ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1501/19 Справа № 211/4017/19 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 листопада 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 05.07.2019 об 11.30 год., з виїзду на вул. Дніпровське шосе з вул. Об`їзна дорога в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем SКODA A5, д/н/з/ НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем MERCEDES-BENZSPRІNTER 311 д/н/з/ НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку з права. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження,що спричинило матеріальні збитки, чим порушив вимоги п. 2.3 «б», 13.1, 13.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому пропущений строк на оскарження постанови судді першої інстанції, скасувати її а провадження закрити на підставі п.1 ч. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, зазначає, що його не було повідомлено про розгляд справи, а оскаржувана постанова ним була отримана в порушення триденного строку.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не було досліджено всіх обставин справи, що є порушенням ст. 245 КУпАП. Також посилається на те, що винним у вказаному ДТП є інша особа а саме ОСОБА_2 , що підтверджується постановою про визнання його винним за тих же обставин. Вказує на те, що на місці ДТП був свідок ОСОБА_3 , про що відсутня інформація в протоколі про адміністративне правопорушення, хоча ОСОБА_1 в своїх поясненнях про це зазначав. Також вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення, за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки судом не перевірені обставини вчинення ДТП, які суд взяв до уваги, лише на підставі зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення. Також вказує на те, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 283 КупАП, постанова повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, однак опис не відповідає дійсності, так як не має жодних об`єктивних даних та доказів. Крім того, вказує на те, що в постанові відсутні посилання щодо вирішення питання з приводу вилучених документів ОСОБА_1 - посвідчення водія.

В судове засідання апеляційної інстанції, ОСОБА_4 не з`явився, повідомлений належним чином про місце, час та дату слухання справи, а тому у відповідності до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без його участі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши причини пропуску строку на оскарження постанови, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги співставивши їх із викладеними доводами, щодо незаконності та протиправності прийнятого судового рішення, приходжу до наступного правового висновку.

Враховуючи, що розгляд справи проведений за відсутності ОСОБА_1 та його не спростовану позицію про отримання ним копії оскаржуваної постанови 22.11.2019, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя, приходжу до висновку про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю, за необхідне задовольнити клопотання, поновити цей строк та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Посилання в апеляційній скарзі, стосовно того, що судом першої інстанції не було викликано ОСОБА_1 до суду для розгляду справи, можливо і заслуговують на увагу, однак враховуючи те, що судові засідання неодноразово відкладались, крім того, він отримував СМС повідомлення про місце час та дату розгляду справи, а тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_1 знав про розгляд справи відносно нього у Довгинцівському районному суді місті Кривого Рогу Дніпропетровської області, а тому мав можливість дізнатися про рух справи та призначення судового засідання, оскільки останній заінтересований у результаті її розгляду.

Крім того, ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції, в якій виклав свої пояснення, щодо обставин інкримінованого йому правопорушення, скориставшись своїм правом на апеляційний перегляд справи, що є одним з основних засад судочинства, встановлених статтею 129 Конституції України.

Твердження в апеляційній скарзі, стосовно того, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , чим порушив його право на справедливий та неупереджений суд, є необґрунтованим, оскільки за ч. 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпаного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, а тому суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, розглянув адміністративну справу.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і такими, що спростовуються матеріалами справи.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким місцевим судом у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП було надано належну правову оцінку, яка ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення БД № 195649 від 05.07.2019 року де зазначені обставини вчинення правопорушення та їх правова кваліфікація а також зазначений протокол складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП; схемою до протоколу місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП; поясненнями водія ОСОБА_2 , відповідно до яких, останній керуючи автомобілем MERCEDES-BENZSPRІNTER 311 д/н/з/ НОМЕР_2 рухався по Об`їзній дорозі у напрямку Дніпровського шосе, зі швидкістю близька 30 км/год та здійснював обгін SКODA A5, д/н/з/ НОМЕР_1 з правого боку по обочині; поясненнями водія ОСОБА_1 , який рухався на автомобілі SКODA A5, д/н/з/ НОМЕР_1 по Об`їзній дорозі у напрямку Дніпровського шосе, в лівій смузі, по заду нього рухався MERCEDES-BENZSPRІNTER 311, який пішов на обгін з правої сторони; фототаблицею до схеми місця ДТП, на якій відображені пошкодження, які отримали автомобілі під час ДТП.

