Справа 369/1999/19 Головуючий у I-й інстанції - Хрипун С.В.
Провадження № 33/824/1535/2019 Суддя-доповідач - ПолосенкоВ.С.
Категорія ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 лютого 2019 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 08.02.2019 року приблизно о 00 годині 49 хвилин водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки Subaru, д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Заводська 11 в с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода, почервоніння обличчя, тремтіння рук), на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водій ОСОБА_3 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді місцевого суду Матвєєва Д.Д. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На вказану постанову судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною без повного дослідження обставин справи. Вказує, що працівники поліції безпідставно зупинили його автомобіль, алкогольні напої він не вживав. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам і складений з грубими порушеннями з боку працівника поліції, а тому його неможливо вважати доказом вини. Крім того, вказує, що огляд на стан сп'яніння працівниками поліції в присутності двох свідків не проводився. Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Вислухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її представника в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Наведені апелянтом причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги визнаються судом поважними, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне поновити строк на оскарження постанови суду від 18 лютого 2019 року.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Суддею враховано фактичні обставини справи та докази, які свідчать про те, що 08 лютого 2019 року, ОСОБА_3 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до пояснень ОСОБА_3, наданих при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, він попросив сусіда припаркувати його автомобіль, оскільки не міг заїхати через крутий підйом. Перед цим вживав спиртні напої. В подальшому, транспортний засіб був зупинений працівниками поліції та запропоновано йому пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я, проте він відмовився.

Вина ОСОБА_3 у вчиненому підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 3083770 від 08 лютого 2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які пояснили, що були присутні при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо гр. ОСОБА_3, який відмовився від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_3 та його представника наданих в суді апеляційної інстанції про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони суперечать об'єктивним даним, встановленим місцевим судом та під час апеляційного розгляду даної справи.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_3адміністративного стягнення апеляційна скарга не містить.

Твердження апелянта про винесення постанови без всебічного з'ясування обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, так як всі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об'єктивно.

Порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, в зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинськогорайонного суду Київської області від 18 лютого 2019 року щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко