Справа № 131/1822/18
Провадження № 33/801/276/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олексієнко О. Ю.
Доповідач: Рибчинський В. П.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П.,

за участі прокурора Каменяр С.В. захисника ОСОБА_3 - адвоката Гончара О.І.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2019 року за матеріалами справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,-

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №270 від 16 листопада 2018 року ОСОБА_3, перебуваючи на посаді директора КП «Іллінціфарм», будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, не своєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноважено на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, в чому вбачаються ознаки адміністративного правопорушення пов'язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2019 року визнано ОСОБА_3 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Провадження в справі про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.1ст.172-6 КпАП України, відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення за вчинене правопорушення.

Не погоджуючись з такою постановою в частині визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила зазначену частину постанови скасувати.

З огляду на те, що постанова Іллінецького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2019 року оскаржена лише в частині визнання ОСОБА_3 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, в іншій частині апеляційним судом вона не перевіряється

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вивчивши апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновків, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності суд першої інстанції дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, у зв'язку із закінченням граничного строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтею 38 цього Кодексу, при цьому ним визнано останню винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Однак, визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов'язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб'єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Отже, при спливі строку накладення адміністративного стягнення, питання про наявність в діях особи вини вирішенню не підлягає.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов до невірного висновку про наявність підстав для визнання ОСОБА_3 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова Іллінецького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2019 року зміні, шляхом виключення з неї посилань на визнання ОСОБА_3 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2019 року змінити, виключивши з неї посилання на визнання ОСОБА_3 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В решті постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: