Номер провадження: 33/813/115/19
Номер справи місцевого суду: 504/3978/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І., за участю секретаря судового засідання Ткачука В.О., прокурора - Самборського О.П., особи яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Комінтернівський районний суду Одеської області Доброва П.В. від 08.11.2018 року,

встановив

Зазначеною постановою судді, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, працюючого інженером забезпечення в ДП «Одеській авіаційний завод», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності зате, що він, будучи депутатом Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області, тобто суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, згідно п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

Так, згідно з рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року №3, щорічна декларація суб'єкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітнім роком та така декларація охоплює звітній рік, період з 01 січня до 31 грудня включно. У відповідності до ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці зобов'язані щорічно, до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. Таким чином, для суб'єктів декларування, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, останнім днем подання декларації за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є 31 березня 2018 року.

ОСОБА_2, був зобов'язаний подати електронну декларацію у строк до 01.04.2018 року. Будучи достовірно обізнаним із порядком формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_3 не використав в термін наданий з 01.01.2018 року по 31.03.2018 року для подання декларації та відповідно не надав декларацію, чим допустив порушення ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_3 надав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік несвоєчасно, а саме: 02.04.2018 року, чим було потрушено вимоги чинного законодавства.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права зазначив, що не погоджується із постановою суду, оскільки районним судом не було враховано те, що він не зміг своєчасно подати декларацію через погані знання роботи з комп'ютером а також загруженість офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, а тому прямої його вини немає, умислу в його діяннях немає. Крім того звертає увагу на те, що перевірка відносно нього здійснювалась неуповноваженим органом, а тому, на його думку, в його діяннях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_3 просить постанову судді Комінтернівський районний суду Одеської області від 08.11.2018 року скасувати, провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю у його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Окрім цього, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду як пропущеного з поважних причин, посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови суду він своєчасно не отримав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_3, який підтримав доводи клопотання та просив його задовольнити, заслухавши прокурора, який посилався на безпідставність клопотання та просив відмовити в його задоволенні, апеляційний суд дійшов до висновку, що підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду відсутні, в зв'язку з чим вона не підлягає подальшому розгляду та підлягає поверненню ОСОБА_3 з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Комінтернівський районний суду Одеської області від 08.11.2018 року ОСОБА_3 визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи, зокрема із мотивувальної частини постанови суду (а.с. 33) вбачається, що в день винесення постанови - 08.11.2018 року - ОСОБА_3 був присутній в судовому засіданні та надав відповідні пояснення, тобто апелянту було відомо про прийняте судом рішення та він мав змогу подати апеляційну скаргу.

При цьому, в резолютивній частині зазначеної постанови, проголошеної в судовому засіданні, чітко вказаний порядок та строки апеляційного оскарження постанови суду.

Більш того, у день винесення постанови (08.11.2018 року) ОСОБА_3 було добровільно виконано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн. та сплачено судовий збір (а.с.34, 35).

Водночас, знаючи про спливаючий строк оскарження постанови суду, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, відповідно до штампу вхідної кореспонденції районного суду (а.с. 37), лише 30.11.2018 року, тобто після закінчення встановленого законом строку на апеляційне оскарження постанови районного суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ставлячи питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, вказав, що копія оскаржуваної постанови районного суду він не отримав своєчасно, однак не зазначив взагалі дату отримання постанови та не надав відповідних доказів цього. Крім того зазначена обставина матеріалами справи не підтверджується, оскільки в них відсутні будь-які посилання на оголошення лише вступної та резолютивної частини постанови суду 08.11.2018 року та відсутні відмітки про отримання ОСОБА_3 копії постанови суду взагалі. Більш того, матеріали справи не містять жодних заяв ОСОБА_3 про видачу йому копії оскаржуваної постанови суду, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтвердив те, що не звертався до районного суду з питань отримання оскаржуваної постанови.

Інших доводів, які вказують на поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови районного суду ОСОБА_3 в поданій ним апеляційній скарзі не навів та на їх підтвердження відповідних доказів не надав.

Апеляційний суд визнає доводи апелянта щодо несвоєчасного отримання копії повного тексту постанови суду безпідставними, оскільки для нього строк на апеляційне оскарження постанови починає спливати з дня її винесення. Переконливих доводів з приводу наявності реальних обставин, які унеможливлювали звернення з апеляційною скаргою в межах строку на апеляційне оскарження ОСОБА_3 в апеляційній скарзі надано не було.

Той факт, що ОСОБА_3 несвоєчасно скористався своїм правом на подачу апеляційної скарги не є достатньою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд доходить висновку про те, що ОСОБА_3 не наведено об'єктивних причин щодо поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, що вказує на те, що він не був позбавлений можливості своєчасно, у передбачений законом 10-денний строк, з моменту винесення районним судом рішення, подати апеляційну скаргу та оскаржити постанову районного суду.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Відмовити ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Комінтернівський районний суду Одеської області від 08.11.2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами повернути ОСОБА_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Ю.І.Кравець