Відповідно до пункту 2.3 «б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до пункту 13.3 ПДР України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Порушення зазначених норм Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 також підтверджується, схемою місця ДТП, а також з урахуванням розташування автомобілів на схемі місця ДТП, а також відображення та перелік видимих пошкоджень автомобілів, локалізація яких свідчить про наявність причинного зв`язку з наслідками, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Як вбачається зі схеми дорожньо-транспортної пригоди, підписаними обома учасниками ДТП, показань учасників ДТП, з характеру отриманих транспортними засобами пошкоджень, зафіксованих в протоколі огляду місця ДТП, зіткнення автомобілів відбулось на смузі руху водія MERCEDES-BENZSPRІNTER 311 та в даному випадку, саме водій ОСОБА_1 повинен був під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху. В даному випадку ОСОБА_1 здійснював саме випередження, а тому повинен був дотримуватися правил ПДД.

Зазначена схема підписана уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення.

Стосовно посилань в апеляційній скарзі з приводу наявності постанови про визнання ОСОБА_2 винним за вказаними обставинами не беру до уваги, так як в даному випадку розглядається протокол про адміністративне правопорушення та порушення ПДД саме відносно водія ОСОБА_1 , та не розглядаються дії інших водіїв, що унеможливлює надання оцінки діям водія ОСОБА_2 , однак зазначена постанова також враховується судом у сукупності із іншими доказами.

Крім того, будь якого клопотання про призначення судової технічної експертизи, сторонами не заявлялось, що в даному випадку є правом сторін а не обов`язком суду. А всі інші доводи з цього питання фактично зводяться до переоцінки доказів.

Також стосовно, посилання в апеляційній скарзі на те, що протокол про адміністративне правопорушення, за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки судом не перевірені обставини вчинення ДТП, які суд взяв до уваги, лише на підставі зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження, оскільки протокол складений у відповідності до ст. 256 КУпАП, та в ньому зазначено що автомобілі отримали механічні пошкодження, а заперечення ОСОБА_1 стосовно його невідповідності в даному випадку не спростовує факт порушення останнім норм Правил дорожнього руху, що знаходиться в причинному зв`язку з даною пригодою.

Крім того у відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення та іншими доказами у їх сукупності.

Місцевим судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що на місці ДТП був свідок ОСОБА_3 , про що відсутня інформація в протоколі про адміністративне правопорушення, хоча ОСОБА_1 в своїх поясненнях про це зазначав, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки з клопотанням про виклик зазначеного свідка до суду першої інстанції не надходило, що є правом сторони а не обов`язком суду.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 283 КупАП, постанова повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, однак опис не відповідає дійсності, так як не має жодних об`єктивних даних та доказів, є безпідставними та таким, що фактично зводяться до незгоди ОСОБА_1 із прийнятим судовим рішенням.

Посилання на те, що в постанові судді першої інстанції відсутні посилання щодо вирішення питання з приводу вилучених документів ОСОБА_1 - посвідчення водія, є безпідставними, та такими що зводяться до невірного тлумаченням норм чинного законодавства, оскільки жодною нормою КУпАП, в тому числі і ст. 283 КУпАП, це не передбачено. Зазначене питання вирішується органом, який вилучав посвідчення, за наслідками визнання наявності або відсутності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Підсумовуючи викладене, приходжу до висновку про те, що порушення водієм ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху України, а саме вищевказаних пунктів п. 2.3 «б», 13.1, 13.3, знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Інших доказів відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, останнім надано не було та в апеляційній скарзі не зазначено, а викладені ним доводи фактично є незгодою з прийнятим судовим рішенням, що матеріалами справи свого підтвердження не знайшли.

З огляду на викладене, погоджуюсь з висновком суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриття адміністративного провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, оскільки зазначені обставини мали місце 05.07.2109, тоді як доводи апеляційної скарги не дають законних підстав для скасування постанови місцевого суду.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 листопада 2019 року - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 листопада 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Дніпровського апеляційного суду О.М. Кононенко