справа №176/2674/18
провадження №3/176/1/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Гусейнов К.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

за участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника адвоката Брагіна Д.О. -

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2018 року інспектором СРПП №2 Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Горбачовим М.О., складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 18 листопада 2018 року о 04 год. 35 хв. по вул. Маяковського біля будинку №119А в м. Жовті Води Дніпропетровської області, керував автомобілем "Опель Вектра" н.з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння: порушення мови, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що наркотичні речовини не вживає, в той вечір він під'їхав до свого будинку, припаркував автомобіль, потім під'їхав патрульний автомобіль із зауваженням, що не світиться номер автомобіля, потім поліцейські сказали, що він перебуває під дією наркотичних засобів, однак проходити медичний огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку він погодився та поліцейські повезли його до м. Кривий Ріг, але до міста вони не доїхали і у с. Ганівка повернули назад і привезли його в м.Жовті Води. В його присутності протокол про адміністративне правопорушення не складався та йому не вручався, свідки не запрошувались, права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому не роз'яснювались. Також ОСОБА_1 у судовому засіданні надав довідки лікарів психіатра та нарколога про те, що він на диспансерному обліку у даних лікарів не перебуває.

Захисник, адвокат Брагін Д.О. просив суд провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що вони не містять переконливих доказів винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому справа підлягає закриттю виходячи з наступного.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість" від 09.11.2015р.:

- п.4(розділу І) Ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідність.

- п.12 (розділу ІІ) У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року встановлено порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції і порядок проведення такого огляду. Відповідно до даного Порядку результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп'яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп'яніння.

Підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Також, відповідно до ч.2 ст. 254 КУпАП та п.8 розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, протокол про вчинення адміністративного правопорушення є одним із основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій.

Так, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, складеної відносно ОСОБА_1 долучена копія протоколу про адміністративне правопорушення, яку необхідно було вручити правопорушнику, але сам протокол про адміністративне правопорушення не містить відмітки, що ОСОБА_1 відмовився від отримання його копії. Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вручений не був, що позбавило його права своєчасно та заздалегідь бути детально проінформованим щодо кваліфікації інкримінованого йому адміністративного правопорушення та мало наслідком порушення його права на захист.

Свідки відмови ОСОБА_1 підписувати протокол та проходити медичний огляд у встановленому законом порядку, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, неодноразово викликались для дачі пояснень по суті справи, проте у судові засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Запис бодікамери поліцейського, який зафіксував правопорушення суду надано не було.

Таким чином, відсутні належні та допустимі докази керування ОСОБА_1 автомобілем у стані наркотичного сп'яніння та відмови останнього від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Також до суду надіслано два примірники протоколу про адміністративне правопорушення, які не мають підпису правопорушника та його пояснень по суті правопорушення. Факт відмови його від дачі пояснень та підписання даного протоколу будь-якими доказами, в тому числі поясненнями свідків, отриманих в судовому засіданні - не доведений.

Крім того, згідно з положеннями ч. 1 ст. 266 КУпАП на поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України покладено обов'язок по відстороненню від керування транспортним засобом осіб, які ними керують і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість руху.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання вимог цієї норми закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №452308 від 18.11.2018 року, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, незважаючи на те, що у цьому протоколі зазначено, що водій керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп'яніння.

Вказані норми законодавства носять імперативний характер, а тому підлягають обов'язковому застосуванню до вказаних правовідносин інспекторами поліції, завданням яких є надання поліцейських послуг у сферах забезпечення публічної безпеки і порядку та керуються у своїй діяльності принципом верховенства права.

Згідно із ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI. представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 про вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, складений з порушенням вимог ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП, та обставини викладені в ньому не доведені відповідними належними та допустимими доказами, а в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, що виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

Відповідно до ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись п.1 ст.247, ст.ст.251, 252, 266, 283, 284, ч.1 ст.130 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя К.А. Гусейнов