Провадження № 33/824/141/19 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду РудніченкоО.М.

секретар Марченко Д.О.,

за участю:

представника ОСОБА_3,

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_4,

свідка ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 17 вересня 2018 року, якою:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 12 липня 2018 року о 00 год. 54 хв., ОСОБА_4 по вул. Володимирській, 60 у м. Києві, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголя з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Вказаними діями, ОСОБА_4 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 17 вересня 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200грн. та позбавлено права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 17 вересня 2018 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Дослідити наступні докази: медичну документацію із ЦЕМ та МК м. Києва, ДУ «Інституту нейрохірургії ім.. акад. А.П. Ромоданова НАМН України» та КМКЛ ШМД, яка підтверджує факт наявності у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень та госпіталізації його відразу з місця ДТП до лікувального закладу.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що ознайомившись з матеріалами адміністративної справи, виявлено наступні невідповідності та порушення, зокрема: судом першої інстанції було визнано особу винною у вчиненні інкримінованого йому правопорушення в тому числі на підставі Протоколу про адміністративне правопорушення серії ДБ № 300032, складеного 13.07.2018 року, в якому виявлено невідповідність даті події. Так, згідно змісту Протоколу, особу апелянта було виявлено в стані алкогольного сп'яніння начебто 12 липня 2018 року. Хоча фактично вказані події відбувалися 13 липня 2018 року, що підтверджується Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди складений 13.07.2018 року, поясненнями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Дане свідчить про те, що судом першої інстанції не було в повній мірі досліджено обставини справи.

Так, згідно зазначених доказів, саме 13.07.2018 на проїзній частині вул. Володимирської, біля буд. № 60 у м. Києві, сталася ДТП за участю автомобіля марки «Део» модель «Нексія» р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 та автомобілем марки «Мерседес-Бенц» модель «GLE 250» р.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_8 Окрім цього, судом першої інстанції не досліджено факту, отримання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, отриманих в результаті даної ДТП, у зв'язку з чим був доставлений до лікувального закладу. Доказами таких обставин є Довідка від 13.07.2018, видана міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги та Консультаційний висновок спеціаліста ДУ «Інститут нейрохірургії « від 13.07.2018. Іншим доказом, що підтверджує даний факт є письмовий рапорт працівника поліції ОСОБА_10, зареєстрований до журналу єдиного обліку Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві за № 58206 від 13.07.2018.

Незважаючи на те, що водій ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження в момент ДТП та його стан здоров'я не дозволяв в той час проводити за його участю будь-які процесуальні дії по оформленню вказаної події чи інших процесуальних дій, працівники поліції продовжували наполягати на проведення огляду ОСОБА_4 на місці ДТП чи у лікаря - нарколога.

Окрім того, апелянт зазначає, що невірне і нечітке формулювання суті правопорушення позбавляє водія права на захист, адже суть порушення йому незрозуміло. Таким чином, твердження про однозначну відмову апелянта від проходження дійсного запропонованого йому огляду не узгоджується з матеріалами справи. Також, слід наголосити, що ОСОБА_4 в момент, коли працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння, він не міг чітко сприймати та розуміти питання, адже в момент ДТП він зазнав серйозних тілесних ушкоджень, що підтверджується наявною медичною документацією.

Також вказує, що судом першої інстанції порушено право на захист особи, ОСОБА_4, оскільки було обмежено в можливості доручення доказів, що мають істотне значення для справедливого і об'єктивного дослідження обставин справи, що призвело до постановлення незаконного рішення, зокрема 17.09.2018 ОСОБА_4 було подано клопотання про відкладення розгляду справи з 17.09.2018 на іншу дату, проте суддею було прийнято рішення про відмову у задоволенні даного клопотання та було проведено судове засідання.

Окрім того, апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення до найблищого закладу охорони здоров'я, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння. Таким чином водій був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд. Також матеріали провадження не містять доказів відсторонення апелянта від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів, у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів. Його дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення адвоката ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити,

пояснення ОСОБА_4, який також підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення свідка ОСОБА_5,

перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Однак, суддею першої інстанції при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_4 вимоги зазначеної вище норми закону дотримані не були, що призвело до прийняття помилкового рішення.

При прийнятті рішення, суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, а саме не звернув уваги на невідповідність вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №300032 даних, які відповідають дійсним обставинам справи.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії БД №300032 щодо ОСОБА_4 складено 13.07.2018 (а.с.1), однак, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 300032, дане адміністративне правопорушення сталося 12.07.2018.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення. КУпАП детально регламентує питання, що пов'язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення. Також ці питання врегульовані і тими галузевими Нормативно-правового акта, органи яких мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення. Такими є, наприклад, Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом МВС України 6.11.2015 року №1376, тощо.

Протокол - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Складати протокол про адміністративне правопорушення мають право уповноважені на те посадові особи, представники громадської організації чи органу громадської самодіяльності (перелік надається у ст. 255 КпАП). Посадові особи повинні мати відповідні документи або знаки, які вони зобов'язані пред'явити на вимогу особи, яка вчинила правопорушення. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за це правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи; матеріальна шкода (якщо вона була заподіяна); також робиться відмітка про роз'яснення прав і обов'язків порушникові. Протокол підписується особою, яка його склала, особою -правопорушником, свідками і потерпілим (за їх наявності).

Відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом МВС України 6.11.2015 року №1376 не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Розгляд адміністративної справи відбувається в межах протоколу.

Відтак, відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4, яке він вчинив 12.07.2018 року, не знайшли свого підтвердження наявними у справі доказами.

При винесенні постанови, суддя місцевого суду на допущені інспектором поліції порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення уваги не звернув, оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, та в порушення вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому, керуючись вищевикладеним, а саме вказаними суперечностями, які наявні в матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 17 вересня 2018 року постановлена з істотним порушенням норм процесуального права та позбавляє суд, в тому числі і апеляційний, прийняти законне та обґрунтоване рішення по справі.

Таким чином, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4, якою не встановлена дата вчинення правопорушення не може вважатися законною і обґрунтованою, тому вказану постанову треба скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 17 вересня 2018 року - скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 закрити на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Рудніченко