Справа № 646/713/19
№ провадження 3/646/377/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2019 року м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Янцовська Т.М., за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1, прокурора Таркан О.М., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, прокурора відділу забезпечення представництва в суді управління захисту інтересів громадянина або держави в суді прокуратури Харківської області, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.4 ст. 172-6 КУпАП

в с т а н о в и в :

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 41-01/49/19, складений 30.01.2019 року Національним агентством з питань запобігання корупції, про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді прокурора відділу забезпечення представництва в суді управління захисту інтересів громадянина або держави в суді прокуратури Харківської області, тобто будучи субєктом, на якого поширюються дія Закону України «Про запобігання корупції», подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік із завідомо недостовірними відомостями.

Так, ОСОБА_2 26.10.2016 подав декларацію за 2015 рік (унікальний ідентифікатор документа -63afac1a-2d6d-4a32-8e8f-b8328a091d0f) та за результатами повної перевірки декларації прийнято рішення від 16.11.2018 № 2621 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік, поданої ОСОБА_2. За результатами повної перевірки декларації за 2015 рік встановлено внесення ОСОБА_2 завідомо недостовірних відомостей, що відрізняються від достовірних на загальну суму 238 182,00 грн, а саме:1. У розділі 3 «Обєкти нерухомості» декларації за 2015 рік. 1.1. Субєкт декларування зазначив відомості про земельну ділянку загальною площею 1500 м2, яка розташована за адресою: Харківська обл., Дергачівський район, с. Черкаська Лозова, вул. Лугова, 11, що належить йому на праві власності, дата набуття права 11.07.2007, а у полях «Кадастровий номер», «Вартість на дату набуття» та «Вартість за останньою оцінкою» - «Не відомо». Відповідно до відомостей з Державного земельного кадастру вказаній земельній ділянці загальною площею 1500 м2 присвоєно кадастровий номер :00:000:1350, що також підтверджується наданими субєктом декларування поясненнями та копією Державного акту на право власності на земельну ділянку № ЯД 068564 від 11.07.2007. Згідно з наданою субєктом декларування копією договору купівлі- продажу від 25.12.2006, земельна ділянка загальною площею 1500 м2, яка розташована за адресою: Харківська обл., Дергачівський район, с. Черкаська Лозова, вул. Лугова, 11 придбана ним за 14 426,00 грн. Згідно з висновком про експертну вартість земельної ділянки, наданого субєктом оціночної діяльності від 19.12.2006, вартість земельної ділянки становить 14 426,00 гривень. Таким чином, вартість на дату набуття права на земельну ділянку та за останньою оцінкою становила 14 426,00 гривень .Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 14 426,00 гривень. Крім того, субєкт декларування зазначив відомості про житловий будинок загальною площею 229 м2, який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Хорошеве, вул. Шевченка, 37, що належить йому на праві власності (частка 33 %), дата набуття права 03.03.2015, вартість за останньою оцінкою 336 000,00 грн, не відобразивши відомості про усіх співвласників такого житлового будинку. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна на праві спільної власності ОСОБА_2 (частка 33,3%) та ОСОБА_3 (частка 66,7%) належить житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 228,8 м2. Субєкт декларування надав копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.03.2015, в якому зазначено, що вартість його частки (33,3%) вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями загальною площею 228,8 м2 складає 112 244,00 гривні. Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 223 756,00 гривні. Таким чином, у розділі 3 «Обєкти нерухомості» декларації за 2015 рік субєкт декларування зазначив недостовірні відомості про вартість на дату набуття у власність земельної ділянки та житлового будинку, які відрізняються від достовірних на загальну суму 238 182,00 грн (підпункти 1.1, 1.2 цього розділу), чим не дотримав вимоги пункту 2 частини першої статті 46 Закону. Отже, за результатами зясування достовірності задекларованих відомостей встановлено, що субєкт декларування відобразив недостовірні відомості, що відрізняються від достовірних на суму 238 182,00 грн (підпункти 1.1, 1.2 пункту 1 розділу І цього рішення), що становить суму від 100 до 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що є ознаками правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 172 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 винним себе у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП. ОСОБА_2 подані письмові пояснення, в яких він зазначив, що при заповненні вказаної декларації виникали технічні проблеми та неможливо було внести відомості до графи «Кадастровий номер» розділу «Обєкти нерухомості» у звязку з чим вона залишилась незаповненою. Крім того, ним не було вказано вартість земельної ділянки на час набуття права власності, оскільки на момент складання декларації був відсутній договір купівлі-продажу цієї земельної ділянки, та він був знайдений пізніше в документах померлого батька декларанта. Відомості про її вартість були внесені до виправленої декларації 20.12.2018 року. Що стосується надання недостовірних відомостей про співвласників житлового будинку загальною площею 229 м2, який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Хорошеве, вул. Шевченка, 37, то співвласник вказаного нерухомого майна брат ОСОБА_2, ОСОБА_3, не вважається членом сімї декларанта, оскільки не проживає з ним та не повязаний спільним побутом. Крім того, задекларована вартість будинку (336000,00 грн.) є більшою від суми 112244,00 грн. та яку, на думку НАЗК, мав зазначити у декларації ОСОБА_2 Вказане свідчить про відсутність умислу на приховування майна або надання недостовірної інформації чи наявність особистого інтересу. Більше того, вказану декларацію ОСОБА_2 було подано 26.10.2016 року, а відповідні розяснення НАЗК прийнято та опубліковано 02.09.2016 року.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, приходжу до наступного.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративні правопорушення, надано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік, рішення НАЗК від 16.11.2018 року № 2621, виправлена за результатами перевірки декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, документи, надані ОСОБА_2

Рішенням НАЗК від 10 червня 2016 року № 2 (із змінами) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 4 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини.

Так, відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому діяння, передбачені ст.172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення.

З врахуванням положеньЗакону України «Про запобігання корупції», сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобовязана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення.

Як встановлено із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 не зазначив у декларації вартість на дату набуття земельної ділянки, тоді як вказана інформація зазначена у договорі купівлі продажу від 25.12.2006 року.

Згідно пояснень ОСОБА_2, вказаний договір купівлі продажу був відсутній у декларанта на день заповнення деклараціі та був знайдений пізніше у документах померлого батька.

Невнесення кадастрового номеру земельної дільянки було викликане недоліками системи електронного декларування, що виникали в процесі експлуатації та відсутності можливості заповнити відповідну графу розділу у декларації.

Що стосується внесення недостовірної інформації щодо вартості житлового будинку, то у графі «тип власності» ОСОБА_2 було зазначено «Власність та відсоток 33» та внесено загальну вартість будинку у розмірі 336000,00 грн.

Згідно пояснень ОСОБА_2, подання деклараціі за 2015 рік було першим електронним декларуванням, у звязку з чим він не мав досвіду щодо заповнення декларації, тому в момент внесення відомостей про вартість майна не вважає помилковим зазначення усієї вартості будинку, а не його частки.

Слід звернути увагу, що внесена ОСОБА_2 вартість будинку перевищує вартість його частки і цьому майні.

В подальшому ОСОБА_2 було подано виправлену декларацію та усунуто недоліки поданої ним декларації за 2015 рік.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 умислу на вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

Не здобуто таких доказів і під час судового розгляду зазначеної справи.

В листі Вищого спеціалізованого суду України № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязанні з корупцією» зазначено, що субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обовязкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 р. (справа №1-27/2010).

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б підтверджували наявність в діях особи умислу на порушення вимог фінансового контролю. Крім цього, відсутні відомості про наявність в діях особи корупційного інтересу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність в діях останнього субєктивної сторони, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 247, 251,268,283, 284,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її постановлення через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Суддя Т.М. Янцовська