Справа № 751/3284/19
Провадження №3-зв/751/1/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд м. Чернігова

в складі: головуючого судді Ченцової С.М.

при секретарі судового засідання Сащенко О.М.,

розглянувши заяву прокурора про відвід судді у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в :

14 травня 2019 року до Новозаводського районного суду міста Чернігова стосовно ОСОБА_1 , надійшов протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, з додатками.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана справа передана на розгляд судді Філатової Л.Б.

До початку розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя Філатова Л.Б. повідомила учасників, що адвокат Гогулі Ю.О.- Гордійко Ю.Г. працював суддею Новозаводського районного суду міста Чернігова, де з 2006 року головуючий суддя ОСОБА_2 Б. обіймала посаду заступника голови суду, з вересня 2016 року голови суду. На час звільнення судді Гордійко Ю.Г. у відставку головуючий у справі суддя Філатова Л.Б. обіймала посаду голови Новозаводського районного суду м. Чернігова.

Прокурор Максиміхін Ю.В. після роз`яснення права на відвід, заявив що вважає за доцільне передати матеріали справи на розгляд іншого судді з метою уникнення сумнівів у законності прийнятого судом рішення та упередженості головуючого судді.

Адвокат Гордійко Ю.Г. висловив думку, що відсутні підстави для відводу та самовідводу судді.

Вирішуючи заяву про відвід судді Філатової Л.Б. суд врахував наступне.

Адвокат Гордійко Ю.Г. звільнений з посади судді Новозаводського районного суду міста Чернігова, у зв`язку з поданням заяви про відставку , згідно рішення Вищої ради правосуддя від 23.02.2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, останній заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та обєктивного рішення суду.

У п. п. 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини "Білуха проти України" від 09.11.2006 (заява N 33949/02) зазначається, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до п. п. 1, 2, 6 ч. 7 ст. 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 р. суддя зобов`язаний, зокрема: справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів; виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, встановлених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції".

У статті 15 Кодексу суддівської етики України, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22.02.2013 р., зазначається, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Крім того, відповідно до ст. 3 ч. 1 "Порядку здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо конфлікту інтересів в діяльності суддів та інших представників судової системи та його врегулювання", затвердженого Радою суддів України від 04.02.2016 року N 2, суб`єкти конфлікту інтересів повинні прагнути самостійно та своєчасно вживати заходи із запобігання виникненню конфлікту інтересів та його врегулювання (в тому числі, в порядку передбаченому процесуальним законодавством). Суб`єкт конфлікту інтересів зобов`язаний вживати заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів у його діяльності; не вчиняти дій та не приймати рішень по суті в рамках виконання своїх службових повноважень в умовах реального конфлікту інтересів (п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Порядку).

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутні норми, що регулюють підстави та порядок відводу (самовідводу) судді. Разом з тим відсутність в Кодексі України про адміністративні правопорушення правової регламентації процедури відводу або самовідводу судді не звільняє професійного суддю від виконання ним основного обов`язку по неупередженому розгляду справ. При цьому діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України передбачають відвід (самовідвід) судді, а тому в даному випадку є необхідність у застосуванні аналогії права.

Діюче законодавство України не передбачає заборону на застосування процесуальних норм за аналогією, якщо мета їх застосування направлена на здійснення провадження в справах про адміністративні правопорушення на основі суворого додержання законності, в силу вимог ст. 7 КУпАП.

Оскільки питання відводу судді чинним КУпАП не врегульоване, суд керується п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, відповідно до якого наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді є обставиною, що виключає участь судді в кримінальному провадженні.

Та обставина , що адвокат Гордійко Ю.Г. працював суддею Новозаводського районного суду міста Чернігова, в період коли суддя ОСОБА_3 Л.Б. обіймала адміністративні посади у суді , не може бути підставою про відвід судді Філатової Л.Б. , тому у задоволенні заяви прокурора Максиміхіна Ю.В. про відвід судді слід відмовити.

Керуючись статтями 246, 294 КУпАП, п. 4 ч. 1 статті 75 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви прокурора Максиміхіна Ю.В. про відвід судді Філатової Лариси Борисівни у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.М. Ченцова