Справа № 574/1404/19
Провадження № 3/574/279/2019
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Буринь

Суддя Буринського районного суду Сумської області Куцан В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , працюючої директором ПСП «Буринське», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.163-1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 30.10.2019 року складено протокол про те, що він, «будучи керівником ПСП «Буринське» вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП, п.п. «а» п.198.1., п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено ПДВ за серпень 2017 року на 120278 грн.»

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, клопотання про його відкладення не надав, у зв`язку з чим вважаю, що розгляд справи можливо провести без його участі.

Дослідивши надані докази та давши їм оцінку, приходжу до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 163-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Тобто, з об`єктивної сторони дане правопорушення може проявлятися в наступних формах:

-відсутність податкового обліку на підприємствах, установах чи організаціях;

-порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, крім іншого, суть адміністративного правопорушення.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Тобто, оскільки зміст протоколу є не тільки джерелом доказів у справі, а й актом обвинувачення особи у вчинення конкретного адміністративного правопорушення, у ньому недостатньо вказати лише назву статті КУпАП, необхідно розкрити зміст та зазначити конкретне протиправне діяння, що було вчинене особою.

Між тим, даний протокол №31 (а.с.2) не відповідає вказаним вимогам, оскільки в ньому не викладено суть адміністративного правопорушення з врахуванням диспозиції ч.1 ст.163-1 КУпАП, з ним не ознайомлена особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, останній не роз`яснено її права та обов`язки.

При цьому, протокол не може бути замінений актом перевірки податкового законодавства, складений за її результатами (а.с.3-8).

До матеріалів справи додані копії повідомлення про запрошення ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Сумській області, але належних і допустимих доказів про його вручення останньому (повідомлення про вручення рекомендованого листа), передбачених п.12 розділу ІІ Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративне правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 02.07.2016 року №566 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.07.2016 року за №1046/29176, суду не надано (а.с.11).

За таких обставин, вважаю, що акт про неявку посадових осіб №174/18-28-05-05-11 від 30.10.2019 року (а.с.10) складений службовими особами ГУ ДПС у Сумській області без наявних для того підстав, а протокол про адміністративне правопорушення неналежними доказом, оскільки оформлений без дотримання вимог закону.

Між тим, предмет судового розгляду обмежений даними, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть, а суд неуповноважений самостійно збирати докази, порушуючи загальний принцип диспозитивності судового процесу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Виходячи із змісту ст.8 Конституції України щодо визначення і дії в Україні верховенства права, положення ст.62 цього Закону розповсюджуються і на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП наявними у справі доказами не доведена, вважаю, що провадження по ній підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247,283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.М.Куцан