ЄУН № 336/4622/19
пр. № 3/336/1429/2019
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за участі захисника адвоката Кляшторного В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає у АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали адміністративної справи з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, який складений 14 липня 2019 року о 01.37 годині, 14 липня 2019 року о 00.56 годині ОСОБА_1 по вул. Бочарова, 7 у м. Запоріжжя, керував автомобілем ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та, маючи зовнішні ознаки сп`яніння або перебування під впливом наркотичних чи токсичних речовин, на пропозицію поліцейських відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на місці та у закладі охорони здоров`я.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не з?явився, звернувся із заявою про розгляд справи за своєї відсутності, як пояснив захисник Петков С.О. виїхав за межі м. Запоріжжя, тому не може брати участь в судовому засіданні особисто.

Захисник адвокат Кляшторний В.С. в судовому засіданні вказував, що ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення не визнає, оскільки його дійсно зупинили працівники поліції, але він не мав ознак наркотичного сп?яніння, проте, незважаючи на це, погодився на проходження медичного огляду у закладі охорони здоров?я, однак, наполягав, що бажає пройти такий огляд та прямувати до медичного закладу в присутності свого захисника, вказуючи, що захисник прибуде протягом 10 хвилин, після чого ОСОБА_1 поїде до медичного закладу та здасть усі необхідні зразки для дослідження. Така позиція ОСОБА_1 була пов?язана із тим, що за деякий період часу до 14.07.2019 року ОСОБА_1 безпідставно затримали працівники поліції, підкинули йому якийсь пакет, відкрили кримінальне провадження, за яким однак, він так і не був повідомлений про підозру. Крім того, його неодноразово зупиняли працівники поліції та звинувачували у вживанні алкоголю чи інших засобів та він проходив обстеження, спростовуючи підозри працівників поліції. Однак, оскільки цього разу події відбувались вночі, він був один без пасажирів, тож він мав обґрунтовані побоювання, з урахуванням попередніх подій, щодо можливих зловживань, у зв?язку з чим хотів слідувати до медичного закладу та проходити обстеження у присутності захисника.

В судовому засіданні за клопотанням захисника був допитаний свідок ОСОБА_2 , який пояснив, що він зі знайомим їхав у своїх справах, коли їх зупинили працівники поліції та запропонували бути свідками відмови особи від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп?яніння. ОСОБА_1 був в адекватному стані та не мав будь-яких ознак наркотичного сп?яніння, від проходження огляду в медичному закладі не відмовлявся, казав, що невдовзі за 10-15 хвилин приїде його адвокат, в присутності якого він згоден проїхати до медичного закладу та пройти необхідне обстеження. Оскільки ОСОБА_2 є особою, раніше судимою, тож він не сперечався з працівниками поліції, хоча вказував їм, що ОСОБА_1 не відмовляється від проходження медичного огляду, після чого написав те, що йому вказали працівники поліції.

Судом також переглянутий відеозапис, який не вказаний в якості додатку до протоколу, однак, DVD-R диск був доданий до матеріалів справи.

Вказаний відеозапис підтверджує доводи захисника та показання свідка про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі та вказував, що у зв?язку з якимись попередніми подіями він не бажає їхати до медичного закладу на своєму автомобілі, просить почекати 10 хвилин, доки приїде його адвокат, в присутності якого він згоден проїхати до медичного закладу та пройти обстеження на стан перебування під впливом наркотичних засобів.

Будь-яких зрозумілих та обґрунтованих доводів щодо відсутності можливості почекати нетривалий час доки прибуде захисник працівниками поліції Петкову С.О. не висловлюється, вони лише вказують, що очікувати не будуть.

При вирішенні питання про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, суд керується наступним.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху(позбавлення права управління Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 року; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 року).

ЄСПЛ дійшов висновку, що стаття 6 Конвенції не може застосовуватися з точки зору «кримінального обвинувачення» до такої міри покарання як негайне позбавлення посвідчення водія ( ОСОБА_3 Секретаря Європейського Суду з прав людини стосовно рішення у справі «Ескубе проти Бельгії»).

ЄСПЛ, вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Отже у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів). Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 130 ч. 1 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом розглядається питання про наявність чи відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення виключно у межах дій, бездіяльності та обставин, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, визначаючи наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення в межах цієї справи, суд має вирішити чи доведено належними та допустимими доказами те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти обстеження на стан наркотичного сп?яніння та він від цього відмовився.

Оцінюючи досліджені докази суд дійшов наступних висновків.

Жодним з наявних у справі та досліджених судом доказів не доведено того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у медичному закладі, навпроти показаннями свідка ОСОБА_2 та відеозаписом підтверджено, що ОСОБА_1 виявив згоду на проходження такого огляду, вказуючи лише, що він не бажає прямувати до медичного закладу на своєму автомобілі в присутності поліцейських, але згоден проїхати в автомобілі патрульної поліції та пройти обстеження в присутності адвоката, який, зі слів ОСОБА_1 , міг прибути протягом 10 хвилин.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку про те, що досліджені безпосередньо судом та наявні в матеріалах справи докази, не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в його діях відсутній склад інкримінованого правопорушення, що відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк