КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Яцевич Н.А.

представника Київської митниці ДФС Захарова А.О.

Клімова С.Г.

захисника Мартиненка І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Мартиненка Івана Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2019 року , якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого виконавчим директором центру Авто Негараші, зареєстрований: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. на користь держави, вилучену валюту в сумі 10 000 Євро, відповідно до протоколу про порушення митних правил - конфісковано в дохід держави, стягнуто судовий збір в сумі 384, 20 грн., а також стягнуто понесені у справі витрати в сумі 43, 28 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 25 січня 2019 р. о 07.05 год. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» прибув з Ірану, м. Тегеран літаком авіакомпанії «Браво», рейсом № 208, своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, тобто своїми діями засвідчила факти, що мають юридичне значення.

«Зелений коридор» призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Перетин пасажиром «зеленої лінії», згідно Наказу Міністерства Фінансів України № 671 від 3 серпня 2018 року «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей на повітряному транспорті», яка позначає початок «зеленого коридору», вказує, що для проходження митного контролю нею обрано «зелений коридор», і декларування здійснюється шляхом вчинення дій. Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю.

Після перетину пасажиром «зеленої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», на підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України громадянину було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що він відповів, що має 5000 євро. Після цього пасажиру було запропоновано пред`явити всю готівку. Пасажиром було видано готівку в розмірі 20000 євро, що знаходились в одному з відділень барсетки пассажира, яку пасажир тримав у руках.

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянина Ірану ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) готівка належить йому особисто.

Пасажир обрав проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10 000 євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).

З виявленої суми їй було пропущено 10000 євро. За протоколом про порушення митних правил вилучено 10000 євро.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надав, до моменту перетину ним «зеленої лінії» до інспектора митниці не звертався.

Таким чином, своїми діями громадянин Ірану ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДПМА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянином Ірану ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обов`язковому письмовому декларуванню у повному обсязі для нерезидентів України, відповідно до Постанови Правління НБУ № 148 від 27 травня 2008року та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст.471МК України.

У зв`язку з цим інспектором митниці 25 січня 2019 року на місці виявлення правопорушення в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» складений протокол про порушення митних правил № 0025/12500/19.

На підставі ст. 511 МК України за протоколом № 0025/12500/19 вилучено: євро згідно курсу НБУ на 25 січня 2019 року за 100 євро 3151-2701 гривень, кількістю 10000 євро, вартістю 315127 грн. 01 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Мартиненко І.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, змінити постанову в частині виключення стягнення у виді конфіскації валюти вилученої в дохід держави - повернути ОСОБА_1 .

Поважність причини пропущеного строку, захисник обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 не було відомо про день, час та місце розгляду справи - 15 березня 2019 року.

В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що місцевий суд допустив порушення норм МК України, справу розглянув неповно, необ`єктивно, обмежено права учасників провадження.

Місцевий суд, на думку захисника, не врахував, що переміщення валютних цінностей з порушенням порядку декларування є порушенням валютного законодавства, і відповідальність за таке порушення повинна бути у вигляді штрафу, врегульованого КУпАП, і такі зміни до законодавства набрали чинності - 7 лютого 2019 року, які вже діяли на час розгляду справи судом першої інстанції.

На думку апелянта, судом не враховано положення ст.. 33 КУпАП - особу порушника, ступінь його вини майновий стан, те, що особа добровільно видала валюту, жодних негативних наслідків для держави не настало, що в свою чергу призвело до порушення ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не можу бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Заслухавши доповідь судді, представника правопорушника - адвоката Мартиненка О.І. на підтримку клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги, представників Київської митниці ДФС, які заперечували проти поновлення строку на апеляційне оскарження та задоволення апеляційної скарги, опитавши свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та апеляційна скарга підлягають до задоволення з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Мартиненко О.І. в суді апеляційної інстанції пояснив, що ні він, ні ОСОБА_1 не були належним чином повідомлені саме судом про день та час розгляду справи в суді першої інстанції. На час розгляду справи ОСОБА_1 перебував в Ірані. Він не володіє українською мовою, більш того, юридичною українською мовою. Друг ОСОБА_1 , по можливості, перекладав останньому під час складання протоколу, але він також не розуміє мову судочинства. 23 березня 2019 року було укладено договір про надання правової допомоги, оскільки ОСОБА_1 думав, що справа ще перебуває в митного органу. Вказані обставини також свідчать про те, що для його довірителя не було зрозуміло, що справа буде у вказаний у протоколі час розглядатися в суді. Після цього він ( Мартиненко ) ознайомився з матеріалами справи, внаслідок чого і було пропущено з поважних причин строк на апеляційне оскарження.

Опитаний під час апеляційного розгляду ОСОБА_8 пояснив, що він знає ОСОБА_1 , який працює в автосалоні його (ОСОБА_8) брата. Пам`ятає, що був момент, коли йому зателефонував ОСОБА_1 , який був затриманий в аеропорту, і йому потрібна була допомога, оскільки він не володіє українською мовою. Він (ОСОБА_8) трохи розуміє українську мову, і наскільки міг, настільки перекладав те, що розумів. Він про це також говорив і працівникам в аеропорту. Що і як було написано, він (ОСОБА_8) не читав, бо читати українською не вміє, трохи читає російською. Підписував документи і він, і ОСОБА_1 , там де говорили, і те, що говорили. Був ще один перекладач, який переводив йому (ОСОБА_8), а він вже говорив ОСОБА_1 .

Опитана під час апеляційного розгляду ОСОБА_9 - головний державний інспектор відділу митного оформлення № 3 митного посту «Аеропорт Бориспіль», яка пояснила, що в її обов`язки входить митне оформлення, митний контроль, митний огляд та інш. Іноді її залучають як перекладача, вона володіє українською, російською, англійською мовами. Повноваження її передбачені ст. 503 МК України. У штаті митниці посада перекладача відсутня, але вона має право бути перекладачем. Під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 вона була перекладачем з української на російську мову. Перської мови вона не знає. Арабські мови вона не знає. Протокол перекладався на російську мову. Чи все розумів інший перекладач, вона не знала. На майбутнє буде знати, на що звернути увагу.

Дійсно, згідно з положеннями ч. 3 ст. 526 МК України у разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний орган доходів і зборів.

Зі змісту протоколу про порушення митних правил № 0025/12500/19 вбачається, що у присутності перекладачів ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) був повідомлений митним органом про розгляд справи у Бориспільському міськрайонному суді Київської області на 15 березня 2019 року на 10 год. (ас. 5).

Разом з тим, враховуючи обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, те, що ОСОБА_1 перебував на час розгляду справи на за межами України, що є поважною причиною неявки до суду, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то апеляційний суд враховує таке.

Так, висновок судді про доведеність вини громадянина ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, за обставин, встановлених судом, основне стягнення, яке накладене на ОСОБА_1 , у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. на користь держави, та судовий збір, в апеляційній скарзі не оскаржується, як і не оскаржується під час апеляційного розгляду, а тому в цій частині, виходячи з положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, якою передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, постанова суду не переглядається.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги в частині оскарження додаткового стягнення у виді конфіскації на користь держави вилученої валюти в сумі 10 000 Євро, відповідно до протоколу про порушення митних правил, то вони є слушними.

Так, санкція ст. 471 Митного кодексу України, за якою притягнуто ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до адміністративної відповідальності, дійсно передбачає конфіскацію, про що суддя зазначив в оскаржуваній постанові.

Разом з тим, за змістом ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність.

Суд першої інстанції не у повній мірі врахував обставини справи, характер скоєного, особу правопорушника, відсутність обтяжуючих обставин.

Так, під час апеляційного розгляду представник ОСОБА_1 адвокат Мартиненко О.І. та свідок ОСОБА_8 зазначили про те, що ОСОБА_1 приїхав в України з грошовими коштами, за які бажав купити квартиру. Вказані гроші він заробив, працюючи офіційно. Кошти не задекларував, оскільки був неосвічений у такому декларуванні, так як в країні проживання встановлені інші обмеження. Про такі правила проходження митного контролю йому було невідомо. Суму, яка перебувала у нього на момент проходження митного контролю, він не ховав. Будь-яких відомостей про порядок декларування доступною для нього мовою в аеропорту відсутній. Н аміру приховувати валюту від працівників митниці грошові кошти у нього не було, і ним були видані наявні у нього грошові кошти.

В первинних поясненнях ОСОБА_1 також вказав зазначені обставини (ас. 6-8).

Для вирішення питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення (чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі, чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон); джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

З урахуванням вище вказаних пояснень та суми переміщуваної через митний кордон не задекларованих митному органу коштів, яка складала 10000 Євро, враховуючи, що правопорушення вчинено з необережності, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не був обізнаний з вимогами законодавства, не мав на меті приховувати цю суму та в добровільному порядку сам надав на вимогу працівників митниці наявні у нього грошові кошти, без приховування, перемістив предмет (грошові кошти) для власного використання (для придбання нерухомості), і цей предмет має законне походження, оскільки інше наявними у справі доказами не підтверджено, як і не надано доказів на підтвердження вказаних обставин і представником митниці, та загалом може бути законно переміщений через митний кордон України за умови письмового декларування; предмет правопорушення не підлягає обкладенню митними платежами чи іншими податками та зборами; порушення митних правил полягає лише в тому, що предмет не було письмово задекларовано порушником, і жодних інших негативних наслідків порушення не настало - державі не завдано майнової шкоди, збитків у вигляді не сплати митних платежів, за відсутності в матеріалах справи будь-яких відомостей про обставини, які обтяжують відповідальність, і не встановлення таких обставин під час апеляційного розгляду, апеляційний суд доходить висновку про можливість накладення стягнення без конфіскації майна.

З огляду на обставини, встановлені під час розгляду справи, враховуючи особу винного, природу походження та мету використання грошових коштів, майновий стан правопорушника, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, тобто є не пропорційним, оскільки покладає на ОСОБА_1 «індивідуальний надмірний тягар».

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині конфіскації в дохід держави 10000 євро з постановленням в цій частині нової постанови про повернення ОСОБА_1 вказаних коштів, а апеляційна скарга - підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 529 МК України, ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити захиснику Мартиненку Івану Олександровичу в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника Мартиненка Івана Олександровича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. на користь держави, вилучену валюту в сумі 10 000 Євро, відповідно до протоколу про порушення митних правил - конфісковано в дохід держави, стягнуто судовий збір в сумі 384, 20 грн., а також стягнуто понесені у справі витрати в сумі 43, 28 грн., скасувати в частині конфіскації з ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) в дохід держави 10000 євро.

Постановити в цій частині нову постанову, якою вилучені у ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) 10000 Євро повернути ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ).

В решті постанову залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва