Справа № 428/1176/19
Провадження №3/428/269/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Бойко Н.В., за участю ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, паспорт серії ЕН 608631, виданий Сєвєродонецьким МВ УДМС України у Луганській області 20.09.2016 року, РНОКПП НОМЕР_1, працюючої швачкою ФОП ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_2), маючої на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 за ч.1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Сєвєродонецького міського суду Луганської області з Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області надійшов матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 29.01.2019 року встановлено факт невиконання в повному обсязі своїх батьківських обов"язків ОСОБА_1 по відношенню до своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, які під час навчання в СЗШ № 6 м. Сєвєродонецьк Луганської області порушують шкільну дисципліну, розпорядок під час навчання. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні провину не визнала, наголосивши, що має місце упереджене ставлення з боку керівництва школи стосовно неї та її дітей. Зазначила, що з 14 вересня 2017 року по теперішній час вона та її діти є бенефеціарами міжнародної благодійної організації "Благодійний фонд "СОС Дитячі містечка". Причиною звернення до зазначеної організації були складні життєві обставини в яких опинилася родина, протягом всього періоду соціального супроводу вони відвідують індивідуальні корекційно-розвиваючі заняття психолога та соціального педагога.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 зазначила, що в протоколі про адміністративне правопорушення № АА 242310 від 29.01.2019 року не вказано, як саме ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх обов"язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачених диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП. Інші матеріали справи також не містять доказів на підтвердження вини ОСОБА_1, а саме ухилення від виконання своїх обов"язків, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Вважає, що відсутні належні, допустимі докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання неповнолітньої дитини. Просила закрити провадження у справі.

У судовому засіданні соціальний педагог СЗШ № 6 м. Сєвєродонецька ОСОБА_6 пояснила, що вона працює на цій посаді з вересня 2018 року. Перші скарги на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з"явилися у вересні 2018 року спочатку зі слів дітей однокласників, стосовно того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 б"ють дітей та ображають їх. Також з жовтня 2018 року скарги на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стали фіксувати у вигляді доповідних записок у наступному контексті, що на уроках ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заважають працювати вчителям та іншим дітям, сваряться. Після чого в школу запросили ОСОБА_1, склали відповідний акт бесіди. 19.10.2018 року педагогічний склад школи прийшли до дому ОСОБА_1, двері їм ніхто не відкрив. 22.10.2018 року педагогічний склад школи знову вирішив поговорити з ОСОБА_1, остання відчинила двері, однак сказала, що нікого в квартиру не пустить. Зазначила, що з 2018 року систематично поступають скарги на ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з боку вчителів, дітей та їх батьків. Зазначила, що родина ОСОБА_4 перебуває на обліку у службі у справах дітей. На два її виклики, як соціального педагога, до школи ОСОБА_1В не приходила.

У судовому засіданні класовод 1-А класу СЗШ № 6 м. Сєвєродонецька ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_4 на зауваження вчителів не реагує, був випадок, що він впав на підлогу та почав кричати, коли зателефонували його матері - ОСОБА_1, вона відповіла, нехай лежить. Одного разу, коли їй запропонували прийти до школи для розмови з приводу поведінки дітей, ОСОБА_1 відповіла, щоб визвали таксі, тоді вона приїде. Психолог ОСОБА_9 два рази проводила бесіди з ОСОБА_1, але вони результату не дають. ОСОБА_1 дуже рідко приходить до школи, мотивуючи, що вона працює. У зв"язку з цим вона домовилася, що мати ОСОБА_10 буде їй дзвонити, однак вона їй не телефонує та не цікавиться поведінкою дитини. Два рази педагоги приходили додому до ОСОБА_1 ОСОБА_9 раз вона відкрила двері, але до квартири не пустила, другий раз не відчинила двері.

У судовому засіданні класовод 4-А класу СЗШ № 6 м. Сєвєродонецька ОСОБА_11 пояснила, що до четвертого класу ОСОБА_5 навчався в інтернаті, а з вересня 2018 року навчається у її класі. З першого місяця навчання з ним займається психолог, оскільки він систематично порушує дисципліну. Психолог зазначив, що робить він це усвідомлено. Під час уроку може встати та вийти з класу, кричить на уроках, заважає іншим, на зауваження не реагує. В групі продовженого дня б"є дітей палицею. Наприклад, 08.04.2019 року вдарив палицею дівчинку з іншого класу. Діти жаліються на його поведінку. За наслідком проведених бесід з матір"ю дитини ОСОБА_1 результати відсутні, вона не реагує на зауваження вчителів.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.97.1997 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету ОСОБА_12 Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов'язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв'язку з обов'язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Згідно ч.1 ст.184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов"язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» (далі Закон) дитиною вважається особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше.

Відповідно до ст. 12 Закону, на кожного з батьків покладено однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має бути спрямоване на формування її особистості, розвиток поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві на засадах взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними і релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав й обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, а також за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків.

Згідно ч.1 ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечуються системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до положень ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до принципу статті 7 Декларації прав дитини, та ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 242310 від 29.01.2019 року,

- листом зверненням директора СЗШ № 6 м. Сєвєродонецьк Луганської області, адресованому начальнику Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області № 20 від 24.01.2019 р.;

- записами щодо систематичності порушень шкільної дисципліни неповнолітніми ОСОБА_4, ОСОБА_5;

- копією наказу СЗШ І-ІІІ ступенів № 6 про постановку на внутрішньо шкільний облік учнів школи від 16.10.2018 р. № 398;

- копією докладної на ім"я директора СЗШ № 6;

- копіями доповідних;

- копіями запрошень ОСОБА_1 на співбесіду записки від 21.02.2019 р.;

- копіями листів звернень директора СЗШ № 6 м. Сєвєродонецьк Луганської області № №236, 235, 259, 260, 16 від 18.10.2018 р.;

-копією акту обстеження житлово-побутових умов проживання здобувача освіти ОСОБА_4, учня ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5, учня ІНФОРМАЦІЯ_7,

- копією доповідної записки ОСОБА_13 - матері учениці ІНФОРМАЦІЯ_8, який регулярно знущається з доньки: розмальовує її зошити та підручники, застосовує фізичну силу, вживає ненормативну лексику; від 15.02.2019 р.;

- копією доповідної записки ОСОБА_13 - матері учениці ІНФОРМАЦІЯ_8, який регулярно знущається з доньки: розмальовує її зошити та підручники, застосовує фізичну силу, вживає ненормативну лексику; від 22.02.2019 р.;

- копією доповідної вихователя ОСОБА_14 на ім"я директора ЗСШ № 6 м. Сєвєродонецька щодо систематичного порушення правил поведінки в школі учня 4-А класу ОСОБА_7 від 21.03.2019 р.;

- копією доповідної класоводу 4-А класу ОСОБА_11 на ім"я директора ЗСШ № 6 м. Сєвєродонецька щодо систематичного порушення правил поведінки в школі учня 4-А класу ОСОБА_7 від 01.04.2019 р.;

- копією доповідної класоводу 4-А класу ОСОБА_11 на ім"я директора ЗСШ № 6 м. Сєвєродонецька щодо систематичного порушення правил поведінки учня 4-А класу ОСОБА_7;

- копією доповідної вихователя групи продовженого дня ОСОБА_15 на ім"я директора ЗСШ № 6 м. Сєвєродонецька щодо систематичного порушення правил поведінки в школі учня 1-А класу ОСОБА_16 від 04.04.2019 р.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 184 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки вона, являючись матір'ю неповнолітніх дітей, ухиляється від виконання передбачених законодавством обов"язків щодо виховання своїх неповнолітніх дітей.

Надані адвокатом документи, а саме копія акту № 1025 оцінки потреб сім"ї, особи від 07.11.2018 р., копія висновку оцінки потреби сім"ї ОСОБА_1, копія довідки МОС "Благодійний фонд "СОС Дитячі містечка" від 01.04.2019 р., копія довідки Сєвєродонецького УПтаСЗН від 15.03.2019 р. № 1/1938, яка підтверджує, що ОСОБА_1 значиться на обліку в Сєвєродонецькому УПта СЗН і отримує допомогу малозабезпеченій сім"ї з дітьми, копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 0 від 16.02.2016 р., та письмові заперечення ніяким чином не спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1, ступінь її вини, та майновий стан, а саме: ОСОБА_1 працює, має постійне місце проживання, на утриманні має двох малолітніх дітей, інвалідом не являється, раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності.

Обставин, що згідно зі ст.ст. 34- 35 КУпАП, пом'якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

На підставі вищевказаного, з метою вжиття превентивних заходів щодо попередження вчинення булінгу (цькування) учасника освітнього процесу, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню вини ОСОБА_1, а також - характеру та обставин вчиненого нею правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді попередження, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 184 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі вимог ст.ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, судовий збір підлягає стягненню з правопорушника у розмірі 384,20 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, 184, 221, 276, 277, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106 (судовий збір) у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд Луганської області.

Суддя Н. В. Бойко