Провадження № 33/4820/64/19
Справа № 677/1117/18 Головуючий в 1-й інстанції Боголюбова Л. М.
Категорія: ч. 1 ст. 176-2 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду - Федорова Н.О.,

з участю секретаря судового засідання - Купельської Н.П.,

прокурора Загродської Л.І.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 листопада 2018 року,

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 «б», кв. 36, працюючу головним спеціалістом юрисконсультом управління соціального захисту населення Красилівської РДА Хмельницької області,

визнано винною у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, оскільки на момент розгляду справи закінчились строки притягнення до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення.

За постановою суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 195 від 27.07.2018 року ОСОБА_1 на підставі наказу управління праці та соціального захисту населення Красилівської РДА № 19/кп від 01.04.2016 року переведена на посаду головного спеціаліста юрисконсульта управління соціального захисту населення Красилівської РДА Хмельницької області та будучи, відповідно до пункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», примітки до статті 176-2 КУпАп, субєктом на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» несвоєчасно, а саме: 27.04.2018 року, без поважних причин, подала декларацію особи за 2017 рік, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 176-2 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанову суду в частині визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення вважає такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування діючих прямих норм законодавчих актів, рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України», позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією», висловлену у листі від 22.05.2017 року № 223-943/0/4-17.

Судом не враховано, що вона не підпадає під перелік осіб, які повинні були подавати щорічну електронну декларацію в 2018 році і не є субєктом даного правопорушення, оскільки 28.02.2018 року була звільнена з посади головного спеціаліста юрисконсульта УСЗН Красилівської РДА та 28.02.2018 року нею була подана декларація особи, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави.

Субєктивна сторона складу адміністративного правопорушення. передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є недоведеною, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено якими доказами підтверджується умисел на вчинення правопорушення.

Після звільнення нею помилково було прийняте рішення про подання щорічної декларації за 2017 рік.

Після заміни електронного ключа нею здійснювалися неодноразові невдалі спроби доступу до особистого кабінету ЄДРД 30.03.2018 року, після чого вона направила електронний лист в службу технічної підтримки про неможливість доступу до реєстру, через 10 днів надійшов електронний лист від служби технічної підтримки про наданий доступ до реєстру і вона подала щорічну декларацію за 2017 рік.

Вказує, що нею не були порушені норми ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» та не здійснено жодних дій (умисних чи з необережності) спрямованих на вчинення правопорушення, повязаного з корупцією.

Зазначає, що оскаржуване рішення порушує її право на справедливий судовий розгляд, оскільки відсутній аналіз суду змісту заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, відсутнє обґрунтування посилання на аргументи та безперечні докази.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, яка вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ч. 8 п.п. 2, 3 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі або прийняти нову постанову.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнавши ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та закривши провадження у справі у звязку із закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП для притягнення до відповідальності, суд всупереч вимогам закону не встановив обставини, за яких таке було вчинене, тобто не сформулював доведене обвинувачення та не зазначив в чому саме вона винна.

У звзку з цим, на підставі ст. 294 КУпАП постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Натомість, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі наказу управління праці та соціального захисту населення Красилівської РДА № 19/кп від 01.04.2016 року переведена на посаду головного спеціаліста юрисконсульта управління соціального захисту населення Красилівської РДА Хмельницької області та будучи, відповідно до пункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», примітки до статті 176-2 КУпАп, субєктом на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» несвоєчасно, а саме: 27.04.2018 року, без поважних причин, подала декларацію особи за 2017 рік, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 176-2 КУпАП.

Незалежно від того, що ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не визнала, її винуватість доводиться даними:

-протоколу про адміністративне правопорушення № 195 від 27.07.2018 року, складеного оперуповноваженим управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_2, відповідно яких, ОСОБА_1 на підставі наказу управління праці та соціального захисту населення Красилівської РДА № 19/кп від 01.04.2016 року переведена на посаду головного спеціаліста юрисконсульта управління соціального захисту населення Красилівської РДА Хмельницької області та будучи, відповідно до пункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», примітки до статті 176-2 КУпАп, субєктом на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» несвоєчасно, а саме 27.04.2018 року, без поважних причин, подала декларацію особи за 2017 рік, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 176-2 КУпАП (а.с. 2-5);

-виписки з державного реєстру декларацій, згідно яких ОСОБА_1 опублікувала декларацію 27.04.2018 року о 20 годині 42 хвилини (а.с. 9);

