Провадження № 33/824/644/2019 Доповідач у 2 інстанції Миколюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 лютого 2019 року м. Київ

суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за участю:

особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

захисника-адвоката Саханчука А.Д.,

потерпілого - ОСОБА_4,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 - адвоката Саханчука А.Д. на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 грудня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 грудня 2018 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 грн.40 коп.

Згідно з постановою суду, 28 вересня 2018 року приблизно о 16 годині 05 хвилин, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілемНОМЕР_1, виїхав на регульоване перехрестя на забороняючий червоний сигнал світлофору та здійснив зіткнення з транспортним засобом «VOLKSWAGEN» під керуванням ОСОБА_4 в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_2 - адвокат Саханчук А.Д. просить постанову скасувати та провадження по справі закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтуванні вказує, що відповідно до схеми ДТП, місце зіткнення транспортних засобів зафіксовано в межах першої смуги руху яка призначена для руху з м.Житмир в бік м.Києва, тобто зіткнення відбулося у смузі руху, в якій відповідно до пояснень рухався перед зіткненням водій автомобіля «Фольцваген» ОСОБА_4, при цьому, відповідно до пояснень ОСОБА_2, він рухався на автомобілі КАМАЗ перпендикулярно напрямку руху автомобіля «Фольцваген» з боку с.Стоянка в бік с.Гореничі, та до зіткнення перетинав перехрестя, а саме три смуги руху, які призначені для руху з м.Києва в бік м.Житомир, перетинав центр перехрестя із встановленим відбійником та перетнув дві смуги руху, що знаходяться, фактично, на протилежній стороні від місця виїзду автомобіля КАМАЗ на перехрестя та призначені для руху транспорту з м.Житомир в бік м.Києва, якщо врахувати, що відповідно до встановлених стандартів, ширина однієї смуги руху повинна складати не менше 3 метрів, то автомобіль КАМАЗ, яким керував ОСОБА_2 при виїзді на перехрестя, із подальшим рухом до місця зіткнення, подолав не менше 20 метрів (п'ять смуг руху та центр перехрестя), якщо врахувати напрямки руху обох транспортних засобів, а також той факт, що світлофорний об'єкт, за принципом своєї роботи, не може показувати одночасно червоний сигнал світлофора для перпендикулярних напрямків, які перетинаються в перехресті, враховуючи пояснення ОСОБА_2, що він виїжджав на перехрестя на зелений сигнал світлофора, приймаючи до уваги розташування та віддалення місця зіткнення транспортних засобів, яке зафіксоване у схемі місця ДТП, а також той факт, що доїхати автомобілю КАМАЗ до місця зіткнення з того місця, з якого він виїжджав на перехрестя, при умові, що він виїхав на перехрестя на червоний сигнал світлофора. Фактично, не можливо, оскільки при такому виїзді автомобілі, що рухаються у перпендикулярному напрямку руху автомобіля КАМАЗ (з боку м. Києва та з боку м. Житомира - друга та третя смуга), не дали б змогу зробити останньому такий виїзд. Так як вони б рухались на свій зелений сигнал світлофора та перешкоджали автомобілю КАМАЗ. Як виїхати на перехрестя, так і доїхати до місця зіткнення. Цей момент вказує на те, що автомобіль КАМАЗ міг виїхати на перехрестя та доїхати до місця зіткнення, виключно при зеленому сигналі світлофора для свого напрямку руху, так як в противному випадку, це було б неможливо зробити, тому вважає пояснення ОСОБА_2 про те, що він виїхав на своєму автомобілі на перехрестя на зелений сигнал світлофора та закінчував його проїзд об'єктивними та такими, що узгоджуються із даними, зафіксованими у схемі ДТП.

Звертає увагу, що на ОСОБА_4 складено також адміністративний протокол та притягнуто його до адміністративної відповідальності постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.10.2018 року, в якій суддя вказав, що саме він рухався через перехрестя на забороняючий червоний сигнал світлофора, тому в його діях вбачається порушення п.8.7 ПДР.

Також, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_2 про розгляд справи судом першої інстанції належним чином повідомлений не був, участі в судовому розгляді не приймав, про винесене судове рішення дізнався лише 27.12.2018 року.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Саханчука А.Д., які підтримали подану апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_4, що просив залишити рішення суду без змін, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин справи. Підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають істотне значення для правильності вирішення справи.

За змістом ст.ст.7, 254, 279, КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється тільки щодо правопорушника і підставою для її розгляду є протокол про адміністративне правопорушення, тобто справа розглядається в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки така норма закону як ст.124 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_2, є бланкетною, то при провадженні у справі необхідно з'ясовувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень, із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові судді.

Разом з цим, вказаних вимог закону судом першої інстанції не було дотримано.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 200363 від 28.09.2018 року, ОСОБА_2 інкримінувалось порушення вимог п.8.7 ПДР України, який говорить про те, що світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні. На рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів може встановлюватись табличка білого кольору із нанесеною на ній стрілкою зеленого кольору.

В той же час, суд першої інстанції, розглянувши адміністративне провадження, дослідивши докази по справі, в тому числі і протокол про адміністративне правопорушення, прийшов до висновку про порушення ОСОБА_2 зовсім інших вимог ПДР, а саме п.8.7.3.е, який передбачає, що червоний сигнал світлофора, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Таким чином, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень та визнав ОСОБА_2 винним в порушенні Правил дорожнього руху України, які йому не інкримінувалися, що є недопустимим.

Розглядаючи дану адміністративну справу, суд мав вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення пункту 8.7 Правил дорожнього руху України, який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення уповноваженою особою патрульної поліції, і позбавлений можливості перекваліфікації.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є незаконною і підлягає скасуванню.

Відповідно до положень статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, якщо це не погіршує становище особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності і яка подала апеляційну скаргу..

Разом з тим, керуючись приписами цієї норми закону, апеляційний суд не вправі за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності будь-яким чином погіршити його становище.

Зважаючи на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також межі апеляційного розгляду, визначені ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги захисника, та скасування постанови суду з закриттям провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Строк на апеляційне оскарження захиснику ОСОБА_2 - адвокату Саханчуку А.Д. - поновити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Саханчука А.Д. задовольнити частково.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 грудня 2018 року щодо ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження по справі закрити, за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду О.В.Миколюк