Справа № 405/6138/16-п
Провадження №3/405/1461/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2019 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія КД №007771 від 04.08.2016 року, складеного інспектором Кропивницького ВП ст. лейтенантом поліції Сатибаєвим Т.М. у відношенні ОСОБА_1 , за яким ОСОБА_1 30 липня 2016 року близько 23.00 год. за адресою АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку із співмешканкою, в ході якої ображав її нецензурною лайкою, вчинивши психологічне насильство, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, який відповідно до ст.251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Під час вивчення матеріалів справи судом встановлено невідповідність суті викладеного в протоколі порушення кваліфікації дій особи. Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, ОСОБА_2 вчинив сімейну сварку із співмешканкою, в ході якої ображав її нецензурною лайкою, при цьому, посадовою особою Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

При цьому, диспозиція ч.2 ст.173-2 КУпАП, в редакції Закону, чинного на час вчинення адміністративного правопорушення, передбачає відповідальність за вчиненнядій, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою ст.173-1 КУпАП.

Згідноз диспозицією ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті особи, які вчинили насильство в сім`ї, тобто умисно вчинили будь-які дії фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи булаз авдана шкода фізичному або психічному здоров`юп отерпілого.

Поняття «насильство в сім`ї» та «члени сім`ї» визначені у ст.1 Закону України від 15 листопада 2001 року в редакціївід 09 грудня 2012 року «Про попередженнянасильства в сім`ї». Так, насильство в сім`ї - це будь-якіумисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї за умови порушення конституційних прав і свобод члена сім`ї як людини та громадянина.

Членами сім`ї згідно з Законом вважаються особи, які перебувають у шлюбі, проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, їхні діти, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням, а також родичі прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.

Отже, суб`єкто мадміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, можуть бути лише члени однієї сім`ї відповідно до визначеного поняття члена сім`ї у Законі України «Про попередження насильства в сім'ї», та лише за умовиспільногоїхпроживання.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення серії КД № 007771 від 04.08.2016 року жодним чином не зазначено щодо повторності дій ОСОБА_1 . При цьому, положеннями КУпАП не передбачено можливості перекваліфікації дій порушника при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначений нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, оскільки норма ст. 173-2 КУпАП є бланкетною.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Сукупний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що при кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП обов`язковому доведенню підлягає те, що особу, щодо якою порушено провадження у справі про адміністративне правопорушення, протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Суд лише оцінює докази з точки зору їх достатності, достовірності, допустимості і належності.

Відповідно до Рішення КонституційногоСуду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У рішенні у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Оскільки, у складеному уповноваженою особою протоколу про адміністративне правопорушення, фабула адміністративного протоколу не відповідає обставинам справи, поряд з цим, усунення цих недоліків призведе до порушення ст. 6 Конвенції, тому провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.7, 247, 283, 284, 287 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова