Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/36/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Червонописький В. С.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2019 року, суддя Кропивницького Апеляційного Суду Широкоряд Р.В., за участю ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3, на постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 13 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративні стягнення виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права користування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3, визнаний винуватим в тому, що він, 27.10.2018 року о 18-30 год. в смт. Компаніївка керував автомобілем Чері-Амулет, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння у медичному закладі та продуву алкотестера відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтував тим, що всупереч ст.245 КУпАП та приписам ст. 252 КУпАП, Компаніївський міськрайонний суд Кіровоградської області, не надавши належної правової оцінки всім доказам у їх сукупності та вибірково зваживши лише на ті з них, які були одноособово зібрані працівниками поліції. А саме, судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що пояснення свідків були непослідовними та не узгоджувалися між собою.

Вказав, що суд формально підійшовши до розгляду справи, та не маючи достатньої кількості доказів для її справедливого вирішення, дійшов нічим необґрунтованого висновку щодо підтвердження вини ОСОБА_3, у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_3, з'ясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, а також перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №029579 від 27.10.2018 року, ОСОБА_3, 27.10.2018 року, о 18-30 год. в смт. Компаніївка керував автомобілем Чері-Амулет, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння у медичному закладі та продуву алкотестера відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування відсторонений.

ОСОБА_3, вину в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не визнав та пояснив, що не перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Разом із тим, вина ОСОБА_3, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення/а.с.1/, поясненнями свідків ОСОБА_4. та ОСОБА_5, які пояснили, що ОСОБА_3, від проходження медичного огляду та продувати «Драгер», відмовився в їх присутності /а.с.2-3/. Також вина ОСОБА_3, підтверджується розпискою ОСОБА_6, з якої вбачається, що він зобов'язується доставити автомобіль Чері-Амулет, державний номерний знак НОМЕР_1 до місця його стоянки, та повернути його ОСОБА_3, лише після його повного витверезвлення. (а.с.4). Поясненням ОСОБА_3, в якому останній зазначив, що відмовився проходити медичний огляд, оскільки перед цим випив близько п'яти пляшок безалкогольного пива, та боявся, що алкотестер покаже вміст алкоголю в його крові.(а.с.26).

Доводи ОСОБА_3, викладені в апеляційній скарзі щодо не надання належної правової оцінки судом першої інстанції всім доказам у їх сукупності, зваживши лише на ті з них, які були одноособово зібрані працівниками поліції, не вчинення таким чином усіх можливих дій для встановлення об'єктивної істини у справі є безпідставними.

Крім того, безпідставними є доводи апеляційної скарги стосовно не взяття судом першої інстанції до уваги той факт, що пояснення свідків були непослідовними та не узгоджувалися між собою, оскільки останні в судовому засіданні підтвердили свої покази, надані працівникам поліції під час складання адміністративних матеріалів на місці події, де правопорушнику пропонували продути алкотестер, або проїхати до медичного закладу, але він відмовився.

На переконання апеляційного суду порушень вимог закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого рішення співробітниками поліції під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та судом першої інстанції під час розгляду справи в суді не допущено.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251КУпАП, повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини даної справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При призначенні ОСОБА_3, виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення, його особу, майновий та сімейний стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність та призначив законне та справедливе адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є достатнім для його виправлення, а також запобіганню вчинення ним аналогічних правопорушень.

На підставі вищевикладеного, дослідивши зібрані докази у справі у їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку, що доводи ОСОБА_3, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими і такими, що не підтверджуються дійсними встановленими у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанцій обставинами справи. Суд апеляційної інстанції розцінює вказані доводи намаганням ОСОБА_3 уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, - залишити без задоволення.

Постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 13 грудня 2018 року, щодо ОСОБА_3, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Відповідає оригіналу:

Суддя Кропивницького

Апеляційного Суду Р.В.Широкоряд