Справа № 446/366/19
Провадження № 3/446/136/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2019 року м. Кам'янка-Бузька

Суддя Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І., за участі прокурора Камянка-Бузького відділу Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_1, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2Є, захисника ОСОБА_3, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України, яка обіймає посаду заступника начальника відділу правової та адміністративної роботи Служби автомобільних доріг у Львівській області,

за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу № 188 ,складеного 14.02.2019р., ОСОБА_2, працюючи на посаді начальника юридичного відділу Служби автомобільних доріг у Львівській області відповідно до наказу № 4 від 17.02.2017, згідно з підпунктом «а» пункту 2 частини 1 статті З Закону України «Про запобігання корупції» будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, примітки до статті 172-6 КУпАП, в порушення вимог ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомила про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 заперечила факт даного правопорушення. Вказала, що 11.03.2017 вона стала власником автомобіля, який було придбано для неї уповноваженою нею особою ОСОБА_4 Оскільки, станом на день придбання нею автомобіля, ще не було здійснено реєстрацію в Єдиному державному реєстрі декларацій та не подано первинної електронної декларації за період 2016 року, тому вона вважає, що в неї не виникло обовязку подавати повідомлення про зміни у майновому стані, так як таке є додатком до декларації. Також вказала, що у неї не було умислу на неподання повідомлення про зміни в майновому стані, який є субєктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. Так, в період з 23.01.2017 по 27.04.2017 вона перебувала на стаціонарному лікуванні, що виключало можливість здійснення нею будь-яких дій через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з дня придбання автомобіля, а саме до 21.03.2017, а іншого строку для подання повідомлення про зміну в майновому стані чинним законодавством не передбачено. Тому, ні умислу ні корисливого корупційного інтересу в неї не було, а придбаний нею автомобіль було задекларовано під час подання декларації за 2017 рік. Поряд з цим, ОСОБА_2 зазначила, що перевірка щодо неї проведена не уповноваженим органом працівниками УЗЕ у Львівській області, а не НАЗК, а тому всі зібрані докази є недопустимими. Також вказала, що 22.03.2019 сплив строк, визначений ч. ст. 38 КУпАП, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення. З врахуванням викладеного, вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а тому просить закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 також вказав на зазначені ОСОБА_2 підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Прокурор Сміхура-Скальська М.З. в судовому засіданні вказала, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та її вина повністю доведена зібраними по справі доказами. Пояснення ОСОБА_2, які вона дала в судовому засіданні розцінює як спосіб уникнення адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

З матеріалів адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, суд встановив, що ОСОБА_2, яка відповідно до наказу № 4 від 17.02.2017 обіймала посаду начальника юридичного відділу Служби автомобільних доріг у Львівській області, а згідно з наказом № 4 від 27.02.2017 заступника начальника відділу правової та адміністративної роботи Служби автомобільних доріг у Львівській області, згідно з підпунктом «а» пункту 2 частини 1 статті З Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, згідно з приміткою до статті 172-6 КУпАП.

Частиною 2 статті 172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції" в редакції, що діяла на час вчинення адміністративного правопорушення, у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Порядок інформування Національного агенства про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування визначений Порядком формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженим рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3,з ареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 р. за № 959/29089.

Так, згідно з п. 6 Розділу ІІ Порядку, субєкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми.

А відповідно до п. 2 Розділу ІІ Порядку субєкти декларування подають зазначені документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі.

Відповідно до рішення Національного агентства від 10.06.2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 958/29088 (зі змінами від 18.08.2016 року), повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону, службових осіб, які станом на 01.09.2016 року чи пізніше цієї дати займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, розпочинається з 01.09.2016 року. Для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень) період подачі розпочинається з 01.01.2017 року.

Відтак, аналіз зазначених вище норм та положень Закону та Порядку дає підстави для висновку, що такими визначено порядок та умови подання субєктами декларування повідомлення про суттєві зміни в їх майновому стані шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна.

Як видно з листа Регіонального сервісного центру у Львівській області МВС України від 26.12.2018 № 31/13/17186, 11.03.2017 гр. ОСОБА_2 був зареєстрований автомобіль марки Peugeot 308, 2011 р.в., кузов № НОМЕР_1, вартість якого складала 106473,11 грн. (арк. справи 70).

Відтак, унаслідок придбання у власність вказаного вище нерухомого майна в сумі 106473,11 грн., у ОСОБА_2, як субєкта декларування, виник обов'язок у десятиденний строк з моменту отримання такого майна письмово повідомити про це Національне агентство, оскільки відбулися суттєві зміни у її майновому стані як субєкта декларування, так як сума отриманого майна перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, а саме 80000 грн.

Проте, в порушення вказаних вище вимог Закону, ОСОБА_2 не повідомила НАЗК у визначений законом десятиденний строк з моменту отримання такого майна, а саме з 00.00 год. 12.03.2017 до 23.59 год. 21.03.2017, про суттєві зміни в її майновому стані, а саме про придбання автомобіля марки Peugeot 308, 2011 р.в., кузов № НОМЕР_1, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування згідно з якими, ОСОБА_2 станом на 15.30 год. 14.02.2019 не повідомила НАЗК про суттєві зміни у майновому стані. Придбання вказаного транспортного засобу було відображено нею в щорічній Декларації за 2017 рік.

Беручи до уваги, те, що Законом України "Про запобігання корупції" та Порядком формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування визначено процедуру та умови подання субєктами декларування повідомлення про суттєві зміни в їх майновому стані шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна і при цьому законодавцем не встановлено будь-якого застереження щодо подання такого повідомлення лише після подання субєктом декларування самої Декларації за відповідний рік, тому суд відхиляє як безпідставні доводи ОСОБА_2Є та її захисника про відсутність в неї обовязку надати таке повідомлення, оскільки не подано основної Декларації.

Щодо доводів ОСОБА_2 та її захисника про відсутність умислу на неподання повідомлення про суттєві зміни з покликанням на важку та довготривалу хворобу в період з 23.01.2017 по 27.04.2017, то суд зазначає наступне.

Дійсно, вказаний ОСОБА_2 період тривалого стаціонарного лікування мав місце, однак, навіть після закінчення такого, ОСОБА_2 так і не подала повідомлення про зміни в майновому стані, оскільки, як пояснила суду, вважала що в неї не виникло такого обовязку. За таких обставин, твердження ОСОБА_2 про поважні причини не подання такого повідомлення самі по собі спростовані нею ж з урахуванням її переконання про відсутність її обовязку повідомляти про зміни в майновому стані до подання основної Декларації за 2017 рік.

Згідно з п.2 розяснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Відтак, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 будучи обізнаною про необхідність повідомлення НАЗК про зміну в майновому стані, умисно не подала такого у визначений законом строк. При цьому, помилкове тлумачення нею норм Закону України "Про запобігання корупції" та Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в частині подання нею, як субєктом декларування повідомлення про суттєві зміни в їх майновому стані шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна, не спростовує її умисних дій спрямованих на неподання такого повідомлення та презумпції знання законодавства, закріпленої у ст. 68 Конституції України згідно з якою кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Щодо недопустимості доказів у справі, які як вважає ОСОБА_2 отримані органом не уповноваженим на проведення перевірки, то суд зазначає наступне.

Так, на думку ОСОБА_2 адміністративний протокол щодо неї складено неуповноваженою особою, оскільки вважає, що такими особами є НАЗК, а не працівники Департаменту захисту економіки Національної поліції України, які вправі лише після отримання письмового повідомлення з НАЗК складати протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно з абзацом 1 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, протоколи про правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 172-6 КУпАП мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), до яких відносяться уповноважені особи управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

А у відповідності до п. 3 Розділу 2 Положення про управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліціїУкраїни, працівники департаменту мають право складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до судових органів у встановленому законодавством порядку.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відтак, Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України є спеціально-уповноваженим субєктом у сфері протидії корупції щодо збирання доказів та складання на їх підставі адміністративних протоколів, пов'язаних з корупцією, а тому докази у цій справі зібрані уповноваженою особою та відповідають критерію допустимості.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а саме неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Разом з тим, ч. 3 ст. 38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до п. 7 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 188 від 14.02.2019датою вчинення адміністративного правопорушення вказано 00.00 год. 22.03.2017, тобто дата закінчення терміну подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані. Датою виявлення правопорушення зазначено дату складання адміністративного протоколу, а саме 14.02.2019. Проте, на думку суду, фактичним моментом виявленого вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є 18.12.2018, тобто дата запиту Управлінням захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки НП України за № 10105/39/112/03 на імя начальника Служби автомобільних доріг у Львівській області про надання інформації на виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції» щодо ОСОБА_2 (арк. справи 9).

Відтак, днем закінчення, передбаченого ч. 3 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення є 21.03.2019, який є преклюзивним двох річним строком з дня вчинення правопорушення, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Беручи до уваги те, що на час розгляду справи в суді сплили визначені ч. 3 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, тому провадження в справі необхідно закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки адміністративне стягнення на правопорушника не накладається, тому судовий збір до стягнення з нього не підлягає.

Керуючись ч. 2 ст. 172-6, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Ппровадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі ч. 3 ст. 38 КУпАП у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців, що обчислюється з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівської апеляційного суду через Камянка-Бузький районний суд Львівської області прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Суддя Костюк У.І.