Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/5653/19
Провадження № 3-зв/490/6/2019
У Х В А Л А

05 грудня 2019 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі: головуючого судді - Алєйнікова В.О.,

при секретарі - Сасік Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Миколаєві заяву захисника ТРЕТЬЯКОВОЇ Яни Юріївни /в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 / про відвід судді ДІРКА Івана ОСОБА_2 від розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_3 щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

На розгляді судді ДІРКА Івана Івановича перебуває справа відносно ОСОБА_4 щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

04 жовтня 2019 року захисник ТРЕТЬЯКОВА Яна Юріївна подала в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заяву про відвід судді ДІРКА Івана Івановича.

У своїй заяві, що була підтримана та роз`яснена нею під час судового розгляду, зазначала, що, на її думку, дії судді Дірка І.І. під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення свідчать про те, що він наперед вирішив, що ОСОБА_1 є винною.

Так, як вказувала захисник, суддя Дірко І.І.:

-призначив справу до розгляду через два місці після її надходження до суду, хоча одного місця, що залишився на її розгляд вочевидь недостатньо для всебічного, повного та ретельного розгляду справи;

-не повернув протокол про адміністративне правопорушення на дооформлення, хоча протокол має, на думку захисника, очевидні вади, які перешкоджають його розгляду під час судового засідання;

-ігнорував її /захисника/ клопотання про вчинення дій, спрямованих на встановлення дійсних фактичних обставин справи та звертав увагу на такі клопотання лише після наполегливих нагадувань про їх наявність, до того ж, виражав незадоволення фактом їх надходження, показуючи, що вони є зайвими;

-не прийняв рішення про закриття провадження у справі без встановлення винуватості/невинуватості ОСОБА_1 ;

-неодноразово відмовляв їй в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження.

Захисник посилалась про те, що вказані обставини знайшли своє відображення у журналах судових засідань та на електронних носіях інформації - результатів фіксації перебігу судових засідань за допомогою технічних засобів.

На думку захисника, сукупність цих обставин підтверджує, що суддя Дірко І.І. наперед вирішив, що ОСОБА_1 є винною у вчиненні адміністративного правопорушення, а перебіг процесу сприймав, як зайві перепони у процесуальному прийнятті рішення.

Спираючись про таке, наполягала на задоволенні відводу.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - у суді заяву захисника про відвід судді підтримала.

При цьому вона звернула увагу на те, що безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди, що розглядається в межах цієї адміністративної справи, родичі ОСОБА_5 , який визнаний у цьому адміністративному провадженні, як потерпілий, пред`явили до неї, як на її думку, безпідставні вимоги про сплату у рахунок відшкодування шкоди суми, яка вочевидь не є домірною збиткам, які були завдані ОСОБА_5 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; від сплати цієї суми вона відмовилась, а суддя ОСОБА_6 своїми діями фактично допомагає отримати з неї значну суму.

Представник потерпілого під час судового розгляду вважала заяву захисника про відвід судді безпідставною, а дії захисника та ОСОБА_7 І. ОСОБА_8 такими, що за своїм змістом є зловживанням процесуальними правами та є спрямованими на безпідставне затягування розгляду справи.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався, до суду надіслав заяву, у якій зазначив, що вважає подану заяву про відвід судді безпідставною, а дії ОСОБА_9 та її захисника - спрямованими на затягування розгляду справи.

Прокурор Андросова І.О. під час судового розгляду заяви про відвід зазначила, що оскільки прокурор не бере участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення по суті, підстави для висловлення прокурором думки із приводу заяви про відвід є відсутніми.

Після вислуховування осіб, які беруть участь у справі, суд дійшов такого.

І. Щодо порядку розгляду заяви.

Кодексом України про адміністративне правопорушення можливість відводу судді та порядок розгляду заяв про такі відводи не є врегульованим.

Проте, відповідно до статті 2 цього Кодексу законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод та відповідній їй практиці Європейського Суду поняття "адміністративного правопорушення" не визначається, натомість справи поділяю на справи щодо цивільного спору та щодо кримінального обвинувачення. При цьому відзначається, що для віднесення справи до справи "кримінального обвинувачення" необхідно, окрім критерію віднесення справи до такої категорії національним законодавством, виходити також з суті правопорушення та характеру та ступеню тяжкості санкції, якій може бути піддана зацікавлена особа. (див. рішення, ухваленому у справі «Lauko v. Slovakia» від 2 вересня 1998 року; «A.P, M.P. c. Suisse v. Switzerland» від 23 вересня 1998 року; «Engel and others v. Netherlands» від 8 червня 1976 року)

В зв`язку із цим суд відзначає, що в цьому випадку ОСОБА_1 звинувачено у вчиненні правопорушення, в зв`язку із вчиненням якого до неї може бути застосована санкція у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортних засобів строком на строк від шести місяців до одного року. До того ж, дії, передбачені статтею 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, є аналогічними диспозицією статті 286 Кримінального Кодексу України, а розмежуванням між діями, які переслідуються у кримінальному та адміністративному порядку, здійснюється за їх наслідками. Отже, в цьому випадку суть правопорушення зводиться до вчинення дій, які є кримінально-караними, а характер санкцій відповідає санкціям, передбаченим у кримінальному законі. Сукупність цих ознак дозволяє прийти до висновку про те, що, незважаючи на те, що розмір санкцій не досягає передбачених кримінальним законом, в цьому випадку йдеться про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке у сенсі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод є "кримінальним". Отже, у цьому сенсі ця справа є справою "кримінального обвинувачення".

Порядок розгляду справ "кримінального обвинувачення" є врегульованим Кримінальним Процесуальним Кодексом України, § 6 глави 3 якого передбачає як право та обов`язок судді заявити відвід від участі у розгляді справи, так й право сторін на заявлення відводів судді під час розгляду справи.

При цьому підстави відводу судді є визначеними у статті 75 вказаного Кодексу, а порядок розгляду заяви про відвід - у статті 81 цього ж Кодексу.

Наведене у сукупності доводить, що в цьому випадку особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право заявити відвід головуючому у справі з підстав, зазначених у статті 75 КПК України, та така заява підлягає розгляду в порядку, що передбачений статтею 81 КПК України.

ІІ. Щодо результату розгляду заяви.

1. Відповідно до частини 1 статті 75 Кримінального Процесуального Кодексу України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1)якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2)якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3)якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4)за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5)у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

При цьому відповідно до статті 8 Кримінального Процесуального Кодексу України кримінальне провадження у справі, зокрема - вирішення питань про відводи слідчого судді - здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; цей принцип застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до сталої практики Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду повинно встановлюватися згідно з:

1)суб`єктивним критерієм - врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі;

2)об`єктивним критерієм - шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Як зазначає далі Європейський Суд з прав людини, "Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного".

Стосовно об`єктивного Європейський Суд з прав людини наголошує на необхідності: "Визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність [судді]. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими". Іншими словами: "Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів". Далі Суд підкреслює, що: "З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві"

/див., окрім іншого, рішення у справах "Білуха проти України" /пункти 49-53/; "Бочан проти України" /пункт 66/; "Мироненко і Мартенко проти України" /пункт 66/,

а також рішення у справах "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v.

Belgium) /п. 26/; "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain) /пункт 45/, «Fey проти Австрії» /пункти 28 та 30/, "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) /пункт 42/; Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy) та інші/.

2. В цьому ж випадку захисник посилається лише на обставини призначення справи до судового розгляду та хід розгляду її клопотань, які є зафіксованими за допомогою відповідних процесуальних документів.

Але ці обставини підлягають перевірці лише судом апеляційної інстанції, не можуть бути перевіреними в межах розгляду заяви про відвід та ані - окремо, ані у сукупності об`єктивно не здатні породити сумніви щодо безсторонності судді.

До того ж, наразі вони не мали наслідків у вигляді порушення прав будь-якої з сторін у процесуальному змаганні, яке наразі не є завершеним.

Отже, передбачені законом підстави для відводу судді Дірку І.І. наразі є відсутніми.

Керуючись ст. 246 КУпАП, 81, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви захисника ТРЕТЬЯКОВОЇ Яни Юріївни /в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 / про відвід судді ДІРКА Івана ОСОБА_2 від розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_3 щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

СУДДЯ =В.О.АЛЄЙНІКОВ=