Справа № 215/4825/19
ПОСТАНОВА
04 вересня 2019 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Камбул М.О., за участю прокурора - Соломки К.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, який раніше не притягався до адміністративної відповідальності, працюючого УЛТТ «Укрспецконструкція», електрогазозварювальником, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №1395 від 15.08.2019, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав, пояснив, що дійсно не подав вчасно декларацію після звільнення, оскільки не знав про те, що її необхідно подавати.
Прокурор Соломка К.В. в судовому засіданні підтримав протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, просив накласти на останнього адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.
Суддя, вислухавши думку прокурора Соломки К.В., пояснення правопорушника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно п.6 ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», особам рядового та начальницького складу присвоюються такі спеціальні звання, молодший начальницький склад: сержант внутрішньої служби.
Відповідно до Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» сержант внутрішньої служби є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».
Наказом № 90/ОС 13.11.2015, ОСОБА_1 призначено молодшим інспектором 2 категорії відділу режиму і охорони Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)», Міністерства юстиції України (а.с. 24).
Таким чином, ОСОБА_1 згідно п.п. «д» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» був посадовою особою молодшого начальницького складу, а отже є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.
Судом встановлено, що відповідно до наказу № 298/ОС-18 від 12.09.2018, сержанта внутрішньої служби ОСОБА_1 , молодшого інспектора 2 категорії відділу режиму і охорони Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)», звільнено зі служби з 12.09.2018 за власним бажанням (а.с. 26-27).
Згідно з ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством, що передбачено ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».
Статтею 172-6 ч.1 КУпАП передбачено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яке тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після припинення діяльності 06.06.2019, замість до 01.04.2019 року, чим порушив вимоги ЗУ «Про запобігання корупції», тому суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Крім того, слід зазначити, що суд не може взяти до уваги пояснення ОСОБА_1 з приводу того що йому було не відомо про необхідність подання декларації протягом наступного року після звільнення в строк до 01 квітня, оскільки вони спростовуються письмовими матеріалами справи, а.с.35.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно із ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде складати 384,20 грн. із розрахунку (1921*0,2).
Керуючись ст.ст. 40-1, 221, 245, 251, 252, 256, 280, 283-285,287,289,294 КУпАП, суддя, -
ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. на користь держави.
У разі несплати штрафу в добровільному порядку, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови, штраф стягується у порядку примусового виконання в подвійному розмірі, а також стягуються витрати на облік правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: