Справа № 163/2437/19 Провадження №33/802/1021/19 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ст. 471 МК України Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2019 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю представника Волинської митниці ДФС Пікалюка М.С., розглянувши апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Хурсяка М. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 06 грудня 2019 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає на АДРЕСА_1 , працюючого монтажником ПП «Знак якості», РНОКПП невідомий, закордонний паспорт НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. Провадження у справі за ч. 1 ст. 482 МК України закрито на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений відповідно до протоколу про порушення митних правил товар: 2 автомобільні шини торгівельної марки "Continental" повернуто ОСОБА_1 для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він слідуючи 09.11.2019 року з Республіки Польща в Україну через пункт пропуску "Устилуг" митного поста "Володимир-Волинський" Волинської митниці ДФС пасажиром автомобіля "Тойота", номерний знак НОМЕР_2 , будучи відсутнім в Україні менше 24 годин, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад неоподатковувану норму 2 автомобільні шини торгівельної марки "Continental" загальною вагою 36 кг та вартістю 14 972,34 гривні, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_1 ставилося у вину те, що він, за тих же обставин, вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України вищезазначеного товару поза митним контролем, тобто без виконання ним в повній мірі митних формальностей при проходженні митного контролю та невиконання митних формальностей посадовою особою пункту пропуску "Устилуг" митного поста «Володимир -Волинський» Волинської митниці ДФС під час проведення митного оформлення зазначеного транспортного засобу, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.482 МК України.

На вищевказане рішення суду Волинською митницею ДФС подано апеляційну скаргу, у якій апелянт стверджує, що у діях ОСОБА_1 наявний склад порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.482 МК України. Просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким визнати ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил, передбачених ст.ст.471, ч.1 ст.482 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкцій даних статей.

ОСОБА_1 було повідомлено про час та місце розгляду справи, проте в судове засідання він не з`явився, що не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення представника митниці, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції при прийнятті рішення були дотримані в повній мірі.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, за обставин вказаних в оскаржуваній постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст.471 МК України є вірною.

Водночас, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку і про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України.

Так, закривши провадження щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 482 МК України, суддя належним чином мотивував своє рішення з цього приводу і зазначив докази, якими підтверджується відсутність в діях порушника складу даного правопорушення, з чим погоджується і апеляційний суд.

Так, за диспозицією ч.1 ст.482 МК України відповідальність передбачена за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування органу доходів і зборів або поза робочим часом, установленим для нього, і без виконання митних формальностей, або з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами органу доходів і зборів.

Отже, об`єктивна сторона порушення митних правил, передбачених вказаною нормою, окрім іншого, полягає у протиправному звільненні від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами органу доходів і зборів.

В протоколі про порушення митних правил, особа інспектора митниці, який зловживав своїми повноваженнями і незаконно звільнив ОСОБА_1 від митного контролю, не вказана. ОСОБА_1 з цього приводу в письмових поясненнях про будь-які домовленості з інспектором митниці не зазначено.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази зловживання інспектором митниці, що призвели до незаконного звільнення ОСОБА_1 від митного контролю.

Також, по даному факту відсутні будь-які кримінальні провадження, вироки суду чи постанова про закриття провадження з нереабілітуючих підстав.

З протоколу незрозуміло, в чому полягало дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено і чим це підтверджується.

Ані суду першої інстанції, ані апеляційній інстанції, доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України, митними органами надано не було.

Таким чином, усі доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення, зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

Постанова судді Любомльського районного суду від 06 грудня 2019 року є законною та такою, що винесена відповідно до вимог МК України і КУпАП України, так як підстави для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні. Не було здобуто таких, і в ході апеляційного розгляду справи.

Беручи вищевикладене, апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді без змін, відповідно до ст. 294 КпАП України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 294 КпАП України,

П О С А Н О В И В

Апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Хурсяка М.- залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 06 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк