Справа № 347/272/19
Провадження № 33/4808/257/19
Категорія ст.41 ч.1 України
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М. І.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., за участю адвоката Ткачука Т.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 та особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення та представника управління держпраці в Івано-Франківській області Хімченка В.В.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Ткачука Т.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 17 травня 2019 року, якою закрито провадження у справі про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 16.01.2019 року станом на день інспекційного відвідування не виплатив заробітну плату працівниці ОСОБА_2 за листопад та грудень 2018 року, не встановив своїм працівникам підвищену оплату праці, не підвищив посадові оклади працівникам на 25 %., чим порушив вимоги законодавства про працю та про охорону праці та вчинив адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 17 травня 2019 року відповідно до п.7 ст.247 КУпАП закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 41 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

На вказану постанову суду адвокатом Ткачук Т.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу в якій він просить скасувати постанову Косівського районного суду від 17 травня 2019 року та ухвалити нову, якою закрити провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та ухвалив незаконе і необгрунтовано рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Вказує на те, що з листа Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 24.01.2019 року № 04/5 складання протоколу було призначене на 07.02.2019 року на 09 год., в той же час протокол про адміністративне правопорушення №ІФ32/1669 від 08.02.2019 року був складений о 10 год. 08.02.2019 року, тобто через 25 годин від моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Крім того, вказує на те, що в листопаді та грудні 2018 року з зв?язку з хворобою ОСОБА_2 не забрала заробітну плату за вказані місяці. У відповідності до постанови НБУ від 15.12.2004 року №637 вказана заробітня плата була депонована.

Звертає увагу суду на те, що у ст.100 Кодексу законів про працю України зазначено, що оплата праці на важких роботах, на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці, на роботах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров?я встановлюється підвищена оплата праці. Перелік цих робіт визначається Кабінетом Міністрів України.Однак, про жодні доплати в розмірі 25% у вказаних законах не йдеться.

Таким чином, вважає, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та закрив провадження по справі з нереабілітуючих підстав.

В судовому засіданні апеляційної інстанції адвокат Ткачук Т.А просив скасувати постанову суду та ухвалити нову, якою закрити провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Просив розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , оскільки останній не бажає приймати участь у судовому засіданні апеляційної інстанції.

Представник управління держпраці в Івано-Франківській області Хімченко В.В. просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки вважає її безпідставною та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши пояснення адвоката Ткачука Т.А., що діє в інтересах ОСОБА_1 та представника управління держпраці в Івано-Франківській області Хімченка В.В. , перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Так, зі змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що суд першої інстанції, при розгляді справи повністю врахував доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Ткачук Т.А., який вказував, що його підзахисний ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнає та згідний сплатити штраф.

Зі змісту пояснень наданих адвокатом ОСОБА_3 . ОСОБА_4 у судовому засіданні апеляційної інстанції вбачається, що така непослідовність позиції сторони захисту обумовлювалась намаганням уникнути відповідальності за вчинення іншого правопорушення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги адвоката Ткачука Т.А, апеляційни суд виходить з того, що завданням розгляду справи у апеляційній інстанції є перевірка законності, обгрунтованості і справедливість рішення, прийнятого судом першої інстанції.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що судове провадження в Україні, здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом. Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав.

При цьому , у відповідності до принципу диспозитивності , особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисник має право самостійно обирати засоби, форми захисту і порядок реалізації наданих їм прав з метою захисту своїх законних інтересів.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №1Ф32/1669/АВ/П/ПТ від 08.02.2019 року , який було складено інспектором праці Василечко Т.Я. вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КЗпПУ.

Так , відповідно до частини першої та другої статті 115 Кодексу законів про працю України виплата заробітної плати проводиться регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом) не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Однак, ФОП ОСОБА_1 станом на день інспекційного відвідування (16.01.2019 року) не виплатив заробітну плату працівниці ОСОБА_2 за листопад та грудень 2018 року ;

Відповідно до вимог статті 100 Кодексу законів про працю України на важких роботах, на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці, на роботах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я встановлюється підвищена оплата праці.

Перелік населених пунктів, яким відповідно до Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» надається статус гірських, визначено у постанові Кабінету Міністрів України від 11.08.1995 року №647. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.08.1995 року №648 «Про умови оплати праці осіб, які працюють у гірських районах» установлено, що на підприємствах, в установах, організаціях, територіальних підрозділах та військових частинах, розташованих на території населених пунктів, яким надано статус гірських, тарифні ставки і посадові оклади працівників підвищуються на 25 відсотків.

Однак, ФОП ОСОБА_1 не встановив своїм працівникам підвищену оплату праці.

Зокрема, ФОП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність на АДРЕСА_2 . Місто Косів є гірським населеним пунктом відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.1995 року №647. Наказом №1 від 31.10.2018 року ФОП ОСОБА_1 прийняв на работу ОСОБА_2 , на посаду ткача з 01.11.2018 року та встановив посадовий оклад 3725 грн. Посадовий оклад працівника не підвищено на 25 %. Аналогічно, працівникам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не підвищено посадові оклади на 25 %.

Апеляційний суд приймає до уваги, , що при розгляді справи у суді першої інстанції особою яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисником адвокатом Ткачук Т.А не заперечувалась доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення підтверджується не тільки вищевказаним протоколом про адміністративне правопорушення №1Ф32/1669/АВ/П/ПТ від 08.02.2019 року, а й копією Акту інспекційного відвідування(невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ІФ32/1669/АВ від 16 січня 2019 року, копією повідомлення про прийняття на работу ОСОБА_2 , копіями табелів обліку робочого часу, копією відомості на виплату грошей №2/11 за листопад - грудень 2018 року ( а.с.19-27)

В апеляційній скарзі адвоката Ткачука Т.А. не наведені обставини, які спростовують висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, провадження в справі слід закрити у відповідності до вимог п.7 ст.247 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини, повинен у відповідності до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП в повному обсязі дослідити всі обставини справи, встановити, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього правопорушення, чи винна вона в його вчиненні.

У разі доведеності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, суд у відповідності до вимог п.7 ст.247 КУпАП повинен закрити провадження у справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, суд обґрунтовано прийшов до висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та закрив провадження у справі відносно останнього на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст. 38 КУпАП.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи правопорушення ОСОБА_1 було вчинено 16.01.2019 року, протокол про адміністративне правопорушення складений 08.02.2019 року та справа надійшла до суду 12.02.2019 року. На час розгляду даної справи пройшло більше як три місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи викладене, підстав для скасування постанови суду першої інстанції за доводами апеляції не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Ткачука Т.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 17 травня 2019 року про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст.41 КУпАП про закриття провадження у справі на підставі ст.38 КУпАП України у зв`язку з закінченням строків накладення стягнення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв