ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу адвоката Мізевича Дмитра Анатолійовича діючого в інтересах потерпілої ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою закрито провадження щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, згідно з протоколом ОСОБА_2 09 жовтня 2019 року о 16 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «МАN», н/з НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом у заїзному кармані в районі електроопори № 89 по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, не переконався в безпечності свого маневру та не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «Шкода», н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який стояв позаду. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 10.9, 13.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження транспортним засобам.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, адвокат Мізевич Д.А. діючий в інтересах потерпілої ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та визнати ОСОБА_2 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що під час розгляду справи у суді першої інстанції адвокатом було заявлено клопотання про призначення транспортно-трасологічної експертизи, результати якої могли б вплинути на правильне вирішення справи, а також клопотання про виклик та допит у якості свідків працівників поліції, однак судом вказані клопотання були безпідставно відхилені, що вказує на порушення прав потерпілого.

Вважає, що в діях водія ОСОБА_2 наявна вина у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат потерпілої підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав викладених у ній. ОСОБА_2 та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про те, що водій ОСОБА_2 не порушував вимоги п.п. 10.9, 13.1 ПДР України та дотримався інших вимог правил дорожнього руху та про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є: будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Посилання апеляційної скарги на те, що в діях водія ОСОБА_2 наявна вина у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП є необґрунтованими, оскільки судом не було встановлено належних та допустимих доказів на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, може бути зроблений висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, що ставиться йому у вину складеним відносно нього протоколом, зокрема будь-яких доказів, які безпосередньо вказують на обставини, що підлягають доказування у даній справі та у своїй сукупності вказують на причинно-наслідковий зв`язок дій ОСОБА_2 з наслідками, що настали в результаті дорожньо-транспортної події, яка згідно відповідного протоколу про адміністративне правопорушення відбулась при здійсненні руху заднім ходом автобусом «МАN», під керуванням водія ОСОБА_2 , який не переконався, що це буде безпечним та не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого відбулось зіткнення з нерухомим позаду автомобілем «Шкода», немає. Зібраними доказами у цій справі не спростовується позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до якої саме інший водій ОСОБА_3 здійснив наїзд на нерухомий автобус «МАN», що був припаркований водієм ОСОБА_2 , який стояв поряд.

Крім того, в поясненнях свідків переважно викладалась лише їх власна думка щодо причин цього ДТП, разом з цим свідками не було конкретизовано механізм цієї пригоди, а лише загально описано її наслідки, а тому такі показання є оціночними судженнями, а не фактами, які на відміну від попередніх можливо довести або перевірити, а тому, пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є такими, що лише спрямовані на підтвердження позицій сторін процесу, за клопотанням яких вони були допитані, а не такими, що спрямовані на встановлення істини по справі.

Доводи апеляційної скарги представника потерпілого про те, що під час розгляду справи у суді першої інстанції адвокатом було заявлено клопотання про призначення транспортно-трасологічної експертизи, результати якої могли б вплинути на правильне вирішення справи, а також клопотання про виклик та допит у якості свідків працівників поліції, однак судом вказані клопотання були безпідставно відхилені, що вказує на порушення прав потерпілого, не можуть бути прийняті до уваги, з огляду на наступне.

В матеріалах цієї справи про адміністративне правопорушення відсутні необхідні вихідні дані, які б могли бути надані експертові для проведення відповідної експертизи, оскільки на місці ДТП не було утворено жодних слідів, крім того від контактування транспортних засобів між собою були спричинені пошкодження лише автомобілю «Шкода», без спричинення відповідних пошкоджень автобусу «МАN», а тому, з огляду на зібрані матеріали справи немає можливості надати інформацію, у якій були б зафіксовані необхідні сліди.

Також, відсутня необхідність допиту в якості свідків інспекторів патрульної поліції, які були присутні під час оформлення даної адміністративної справи, оскільки останні не являлись очевидцями зіткнення транспортних засобів між собою, а лише були повідомлені про дану подію однієї із сторін процесу та прибули на місце вчинення правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність факту вчинення цього ДТП саме ОСОБА_2 , оскільки будь-яких прямих доказів цьому немає.

З точки зору критерію відповідності доведеності вини особи поза розумним сумнівом, сукупність зібраних в матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення доказів є недостатньою та не взаємопов`язаною між собою для того щоб прийти до однозначного висновку щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення відносно останнього.

Інші доводи апелянта мають формальний характер, а будь яких інших доказів щодо наявності вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 280, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Мізевича Дмитра Анатолійовича діючого в інтересах потерпілої ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою закрито провадження у справі відносно ОСОБА_2 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун