Провадження № 33/801/1012/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вишар І. Ю.
Доповідач: Сопрун В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Курнаєвої О.З.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122-4, ст.124 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и в:

16 серпня 2019 року, о 16:15 год в м. Вінниця по вул. Замостянській, 34А, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки ВАЗ21099, д.н. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом допустив наїзд на припаркований автомобіль марки Toyota Corola, д.н. НОМЕР_2 , після чого самовільно залишив місце пригоди, до якої був причетний. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.10.9, 2.10 (а) Правил дорожнього руху, відповідальність за вказані правопорушення передбачена ст. ст.122-4, 124 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2019 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст.122-4, 124 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення, з урахуванням ст.36 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн на користь держави.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2019 року, в якому вказує, що не був повідомлений судом першої інстанції про час і місце судового розгляду, оскаржувану постанову отримав 03 грудня 2019 року, просив поновити строк на оскарження постанови суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі зазначив, що вважає постанову суду незаконною, оскільки судом першої інстанції грубо порушено норми КУпАП, тому просив скасувати її та прийняти нову постанову.

Заслухавши ОСОБА_1 та його адвоката Курнаєву О.З., які просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду та задовольнити апеляційну скаргу.

Апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Судові повістки на 17 вересня 2019 року на 09.30 год та на 03 жовтня 2019 року на 09.30 год, направлялись ОСОБА_1 , за його місцем проживання, АДРЕСА_1 , проте повернулись до суду першої інстанції за закінченням встановленого строку зберігання.

Разом з тим, в матеріалах справи наявна телефонограма складена секретарем судового засідання ОСОБА_2 , згідно якої остання повідомила ОСОБА_1 , що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього відбудеться 03 жовтня 2019 року о 09.30 год в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області (зал №2).

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається із матеріалів справи, розгляд справи про адмінправопорушення в суді першої інстанції відбувся без участі ОСОБА_1 , 11 жовтня 2019 року йому була направлена копія постанови, проте відсутні відомості про її вручення.

Згідно заяви від 26 листопада 2019 року про видачу копії постанови, ОСОБА_1 03 грудня 2019 року отримав її копію, а апеляційна скарга до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла 11 грудня 2019 року, а тому строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно приписів ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже на виконання вимог зазначених статей суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Відповідно до ч.2 ст.30, ч.2 ст.33 КУпАП, позбавлення наданого громадянину права керування транспортними засобами застосовується за грубе, повторне чи систематичне порушення порядку користування цим правом.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Водночас при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції не в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і не обґрунтовано застосував найсуворіше стягнення, передбачене санкцією ст.124 КУпАП, а саме позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

При розгляді справи в апеляційній інстанції встановлено, що ОСОБА_1 вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, працює водієм. Відповідно до характеристики з місця роботи, ОСОБА_1 характеризується позитивно, доган, стягнень не має.

В судовому засіданні апеляційного суду потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_1 шкоду відшкодував в повному обсязі, претензій до нього не має, не наполягала на позбавленні останнього права керування транспортними засобами.

Разом з тим, будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність, не встановлено.

Отже, адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, застосоване відносно ОСОБА_1 , з огляду на вказані обставини, є надто суворим.

Стаття 36 ч. 2 КУпАП визначає, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Усі вищеперераховані фактори дають обґрунтовані та вагомі підстави апеляційному суду змінити постанову суду першої інстанції в частині пом`якшення накладеного адміністративного стягнення, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за можливе, з врахуванням вимог ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 стягнення за ст. ст.122-4, 124 КУпАП у межах санкції ст.124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

На підставі ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 стягнення за ст. ст.122-4, 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького апеляційного суду: /підпис/ В. В. Сопрун

Згідно з оригіналом: В.В. Сопрун