КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/213/2019 Постанова винесена суддею Валігурою Д.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною вищоюосвітою, неодруженого, студента 2-го курсу факультету «Оркестрові таударно-духові інструменти» Київського інституту музики ім. Р.М. Глієра, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою суду, 04 серпня 2018 року о 23 год. 50 хв. по вул. Малевича, 86 в м. Києві ОСОБА_2 керував автомобілем «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані наркотичного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, пр. Визволителів, 6, висновок №007805, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою через порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю події та складу правопорушення в його діях.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення ним вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі зібраних по справі матеріалів, навіть не перелічивши їх в постанові, при цьому оцінка доказів по справі була проведена судом поверхнево, без з'ясування усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що прямо порушує приписи ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Зокрема, зазначає, що з незрозумілих підстав він був зупинений працівниками поліції, які попросили пред'явити документи, і сказали, що він веде себе неадекватно та запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння. На їх пропозицію він поїхав для проходження медичного огляду у наркодиспансер, де здав аналіз сечі, результат якого показав, що він нібито знаходився у стані наркотичного сп'яніння, але він не вживав у цей день алкоголь та наркотичні засоби, а тому висновок «Соціотерапії» про перебування його в стані наркотичного сп'яніння не відповідає дійсності, у зв'язку з чим вважає за необхідне призначити по справі судово-медичну токсикологічну експертизу для встановлення наявності у його біологічному середовищі (сечі) будь-якого наркотичного засобу або психотропної речовини, а також ймовірний термін їх вживання. З клопотанням про призначення відповідної експертизи він двічі звертався до суду, однак йому безпідставно було відмовлено в його задоволенні.

Крім того, зазначає, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена саме за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, але судом під час розгляду справи та винесенні оскаржуваної постанови не було враховано, що матеріалами справи, зокрема, його показаннями та показаннями свідків підтверджуються такі фактичні обставини, як керування транспортним засобом не в стані наркотичного сп'яніння, а також і те, що напередодні, та і в день зупинки транспортного засобу, яким він керував, алкогольні напої та наркотичні засоби ним не вживались, тому він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, однак, постановою суду повністю проігноровано вказані доводи та не наведено їхнього аналізу.

Також зазначає, що у заключному судовому засіданні 18.10.2018 року, після відмови в задоволенні його клопотання про призначення по справі експертизи, незважаючи на те, що ним було заявлено клопотання про відвід судді, не розглянувши його, суд постановив рішення по справі, не переконавшись у відсутності клопотань, при цьому, суд приймав своє рішення на місці, без виходу до нарадчої кімнати та без проголошення резолютивної частини постанови.

Таким чином, на думку апелянта, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.ст. 245, 280 КУпАП, що є підставою для її скасування.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, опитавши свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, підписано відповідною посадовою особою та й самим ОСОБА_2, який при цьому не погодився з працівниками поліції через їх безпідставні та надумані тлумачення, а також Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КМНКЛ «Соціотерапія» від 06.08.2018 року, згідно якого ОСОБА_2 перебуває у стані наркотичного (каннабіноїди) сп'яніння, а також відеозапису з нагрудних камер відеоспостереження (відеореєстраторів) працівників поліції, з яких слідує обґрунтованість підозр працівників поліції щодо наявності у ОСОБА_2 на час його зупинки ознак наркотичного сп'яніння.

Що стосується наданих в суді апеляційної інстанції пояснень ОСОБА_2 про те, що він був зупинений працівниками поліції з незрозумілих підстав, які попросили пред'явити документи, а потім сказали, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння та попросили дихнути, але, не почувши від нього запаху алкоголю, посвітили йому ліхтарем в очі та сказали, що він перебуває у стані наркотичного сп'яніння, оскільки веде себе неадекватно та запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі. На це він їм сказав, що не вживає ні алкоголю, ні наркотиків, але на їх пропозицію поїхав у наркодиспансер для проходження медичного огляду, де здав аналіз сечі, який було опломбовано, та результат якого з незрозумілих для нього причин показав, що він нібито знаходився у стані наркотичного сп'яніння, проте він не вживав у цей день ні алкоголь, ні наркотичні засоби. При цьому лікар спочатку сказав, що він перебуває під дією амфетаміну, але потім вирішив, що під дією іншого наркотичного засобу. Після того, як він здав аналізи, його поставили на облік, але потім він поїхав у медичний заклад «Соціотерапія» на вул. Качалова, 5, та здав аналізи і через тиждень йому сказали, що у його сечі не виявлено наркотиків та зняли з обліку. Тому вважає висновок «Соціотерапії» про перебування його в стані наркотичного сп'яніння таким, що не відповідає дійсності, та у зв'язку з цим він просив суд першої інстанції призначити по справі судово-медичну токсикологічну експертизу для встановлення наявності у його біологічному середовищі (сечі) будь-якого наркотичного засобу або психотропної речовини, а також ймовірний термін їх вживання, але йому було відмовлено, то вони не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються доказами у справі.

Зокрема, такі твердження ОСОБА_2 спростовуються Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого КМНКЛ «Соціотерапія» 06.08.2018 року на підставі даних, що містяться в Акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №007805 від 05.08.2018 року щодо ОСОБА_2, згідно якого ОСОБА_2 перебуває у стані наркотичного (каннабіноїди) сп'яніння, а також, наданим на запит апеляційного суду КМНКЛ «Соціотерапія», Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №007805, складеному 05.08.2018 року о 01 год. 10 хв. щодо ОСОБА_2, згідно якого: досліджувалося біологічне середовище (сеча); метод лабораторного тестування - ІХА; результат лабораторних тестів №2668 - марихуана (позитивно), амфетамін та метамфетамін (негативно); заключний діагноз (за результатами огляду та тестів) - стан сп'яніння внаслідок вживання каннабіноїдів (марихуана), що й дало працівникам поліції підстави для складання щодо ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підстав вважати вказаний вище висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння недійсним, як про те вказав ОСОБА_2 в апеляційному суді, зазначаючи, що він не перебував у стані наркотичного сп'яніння, оскільки в подальшому після постановки його на облік та повторної здачі аналізу йому повідомили, що у його сечі не виявлено наркотиків та зняли з обліку, судом апеляційної інстанції не встановлено, так як відповідний акт було складено, а сам огляд проведено у відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року №1452/735.

З огляду на вищенаведене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що обставини вчиненого ним адміністративного правопорушення, зазначені в оскаржуваній постанові, не відповідають дійсності та не підтверджуються жодним доказом, слід визнати безпідставними, оскільки вони є голослівними та суперечать наявним у справі доказам, які не викликають сумнівів у своїй достовірності, та розцінюються судом апеляційної інстанції лише як спосіб захисту та намагання ухилитися від відповідальності за вчинене.

Щодо наданих під час апеляційного розгляду пояснень свідка ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом не перебував в стані ні алкогольного, ні наркотичного сп'яніння, оскільки в цей вечір вона разом з ним їхала в машині з с. Зазим'яв м. Київ, де вони провели цілий тиждень в християнському таборі, в якому не вживають ні алкоголю, ні наркотиків. А щодо звинувачень працівників поліції, що ОСОБА_2 перебуває в стані наркотичного сп'яніння, то вказала, що ОСОБА_2 вона знає давно і знає, що він курить цигарки, але якби він щось курив із наркотиків, то був би запах, однак вона нічого не чула, і ні разу його в такому стані не бачила. Тому не знає як могло так статися, що коли ОСОБА_2 пройшов огляд, то виявилося, що він перебуває в стані наркотичного сп'яніння, адже у його поведінці вона не бачила ніяких змін, то суд апеляційної інстанції відноситься до них критично, оскільки вказані пояснення спростовуються вищенаведеними доказами.

Крім того, свідок ОСОБА_3 є знайомою ОСОБА_2, тому може бути зацікавленою в результатах розгляду справи на його користь, а до того ж вона не є експертом у галузі судової медицини, щоб визначити дійсний стан, в якому на той час перебував ОСОБА_2

З огляду на наведене, суд першої інстанції обґрунтовано в цій частині не прийняв до уваги і пояснення допитаних свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6 (ОСОБА_6), які є також знайомими ОСОБА_2, та можуть бути заінтересованими в результатах розгляду справи, а також і не є спеціалістами у відповідній галузі судової медицини.

Крім того, об'єктивних даних про те, що ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом не перебував у стані наркотичного сп'яніння, останнім суду також надано не було, відсутні такі дані і в матеріалах справи, а тому доводи ОСОБА_2 в цій частині не заслуговують на увагу.

З огляду на достатність в матеріалах справи доказів вини ОСОБА_2 в порушенні вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, підстав для проведення по справі судово-медичної токсикологічної експертизи не вбачається, а відтак, посилання апелянта на те, що при розгляді справи в суді першої інстанції йому необґрунтовано було відмовлено у задоволенні клопотання про призначення судово-медичної токсикологічної експертизи для встановлення наявності у його біологічному середовищі (сечі) будь-якого наркотичного засобу або психотропної речовини, не заслуговують на увагу, оскільки з урахуванням апеляційного перегляду його доводів за скаргою, а також наданого на запит апеляційного суду КМНКЛ «Соціотерапія», Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №007805 від 05.08.2018 року, згідно якого ОСОБА_2 перебуває у стані наркотичного сп'яніння внаслідок вживання каннабіноїдів (марихуана), це не вплинуло на правильність прийнятого судом рішення.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд приймав своє рішення на місці, без виходу до нарадчої кімнати та без проголошення резолютивної частини постанови, то, з огляду на відсутність регламентованого в КУпАП порядку розгляду даної категорії справ, апеляційний суд не вважає такими, які тягнуть скасування прийнятого місцевим судом рішення.

Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з'ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП, і дійшов правильного висновку про порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.9 (а) ПДР України, тобто про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, суд, при накладенні стягнення на ОСОБА_2, врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, і обґрунтовано визначив вид та розмір стягнення, у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, що в повній мірі відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, а також відповідає і меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду ГорбІ.М.