Провадження № 33/4820/57/19
Справа № 689/2291/18 Головуючий в 1-й інстанції Кульбаба А. В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережний С. Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2019 року м. Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_1, при секретарі судового засідання Плюти В.С., за участі особи яка притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 21 грудня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 21 грудня 2018 року,

ОСОБА_2 Мустафу, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, -

визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 Мустафи судовий збір на користь держави в розмірі 352 грн. 40 коп.

За постановою судді, ОСОБА_2 28 жовтня 2018 року о 02 годині 40 хвилин в смт. Ярмолинці по вул. Петропавловська, 71, керував автомобілем Фольксваген Пассат н.з. GК DТ 2014 з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітке мовлення, тремтіння рук). Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_3 просить скасувати постанову як незаконну та необґрунтовану через неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, а також невідповідність висновку суду фактичним обставинам справи та прийняти нову постанову, якою закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що при розгляді справи не були дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного зясування обставин справи, що призвело до прийняття судового рішення, яке не відповідає вимогам закону. Викладені в постанові суду висновки не відповідають фактичним обставинам справи. На думку апелянта, наведені у постанові суду докази, а саме протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які не були допитані в судовому засіданні, не можуть бути визнані належними та допустимими доказами. На основі наявних у них фактичних доказах не може встановлюватись наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зауважує, що в протоколі про адміністративне правопорушення та в поясненнях свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_5 не вказано місце, де ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння. Зазначає, що судом не враховано, що автомобілем керував ОСОБА_7, оскільки ОСОБА_2, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували в стані алкогольного спяніння, що підтверджується їхніми показами, які узгоджуються між собою. Зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським в порушення вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Звертає увагу, що в порушення вимог КУпАП, ОСОБА_2 не був відсторонений працівниками патрульної поліції від керування транспортним засобом у встановленому законом порядку, що ставить під сумнів факт керування його підзахисним автомобілем.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи яка притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 і ОСОБА_12, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд першої інстанції під час її розгляду зазначені вимоги закону виконав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею були в повній мірі з'ясовані всі обставини, які відповідно до положень ст.280 КУпАП підлягають з'ясуванню, а також були досліджені надані докази та оцінені судом у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 033670 від 28 жовтня 2018 року, згідно якого ОСОБА_2 28 жовтня 2018 року о 02 годині 40 хвилин в смт. Ярмолинці по вул. Петропавловська, 71, керував автомобілем Фольксваген Пассат н.з. GК DТ 2014 з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітке мовлення, тремтіння рук). Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України.(а.с. 3)

Доводи апелянта, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а тому не може бути визнаний належним та допустимим доказом по справі, є необґрунтованими.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 підписуючи протокол про адміністративне правопорушення, будь яких зауважень та пояснень не надав. Крім того, зазначений протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Суд критично відноситься до твердження захисника, про те що автомобілем керував ОСОБА_7, а не ОСОБА_2, оскільки як вбачається з вказаного протоколу, в графі «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про мене дані - правильні», ОСОБА_2 особисто підписався, підтвердивши тим самим вказані обставини.

Оцінивши зібрані по справі докази, у їх сукупності приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги щодо керування належним ОСОБА_2 автомобілем іншою особою, не підтверджуються жодним доказом у справі і на думку апеляційного суду, є намаганням ОСОБА_2 ввести суд в оману з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення невірно вказано місце зупинки транспортного засобу, що є порушенням ч. 1 ст. 256 КУпАП.

Вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення передбачені ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 зазначеної норми у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення від 28.10.2018 р. про порушення ОСОБА_2 п.2.5 Правил дорожнього руху відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема у ньому зазначено місце, а саме смт. Ярмолинці по вул. Петропавловська, 71, що знаходиться поряд магазину «У Тетяни» за адресою вул. Петропавловська, час вчинення адміністративного правопорушення, суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Не впливають на законність постанови суду твердження апелянта, про те що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами по справі письмові пояснення свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які не були допитані в судовому засіданні.

При прийнятті постанови, суд першої інстанції дав належну оцінку поясненням свідків у сукупності з іншими доказами по справі та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення складеному відносно ОСОБА_2 та у постанові суду, правильно вказано про порушення ОСОБА_2 п. 2.5 Правил дорожнього руху - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_2 у присутності двох свідків, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність.

Доводи апелянта про не відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, не заслуговують на увагу, оскільки за вимогами ст. 266 КУпАП відсторонення водія від керування транспортним засобом здійснюється з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія у стані сп'яніння.

При розгляді справи судом порушень вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Під час перегляду справи, порушень норм процесуального або матеріального права не встановлено, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Всі інші доводи апеляційної скарги не впливають на суть прийнятого судом рішення.

За таких обставин з врахуванням низки матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_2 в порушенні ПДР України, постанова судді є законною і справедливою, а підстав для її скасування немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 21 грудня 2018 року, щодо ОСОБА_2 Мустафи, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: