ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/173/19 Справа № 204/4948/18 Суддя у 1-й інстанції - Некрасов О. О. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу захисника Завгороднього Андрія Миколайовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 21 серпня 2018 року, якою:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними на 1 рік

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 06 липня 2018 року о 00 годині 20 хвилин, в м. Дніпро по пр.Металургів, буд.110, водій ОСОБА_2, керував автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник Завгородній А.М. подав апеляційну скаргу, разом з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку. В апеляційній скарзі, просить постанову судді першої інстанції скасувати а провадження закрити у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КупАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова є необґрунтованою, невідповідною матеріалам справи та вимогам Закону, а також прийнятою із значними та чисельними порушеннями процесуальних норм й за таких умов підлягає скасуванню.

Зазначає, що вимога ОСОБА_2 стосовно надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого часу вимірювальної техніки співробітниками патрульної поліції була проігнороване.

Також вказує на те, що пояснення зазначених свідків здійснені особисто інспектором патрульної поліції, однак суд розглянув справу поверхнево та формально, не допитавши вказаних свідків.

В обґрунтування клопотання пропущеного процесуального строку зазначає, що ОСОБА_2 жодного виклику чи повідомлення не отримував, про винесенні рішення дізнався із ЄДРСР у січні 2019 року.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Завгородній А.М. просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції, підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі повному обсязі, просив її задовольнити.

Допитаний в судовому засіданні інспектор патрульної поліції ОСОБА_4, пояснив, що 06.07.2018 року близька 00.20 год, вони патрулюючи по вул. Металургів, зупинили автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1,за порушення правил дорожнього руху. При спілкуванні з водієм були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння а саме (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода) після чого гр. ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку. Водій пройшов огляд на газоаналізаторі Драгер, результат 1,60% проміле, водій був незгоден з результатами, та від подальшого огляду у лікарні на стан сп'яніння відмовився.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також клопотання про поновлення пропущеного строку, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вини останнього, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким судом першої інстанції було надано належну оцінку, зокрема: протоколом серії БД 128548 від 06.07.2018 року, складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КупАП; рапортом працівника поліції, в якому викладені фактичні обставини скоєного ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення; поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 від 06.07.2018, з яких вбачається, що 06.07.2018 вони були свідками того, як водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку; актом огляду водія на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів на підставі якого огляд був проведений у зв'язку із виявленими ознаками а саме : почервоніння обличчя, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини роту, проба позитивна 1.6 проміле.

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують відмову ОСОБА_2 від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об'єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП.

Крім того, в суді апеляційної інстанції було заявлено клопотання про виклик свідків, які перебували разом з ОСОБА_2 у автомобілі, однак в задоволенні цього клопотання було відмовлено, оскільки особи, які перебували разом з ним, матеріалами справи не встановлені, та є зацікавленими особами, покази яких будуть викликати сумніви.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків які містяться в матеріалах справи, не вбачається.

Крім того стосовно посилання захисника на те, що зазначені свідки не були допитані у судовому засіданні а також те, що їх пояснення є шаблонними та здійсненими саме інспектором поліції, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки згідно з відеозапису нагрудного відеоргістратора, зазначені свідки дійсно були присутні під час відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду, а пояснення здійсненні зазделегіть підготовленому шаблоні, із підписами останніх, що з їх слів написано вірно та ними прочитано, а тому будь яких вимог щодо шаблону надання пояснень нормами чинного законодавства не передбачено. Крім того клопотань про допит свідків у суді першої інстанції від ОСОБА_2 не надходило, оскільки це є правом сторони а не обов'язком суду.

Також не заслуговують і на увагу доводи апеляційної скарги захисника стосовно того, що що вимога ОСОБА_2 стосовно надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого часу вимірювальної техніки співробітниками патрульної поліції була проігнорована.

Згідно з роз'яснень Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів", газоаналізатори марки «Drager Alkotest 6810» та «Drager Alkotest 6820», що вже перебувають в експлуатації, можуть і надалі експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Крім того, затверджений тип засобів вимірювальної техніки Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Saftety AG &aст; Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту, Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.

Таким чином, зазначене спростовують доводи апеляційної скарги, газоаналізатор має свідоцтво про державну реєстрацію та сертифікат відповідності. Крім того, доказів того, що ОСОБА_2, вимагав надати сертифікат відповідності в даному випадку не заслуговують на увагу, оскільки останній був не згоден з його результатами та відмовився від проходження огляду у лікарні.

Інших доказів відсутності вини ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні та в апеляційній скарзі не наведено, а посилання захисника на той факт, що працівники поліції не направляли останнього до найближчого заходу охорони здоров'я, є безпідставним.

Так, згідно до п.12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності працівника поліції.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 в категоричній формі відмовився від проходження подальшого медичного огляду у лікарні, будучи не згоден з показами газоаналізатора, працівники патрульної поліції склали протокол про адміністративне правопорушення саме за ч. 1 ст. 130 КупАП, об'єктивна сторона якої полягає у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Так, судом було встановлено та досліджено обставини скоєння ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, на підставі яких суд дійшов висновку про наявність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП, в основу доведеності вини яких, суд поклав саме протокол про адміністративне правопорушення, який складений з дотриманням вимог ст. 256 КупАП та уповноваженою особою, в якому викладені обставини, час та місце скоєння адміністративного правопорушення.

Крім того, Відповідно до абз. 2 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року №14, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, в ньому розкрито повністю об'єктивну сторону правопорушення, його суть, зазначено ознаки алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), зафіксовано відмову порушника від проходження медичного огляду в присутності двох свідків, які підписалися в даному протоколі.

Наявні в матеріалах справи заперечення ОСОБА_2 стосовно його незгоди з протоколом про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження.

Так, як слідує із приписів вимог ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

В матеріалах справи наявна письмова розписка ОСОБА_7, відповідно до якої останній зобов'язується доставити автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1,за місцем мешкання ОСОБА_2

Зазначене лише підтверджує факт виконання працівниками поліції вимог ст. 266 КупАП, щодо відсторонення водія від керування.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП, що виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання захисника Завгороднього Андрія Миколайовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження постанови судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 21 серпня 2018 року, - задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника Завгороднього Андрія Миколайовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 21 серпня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун