Номер провадження: 33/813/234/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участю секретаря Ковязіної А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2018 року,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №283947 від 25.09.2018 року вбачається, що25 вересня 2018 року о 22 годині 48 хвилин водій ОСОБА_3, рухаючись по вул. Ленінградське шосе, 2 в м. Одесі, керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота).

Від проходження огляду на стан спяніння в законному порядку за допомогою приладу марки «Drager» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, тим самим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2018 року ОСОБА_3 через представника адвоката ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що: 1) ОСОБА_3 від проходження огляду на стан спяніння не відмовлявся; 2) співробітниками поліції порушений порядок огляду його на стан спяніння; 3) водій не був відсторонений від керування автомобілем; 4) суд не допитав в судовому засіданні свідків; 5) суд розглянув справу з порушенням правил підсудності.

08 лютого 2019 року до суду апеляційної інстанції представником ОСОБА_3 ОСОБА_4 була подана заява, якою наведено пояснення до апеляційної скарги, з посиланням на вимоги ст. 38 КУпАП, ставиться питання про закриття провадження у справі за спливом строку накладення адміністративного стягнення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 в судовому засіданні, апеляційний суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно ч. 7 ст. 294 КпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та обєктивному зясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Порядок проходження огляду на стан спяніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен за вимогою працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для виявлення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Всупереч доводів апеляційної скарги, вина ОСОБА_3, у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена в ході судового розгляду справи судом першої інстанції та в ході апеляційного перегляду справи, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №283947 від 25.09.2018 року, складеним за фактом порушення водієм ОСОБА_3, п.2.5 Правил дорожнього руху України, а саме в звязку з керуванням водієм ОСОБА_3, автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння та його відмовою пройти медичний огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку, містить пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили, що в їхній присутності водій ОСОБА_3, у якого були наявні ознаки алкогольного спяніння, відмовився від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі (а.с.2-4).

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №283947 від 25.09.2018 року ОСОБА_3 власноруч зазначено «выпил пива». Протокол підписано правопорушником без жодних зауважень.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими, недоведеними і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Посилання апеляційної скарги на те, що судовий розгляд в суді першої інстанції відбувся з порушенням процесуального права, оскільки судом не були допитані свідки, оскільки їх показання суперечливі, є безпідставними та спростовується матеріалами справи, з яких вбачається, що з метою повного та всебічного розгляду справи судом першої інстанції був здійснений виклик співробітника управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_7, який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, який в судовому засіданні підтвердив зазначені у протоколі обставини.

Також свідком було зазначено, що в автомобілі разом з ОСОБА_3 знаходилась інша особа, яка також передувала в стані алкогольного спяніння, тому право керуванням транспортним засобом було передано гр. ОСОБА_8 (п/в ОІА №138687), який прибув на місце пригоди, про що є відповідна відмітка в протоколі про адміністративне правопорушення та підтверджено ОСОБА_3 в ході судового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, посилання апеляційної скарги, що ОСОБА_3 не було відсторонено від подальшого керування автомобілем також не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду адміністративної справи.

Посилання апеляційної скарги на те, що ОСОБА_3 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння; співробітник поліції порушив порядок його огляду на стан спяніння, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами адміністративної справи та показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили, що в їхній присутності водій ОСОБА_3, у якого були наявні ознаки алкогольного спяніння, відмовився від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі.

Стосовно зауваження апелянта, що ОСОБА_3 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, тому справа повинна була розглядатись Біляївським районним судом Одеської області, є безпідставними, оскільки місцем здійснення адміністративного правопорушення, зупинення транспортного засобу є Суворовський район м. Одеси, адміністративна справа розглянута без порушення правил підсудності.

Одночасно клопотання представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про закриття провадження у справі за спливом строку накладення адміністративного стягнення задоволенню не підлягає, оскільки адміністративне стягнення на правопорушника накладено судом першої інстанції без порушення в межах 3 місячного строку з дня вчинення правопорушення, відповідно до вимог ч. 2 ст.38 КУпАП.

Враховуючи встановлене, суд першої інстанції, зясувавши всі обставини справи та дослідивши всі належні та допустимі докази, всупереч доводів апеляційної скарги, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює,а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного судового рішення.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду ОСОБА_9