Провадження № 33/824/4213/2019 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.

за участі:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - Абакарова М.М.

потерпілого - ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Абакарова М.М. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 вересня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.2 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді І-ї інстанції, 9 серпня 2019 року о 13 годині 10 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Toytota Land Cruiser", д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись по пр-ту Науки, 43 у м. Києві, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter" д.н.з. НОМЕР_3 . В результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Крім того, будучи особою, яка протягом року притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення порушення за ч.1 ст.130 КпАП України, після виявлення працівниками поліції ознак наркотичного сп`яніння, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Постановою Голосїівського районного суду м. Києва від 24 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, адвокат особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КпАП України скасувати та прийняти нову, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КпАП України, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Вказує, що місцевий суд прийняв постанову в порушення норм закону, без належного й об'єктивного дослідження обставин справи.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не є допустимим доказом у справі, оскільки складений з порушенням ст.ст.256, 268 КпАП України та п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції. Зокрема, в протоколі відсутні відомості про суть допущеного ОСОБА_1 правопорушення та не зазначено частину статті 130 КпАП України, за якою кваліфіковано дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КпАП України. Зокрема, з відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 не відмовляється в категоричній формі від проходження огляду на стан сп`яніння, а зазначає, що пройде його самостійно.

До того ж, суддя І-ї інстанції під час розгляду справи не надав жодної правової оцінки висновку щодо результатів медичного огляду від 14.08.2019 року, оригінал якого міститься в матеріалах справи, та з якого вбачається, що у ОСОБА_1 жодних ознак сп`яніння не виявлено.

Розглядаючи справу, суддя місцевого суду не дотримався вимог щодо безсторонності, оскільки належним чином не дослідив та не врахував аргументи, наведені стороною захисту, а лише досліджував ті докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, потерпілого, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Суддя першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази з точки зору їх належності та допустимості, а саме: протокол серії ДПР18 №342130 про адміністративне правопорушення від 9 серпня 2019 року; письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили обставини, викладені у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення; письмову розписку ОСОБА_1 від 09.08.2019 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом та залишив його на місці зупинки; відеозапис з бодікамери патрульного поліцейського, де зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а також постанову Святошинського районного суду м. Києва від 28.12.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного адміністративного правопорушення протягом року, та прийшов до обґрунтованого висновку про достатність цих доказів, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я уповноважена особа в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказує ознаки сп`яніння і дії водія, спрямовані на ухилення від огляду.

Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням досліджених доказів в їх сукупності, суддя І-ї інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Всупереч доводам захисника Абакарова М.М. місцевий суд надав належну оцінку висновку щодо результатів медичного огляду від 14.08.2019 року, який міститься в матеріалах справи, зазначивши при цьому беззаперечні мотиви його відхилення як доказу спростування вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України.

Крім того, його твердження щодо недопустимості протоколу про адміністративне правопорушення є голослівним та не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано обрав вид стягнення відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховуючи особу правопорушника, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, характер вчиненого правопорушення, а також ступінь його вини у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Абакарова М.М. залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 вересня 2019 року, щодо ОСОБА_1 за ст.124 та ч.2 ст.130 КпАП України - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко