ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1421/19 Справа № 214/5901/19 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 жовтня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 28 липня 2019 року об 09 годині 05 хвилин, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volksvagen Passat», н.з НОМЕР_1 , рухався біля буд. 11 по вул. Космонавтів в м. Кривому Розі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за що останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначив, що постанова судді першої інстанції є незаконною, протиправною та необґрунтованою. Вказує на те, що його не викликали у судове засідання та ніяких повісток він не отримував.

Також зазначає, що оскаржуваною постановою його не визнано винним. Вказує на те, що постанова не містить аналізу доказової бази, на підставі якої суд прийшов до переконання, що ним було скоєно адміністративний проступок передбачений ст. 130 КУпАП. Також зазначає, що він не погодився на проходження огляду із використанням спеціальних засобів, оскільки поліцейській не надав йому інформацію стосовно наявності сертифікату відповідності та свідоцтва про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки наявного в нього спеціального засобу, оскільки він не заперечував пройти медичний огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що він і зробив після складання протоколу та 28.07.2019 року об 11:00 годині, самостійно пройшов огляд у КЗ «Криворізькій психоневрологічний диспансер ДОР».

В судове засідання апеляційної інстанції, ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений належним чином про місце, час та дату слухання справи. Відповідно до наданої заяви ОСОБА_1 від 13.12.2019, у зв`язку із тим, що він мешкає в Житомирській області та у зв`язку із віддаленістю та неможливістю прибуття до апеляційної інстанції, останній просить здійснити судовий розгляд без його участі, апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі, а тому у відповідності до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без його участі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги співставивши їх із викладеними доводами, щодо незаконності та протиправності прийнятого судового рішення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Посилання в апеляційній скарзі, стосовно того, що судом першої інстанції не було викликано ОСОБА_1 до суду для розгляду справи, можливо і заслуговують на увагу, однак враховуючи те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 159104, в графі повідомлення про розгляд адміністративної справи 07.08.2019 у Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу, міститься особистий підпис ОСОБА_1 , а тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_1 знав про розгляд справи відносно нього у Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу, а тому мав можливість дізнатися про рух справи та призначення судового засідання, оскільки останній заінтересований у результаті її розгляду.

Крім того, ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції, в якій виклав свої пояснення, щодо обставин інкримінованого йому правопорушення, скориставшись своїм правом на апеляційний перегляд справи, що є одним з основних засад судочинства, встановлених статтею 129 Конституції України.

Твердження в апеляційній скарзі, стосовно того, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , чим порушив його право на справедливий та неупереджений суд, є необґрунтованим, оскільки за ч. 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпаного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, а тому суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, розглянув адміністративну справу.

Посилання на те, що судом не наведено аналізу доказової бази є безпідставним та необґрунтованими, оскільки у відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким місцевим судом у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП було надано належну правову оцінку, яка ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 159104 від 28 липня 2019 року, який складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП; направленням на огляд водія ОСОБА_1 , до КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер ДОР» у зв`язку із виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушенням мови, порушення координації рухів; рапортом працівника поліції, де викладені фактичні обставини скоєння ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а також те, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі та за допомогою приладу Драгер; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують відмову ОСОБА_1 , від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається, оскільки останні засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що на його вимогу інспектор УПП не надав йому інформацію стосовно наявності сертифікату відповідності та свідоцтва про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки наявного в нього спеціального засобу, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження, оскільки будь яких заперечень або пояснень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не надавав.

Стосовно доводів апеляційного скарги про те, що він не заперечував пройти огляд у лікарні, спростовується наявним в матеріалах справи направленням на огляд водія ОСОБА_1 , до КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер ДОР» у зв`язку із виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушенням мови, порушення координації рухів, однак ОСОБА_1 зазначений огляд у лікарні не пройшов.

Долучена до апеляційної скарги копія висновку щодо результатів медичного огляду у водія ОСОБА_1 , є неналежним і недопустимим доказом, оскільки джерело його отримання не встановлено, належним чином він не завірений, а окрім того, зазначений огляд проведений у невідповідності до вимог Інструкції та вимог ст. 266 КУпАП.

Так, згідно до п.12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності працівника поліції.

В даному випадку, зазначений Висновок зроблений вже після сплину двох годин, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28.07.2019 визначений час події зазначений о 09 год. 05 хв., в той час як Висновок складений об 12 год.10 хв., і час огляду вказаний об 11год 10 хв. та за відсутності в супроводі працівника поліції, таким чином вважаю наданий Висновок не належним та недопустимим доказом.

Посилання в апеляційній скарзі, стосовно того, що оскаржуваною постановою судді, його не було визнано винним, є безпідставним та не узгоджується з нормами чинного КУпАП.

Так, у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідає змісту оскаржуваної постанови судді першої інстанції. Крім того, ст. 284 КУпАП, передбачено вичерпний перелік видів постанов, яку повинен винести орган (посадова особа) а саме: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

В даному випадку, оскаржуваною постановою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та фактично визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено відповідне адміністративне стягнення, передбачено санкцією цієї статті.

Інших доказів відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, надано не було та в апеляційній скарзі не зазначено, а викладені ним доводи фактично є незгодою останнього з прийнятим судовим рішенням, що матеріалами справи свого підтвердження не знайшли.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає в порушенні п. 2.5 ПДР України, що виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 жовтня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Дніпровського апеляційного суду О.М. Кононенко