Справа № 135/1445/19
Провадження № 3/135/688/19
ПОСТАНОВА

іменем України

09.12.2019 м. Ладижин Вінницька область

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює ФПК «Вінницький переробний комплекс»,

ВСТАНОВИВ:

05.11.2019 до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла адміністративна справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2019 дана адміністративна справа відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП розподілена головуючій судді Волошиній Т.В. з присвоєнням єдиного унікального номера судової справи 135/1445/19, провадження 3/135/688/19.

09.12.2019 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Ладижинського міського суду Вінницької області Волошиної Т.В. при розгляді вказаного протоколу про адміністративне правопорушення з підстав сумнівів у неупередженості судді, оскільки суддя Волошина Т.В. не розглянула клопотання ОСОБА_1 про направлення протоколу про адміністративне правопорушення на доопрацювання з підстав невідповідності вимогам щодо складання протоколів у справі про адміністративне правопорушення, а також те, що 02.12.2019 в судовому засіданні був допитаний в якості свідка лікар без присутності адвоката Бодачевської М.В., що позбавило можливості ОСОБА_1 встановити всі обставини огляду на стан алкогольного сп`яніння. Окрім того, зазначив, що справа призначалася з 02.12 по 06.12 тричі, що є порушенням вимог ст. 277-2 КУпАП.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді, та, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід та самовідвід.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як зазначається у п. 11 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухвалених 17.11.2010, зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом» (п. 11).

Тому заява про відвід має бути розглянута по суті.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП України, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Рішенням Ради суддів України від 08 червня 2017 року №34 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Процесуальним законодавством, зокрема кримінально-процесуальним, цивільно-процесуальним, передбачено різний порядок вирішення відводів та самовідводів у справах.

Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 09 лютого 1999 року у справі №1-рп/99 зазначив, що за частиною першою статті 58 Конституції України дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть, якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності. Така неузгодженість може виникнути внаслідок того, що прийняття нової норми не завжди супроводжується скасуванням «застарілих» норм з одного й того ж питання.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким ЦПК України викладено в новій редакції.

З аналізу вказаних норм суд приходить до висновку, що врегулювання процедури розгляду відводів та самовідводів в справах про адміністративні правопорушення слід здійснювати шляхом застосування аналогії закону, за нормами процесуального законодавства, в якому викладена вказана процедура в найбільш актуальній редакції. В даному випадку, таким процесуальним актом слід вважати Цивільний процесуальний кодекс України.

Так, відповідно до ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Відповідно до ч. 2 ст.40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI (чергового) з`їзду суддів України від 22.02.2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 ЦПК України якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

У зв`язку з тим, що в Ладижинському міському суді Вінницької області здійснює правосуддя лише один суддя, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу. Окрім того, заявнику надано право оскаржити постанову, яку буде прийнято за результатами розгляду адміністративних матеріалів, що надасть змоги судді апеляційного суду перевірити наявність підстав для відводу судді, якій здійснює розгляд справи.

Згідно з ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 та його представнику - адвокату Бодачевській М.В., оголошувався склад суду, роз`яснювалось право заявити відвід, однак останні повідомили, що складу суду довіряють, відводу не заявлялось.

Відповідно з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Згідно з п.12 висновку № 1 (2001) Консультаційної Ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість і з боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме - вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

Враховуючи наявність значної суб`єктивної складової в оцінці стороною провадження дій та рішень судді, завданням суду, який розглядає відповідну заяву, є встановлення об`єктивних фактів, які б дійсно підтверджували доводи заяви про відвід.

На переконання суду, фактами, які свідчать про упередженість судді, можуть бути висловлювання останнього під час судового розгляду або поза ним на користь однієї з сторін; надання або ж демонстрування суддею переваги одних учасників провадження перед іншими; висловлювання щодо результату розгляду ініційованих сторонами питань; попередні висновки судді про винуватість або ж невинуватість особи; створення штучних перешкод у користуванні учасниками провадження своїми процесуальними правами тощо.

Заява мотивована тим, що у ОСОБА_1 склалась думка про упередженість суду, оскільки суддя не розглянула клопотання ОСОБА_1 про направлення протоколу про адміністративне правопорушення на доопрацювання з підстав невідповідності вимогам щодо складання протоколів у справі про адміністративне правопорушення, а також те, що 02.12.2019 в судовому засіданні був допитаний в якості свідка лікар без присутності адвоката Бодачевської М.В., що позбавило можливості ОСОБА_1 встановити всі обставини огляду на стан алкогольного сп`яніння. Окрім того, зазначив, що справа призначалася з 02.12 по 06.12 тричі, що є порушенням вимог ст. 277-2 КУпАП.

Однак з матеріалів справи вбачається, що клопотання ОСОБА_1 та його представника - адвоката Бодачевської М.В. про повернення протоколу про адміністративне правопорушення на доопрацювання з підстав невідповідності вимогам щодо складання протоколів у справі про адміністративне правопорушення розглянуто суддею 09.12.2019.

Поряд з чим, суд звертає увагу на ту обставину, що судом неодноразово були задоволені клопотання ОСОБА_1 та його представника - адвоката Бодачевської М.В., зокрема: про ознайомлення з матеріалами справи від 14.11.2019, клопотання про виклик свідків від 18.11.2019; клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю залучення іншого захисника від 02.12.2019; клопотання ОСОБА_1 про відкладення адміністративної справи у зв`язку з неявкою в судове засідання захисника 04.12.2019; клопотання ОСОБА_1 про відкладення адміністративної справи у зв`язку з неявкою в судове засідання захисника від 06.12.2019.

Що стосується допиту 02.12.2019 в судовому засіданні свідка лікаря ОСОБА_2 без присутності адвоката Бодачевської М.В., що позбавило можливості ОСОБА_1 встановити всі обставини огляду на стан алкогольного сп`яніння необхідно зазначити наступне.

02.12.2019 адвокат Бодачевська М.В. була належним чином в судовому засіданні повідомлена про день, час та місце розгляду даної адміністративної справи, проте в судове засідання, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи суду не направляла, тому суд визнав причину її неявки не поважною. Надалі в судові засідання Бодачевська М.В. більше не з`явилася. 02.12.2019 ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував щодо допиту свідка - лікаря ОСОБА_2 , яка з`явилася в судове засідання, а після допиту свідка заявив клопотання про необхідність укладення угоди з іншим захисником. Внаслідок чого судове засідання було відкладено на іншу дату та надано можливість ОСОБА_1 укласти угоду з іншим захисником. Чим реалізовано його право на захист.

Щодо призначення адміністративної справи у період з 02.12 по 06.12 суд зазначає наступне.

Всі дати даних судових засідань узгоджувались в судовому засіданні із ОСОБА_1 та його захисником Бодачевською М.В., будь-яких заперечень, скарг, зауважень від учасників справи щодо призначення справи до судового розгляду у зазначені строки не надходило. Всі учасники погоджувалися із запропонованим часом судових засідань.

Таким чином наведені вище обставини для відводу судді зводяться лише до не погодження із процесуальними діями та рішеннями судді Волошиної Т.В., тому на переконання суду, відсутні підстави стверджувати про існування у цій справі обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Волошиної Т.В.

Поряд з цим суд бере до уваги, що статтею 277 КУпАП передбачені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення. Нормами статті 38 цього Кодексу визначені строки накладення адміністративного стягнення.

Адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 18.10.2019. Заява про відвід судді подана під час дослідження доказів, а саме 09.12.2019, що стверджує про бажання ОСОБА_1 та його представника Бодачевського Р.В. затягнути розгляд даної справи.

Справа має бути розглянута вчасно, оскільки безпідставне умисне затягування розгляду справи, що на переконання суду має місце з боку ОСОБА_1 , нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким зокрема є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а також завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема щодо своєчасного розгляду справи (ст. 245 КУпАП).

Тому враховуючи дату вчинення ОСОБА_1 правопорушення 18.10.2019, адміністративна справа щодо нього може і повинна бути розглянутою по суті у межах строку, визначеного для накладення адміністративного стягнення, у випадку встановлення судом його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді Волошиної Т.В. є необґрунтованою та безпідставною.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 7 КУпАП, ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Волошиної Тетяни Вікторівни - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя