Справа № 164/1633/19
п о с т а н о в а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 року Суддя Маневицького районного суду Волинської області Токарська І.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління захисту економіки у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , виконуючого обов`язки голови Старосільського старотинського округу Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області,

за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії № 211 від 11 вересня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 , працюючи на посаді виконуючого обов`язки голови Старосільського старотинського округу Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області, будучи суб`єктом відповідальності за ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані при продажі майна, а саме: транспортного засобу марки KIA Sportage, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , вартістю 156 200 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та надав суду пояснення про те, що в його діях відсутній умисел вчиняти правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки кошти за продаж транспортного засобу марки KIA Sportage, 2014 року випуску, він отримав двома платежами, кожен з яких окремо не перевищував 50 прожиткових мінімумів, дохід в сумі 156 200 грн. за продаж вказаного транспортного засобу був відображений в щорічній декларації. Просив закрити провадження в справі за відсутністю складу правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у межах санкції статті.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника адвоката Сафулька С.Ф., висновок прокурора, дослідивши докази у справі та оцінюючи їх у сукупності з усіма матеріалами справи, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 172-6 КУпАП порушенням вимог фінансового контролю є неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані. Згідно з протоколом №211 від 11.09.2019 року ОСОБА_1 неповідомив уповноважений орган про суттєві зміни в майновому стані.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Системний аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є формальним. Обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, зобов`язаний довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення суттєві зміни у майновому стані.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 06.10.2010 (справа №1-27/2010) звертає увагу на умисну форму вини та наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення

В протоколі №211 від 11 вересня 2019 року про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, не зазначено та не надано суду жодних доказів скоєння ОСОБА_1 правопорушення умисно, тобто протокол не відповідає вимогам ст. 10 КУпАП, так як у ньому не зазначений один із основних елементів складу правопорушення форми вини особи, яка скоїла адміністративний проступок.

Не встановлення форми вини і не зазначення про це, в протоколі робить цей доказ неналежним. Протокол про вчинення адміністративного правопорушення № 211 від 11 вересня 2019 року не відповідає вимогам ст. ст. 10, 256 КУпАП і не може бути доказом вини ОСОБА_1 . Повертати цей протокол на доопрацювання суд не вбачає за можливе через ліквідацію органу, посадова особа якого склала цей протокол, та через сплив строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, який у даному випадку обчислюється з дня виявлення адміністративного проступку 8 серпня 2019 року, а не 11 вересня 2019 року дня складання протоколу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , пояснив, що при купівлі автомобіля марки KIA Sportage, 2014 року випуску у ОСОБА_1 11 грудня 2018 року він через нестачу коштів розрахувався з ОСОБА_1 не одразу, а двома платежами. Спочатку, 11 грудня 2018 року, він заплатив частину вартості автомобіля в сумі 76200 грн., а іншу частину вартості автомобіля в сумі 80000 грн. заплатив 10 лютого 2019 року. Дані обставини підтвердили свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , а також ця обставина підтверджується договором купівлі-продажу від 11 грудня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та додатковою угодою до договору купівлі-продажу т/з, а також розписками про передачу коштів.

В розумінні ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП настає при умові, що дохід особи, яка зобов`язана повідомити уповноважений орган про зміни в майновому стані настає при реальному отриманні доходу в розмірі 50 прожиткових мінімумів станом на 01.01 поточного року. Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2018 року становив 1 762 грн., 50 ПМ становить 88100 грн., отже обов`язок посадової особи повідомляти про зміни в майновому стані з метою фінансового контролю з боку держави настає при реальному отриманні нею 88100 грн., а так як ОСОБА_1 реально 11 грудня 2018 року при продажі належного йому на праві спільної сумісної власності з дружиною ОСОБА_3 автомобіля отримав 76200 грн. і ці кошти є спільною сумісною власністю подружжя, то у нього не виникло обов`язку повідомляти уповноважений орган про зміни у майновому стані, так як його частка від цієї суми становить лише 38100 грн. (76200 / 2) .

Будь-яких доказів, які б спростовували доводи ОСОБА_1 про те, що він 11 грудня 2018 року отримав не 156200 грн. а лише частину в розмірі 76200 грн., суду не надано.

Таким чином, суд приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Приймаючи до уваги пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності та його захисника адвоката Сафулька С.Ф. щодо відсутності умислу в діях ОСОБА_1 на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та будь-якого інтересу щодо неповідомлення щодо суттєвих змін у майновому стані, а також те, що інформація про продаж транспортного засобу марки KIA Sportage, 2014 року випуску відображена ОСОБА_1 в щорічній декларації за 2018 рік, дохід отриманий за продаж вказаного транспортного засобу отриманий двома платежами, кожен з яких окремо не перевищує 50 прожиткових мінімумів і є спільним майном подружжя, враховуючи відсутність доказів, які б підтверджували наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 умислу на порушення вимог ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», суд приходить до висновку, що в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відсутні ознаки суб`єктивної та обв`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки відсутні умисел та мотиви вчинити порушення закону, що свідчить про відсутність вини, а відтак робить неможливим притягнення особи до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. 10, ч. 2 ст. 172-6, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, 284, 288 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом десяти діб з дня винесення постанови.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська