130 КУпАП., де прописано, що «вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Крім того, представник зауважив, що з протоколу про адміністративне правопорушення не зрозуміло, від якого огляду на стан сп'яніння відмовився ОСОБА_1 - від проходження за допомогою технічного приладу "Драгер" чи у лікарая-нарколога в закладі охорони здоров'я. Із пояснень свідків також не зрозуміло, від якого саме огляду на визначення стану сп'яніння відмовився ОСОБА_1, оскільки вони є ідентичними, однаковими, заповнені один на друкованому бланку із зазначенням - відмовився пройти огляд для визначення сп'яніння за допомогою приладу "драгер" або у лікаря-нарколога, а інше пояснення написано від руки, але зміст ідентичний друкованому.

Також матеріали справи не містять відомостей про номер та серію відеокамери, дату його виробництва та назви камери, на яку здійснювався відеозапис. У матеріалах справи відсутній оригінал відеозапису з нагрудної камери, а лише міститься СД диск, що є копією відеозапису. Тобто в матеріалах справи відсутнє джерело походження відеозапису. Не долучені до справи працівниками поліції свідоцтва, що стосується технічного приладу "відеокамери", не дають можливості встановити той факт, що відеозапис на камеру у відношенні ОСОБА_1 було проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху.

Крім того, перелік технічних засобів, що використовуються для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху станом на сьогоднішній день, затверджено наказом МВС України N 33 від 01.03.2010 р.

Ці обставини в свою чергу вказують на те, що інспектором поліції, під час складання даного протоколу, не були дотримані вимоги законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, та було порушено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час його складання.

Відповідно до п. 3.5 розділу III Інструкції «Про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції № 100 від 03.02.2016 року: «після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського, який наявний в матеріалах справи є фрагментарним, не інформативним, з нього не видно ні зупинки транспортного засобу працівниками поліції, ні повної та належної процедури складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1О, на ньому не зафіксовано розяснення прав ОСОБА_1, не зазначено свідків, тому встановити той факт чи особи, які підписували протокол є дійсно свідками, які зафіксовані на камері, не оголошено змісту протоколу та обставин відповідно до яких він був складений відносно ОСОБА_1

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушення заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Однак, із матеріалів справи вбачається, що при складанні вищезазначеного протоколу не були виконані вимоги, передбачені ст. 256 КУпАП.

Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не були роз'яснені його права, передбачені ст. ст. 55. 56, 59 Конституції України, що є порушенням вимог п. 11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції" затвердженої наказом МВС України N 1376 від 06.11.2015 року.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

Вищенаведені порушення, що були допущені при складанні адміністративного протоколу та при оформленні справи про адміністративне правопорушення, вказують на відсутність події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вищенаведені докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.4 КУпАП не можна вважати достатніми та допустимими. Інших доказів, які зокрема б підтверджували вину у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 суду працівниками поліції не надано.

Відповідно до вимог ст. 130 ч.4 КУпАП відповідальність особи настає у разі вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, а згідно ст. 9 КУпАП обов'язковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.

Таким чином, допустимими та належними доказами у справі має бути підтверджено факт вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Однак, вищенаведені докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.4 КУпАП не можна вважати достатніми та допустимими.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях правопорушника відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, отже дану справу необхідно провадженням закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.23,36,40-1,124,122-4, ч. 1 ст.130,247,283,284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.130КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення до Житомирського апеляційного суду через Лугинський районний суд Житомирської області.

Суддя Г.Д. Свинченко