-наказу Управління праці та соціального захисту населення Красилівської РДА Хмельницької області № 19-кп від 01.04.2016 року, згідно яких ОСОБА_1 переведено з 01.04.2016 року на посаду головного спеціаліста юрисконсульта (на період відпустки по догляду за дитною ОСОБА_3 або її фактичного виходу на роботу), як таку, що успішно пройшла стажування, з посадовим окладом згідно штатного розпису, присвоєно їй 15 ранг державного службовця (а.с. 13);

-наказу Управління праці та соціального захисту населення Красилівської РДА Хмельницької області № 6/кп від 26.02.2018 року, згідно яких ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста юрисконсульта з 28.02.2018 року (а.с. 14);

-щорічної декларації, поданої ОСОБА_1 за 2017 рік, з якої вбачається, розмір доходів останньої становив у 2017 році 70001 грн. (а.с 16-25);

-характеристики ОСОБА_1, підписаної начальником УПСЗН Красилівської РДА, з якої вбачається, що остання з 01.04.2016 року по 28.02.2018 року працювала головним спеціалістом юрисконсультом (а.с. 33);

-довідки про доходи від 14 червня 2018 року № 4, з якої вбачається, що за січень лютий 2018 року ОСОБА_1 отримала 19 705 грн. 60 коп. (а.с. 36);

-копії трудової книжки ОСОБА_1, з яких вбачається, що остання працювала на посаді головного спеціаліста юрисконсульта (а.с. 47-50).

Вищевказані докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію матеріали справи не містять.

Доводи апелянта про те, що вона не підпадає під перелік осіб, які повинні були подавати щорічну електронну декларацію в 2018 році за 2017 рік, оскільки 28.02.2018 року подала декларацію особи, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави, на увагу суду не заслуговують з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини 1 ст. 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно наказу Управління праці та соціального захисту населення Красилівської РДА Хмельницької області № 19-кп від 01.04.2016 року, ОСОБА_1 переведено з 01.04.2016 року на посаду головного спеціаліста юрисконсульта (на період відпустки по догляду за дитною ОСОБА_3 або її фактичного виходу на роботу), як таку, що успішно пройшла стажування, з посадовим окладом згідно штатного розпису.

На вказаній посаді остання працювала до 28.02.2018 року, що підтверджується даними наказу Управління праці та соціального захисту населення Красилівської РДА Хмельницької області № 6/кп від 26.02.2018 року, відповідно яких ОСОБА_1 з 28.02.2018 року було звільнено із вищевказаної посади.

Отже, відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, ОСОБА_1 є субєктом, на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції» та на неї був покладений обовязок подачі декларації державного службовця до 01.04.2018 року.

Крім того, відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини 1 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 відразу після звільнення подала декларацію 28 лютого 2018 року за період з січня 2018 року по лютий 2018 року, вказавши свій дохід за основним місцем роботи в розмірі 19 705 грн 60 коп.

Відповідно до довідки УПСЗН Красилівської РДА Хмельницької області від 14 червня 2018 року (а.с. 36), доходи ОСОБА_1 за січень-лютий 2018 року становили 19 705 грн 60 коп. Саме таку суму ОСОБА_1 вказала у декларації, поданій після звільнення.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 подала декларацію 28.02.2018 року особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період з січня 2017 року по лютий 2018 року включно матеріали справи не містять.

Отже, її доводи про те, що 28.02.2018 року вона вже подала декларацію за 2017 рік і не повинна була її повторно до 01.04.2018 року подавати є надуманими, такими, що не відповідають дослідженим апеляційним судом доказам та спрямовані на уникнення відповідальності.

Твердження апелянта про те, що не доведена субєктивна сторона складу адміністративного правопорушення. передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є безпідставним.

Так, відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В розясненнях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, зазначено що субєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, є субєктом, на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції». Однак, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 цього Закону, остання несвоєчасно, без поважних причин, подала 27.04.2018 року декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, яку зобовязана була подати до 1 квітня 2018 року, тобто з пропуском строку на 26 днів, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доказів на підтвердження поважності причин несвоєчасного подання декларації матеріали справи не містять, не встановлено таких і в апеляційному суді.

У звязку з цим, відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та постановлення нової, якою визнати ОСОБА_1 виною у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Разом з тим, оскільки на час розгляду справи апеляційним судом пройшли строки, передбачені ст. 38 КУпАП притягнення останньої до відповідальності, провадження у справі слід закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 листопада 2018 року скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, за закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду ОСОБА_4