Провадження № 33/824/385/2019 Доповідач - Миколюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на постанову судді Святошинського районного м.Києва від 21 листопада 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Святошинського районного м.Києва від 21 листопада 2018 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 352,40 грн.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 16.10.2018 року приблизно о 23 год. 50 хв. керував автомобілем «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1, який належить йому на праві власності, та рухався по бульв. Кольцова, 17 у м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нестійка хода).

Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить її скасувати та протокол про адміністративне правопорушення направити працівникам УПП у м. Києві на доопрацювання.

В обґрунтуванні вказує, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням ст.256 КУпАП, так як ОСОБА_2 не було надано протокол для підписання, а лише зазначили в ньому, що він відмовляється від підпису, звертає увагу, що ОСОБА_2 не погоджувався пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестера «Драгер» у зв'язку з тим, що працівниками поліції не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, та ОСОБА_2 наполягав пройти огляд в медичному закладі, однак, в порушення вимог закону працівники поліції такої можливості не надали.

Крім того, судом належним чином не було досліджено докази вини ОСОБА_2, зокрема, не викликано свідків для допиту, розгляд справи проведено за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, належним чином не дослідив протокол про адміністративне правопорушення, позбавив права особу на захист своїх прав та інтересів.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 та його захисник-адвокат ОСОБА_3 змінили свої апеляційні вимоги, та просили, за підстав викладених в апеляційній скарзі, постанову скасувати та провадження по справі закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_2 та його захисника-адвоката ОСОБА_3, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, суд допустив неповноту та однобічність розгляду справи.

Так, визнаючи винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції належним чином не проаналізував наявні в справі матеріали, безпосередньо не допитав свідків, за відсутності будь-яких пояснень ОСОБА_2 в матеріалах справи, його позицію не з'ясував, та передчасно прийшов до висновку про винуватість останнього.

При розгляді справи в апеляційній інстанції, з пояснень ОСОБА_2 встановлено, що винним себе у інкримінованому правопорушенні він не визнав, стверджував, що 16.10.2018 року приблизно о 23 годині 50 хвилин, рухався на своєму автомобілі «VolkswagenPassat» по бульвару Кольцова, 17 в м.Києві, де був зупинений працівниками поліції та під час спілкування з якими вони повідомили про перебування його з явними ознаками алкогольного сп'яніння та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестера «Драгер», у зв'язку з тим, що він не довіряв працівникам поліції та показникам «Драгера» він відмовився від проходження огляду за допомогою технічного засобу та повідомив, що бажає пройти освідування в медичному закладі охорони здоров'я, на що працівники поліції не реагували та склали щодо нього адміністративний протокол про відмову в проходженні огляду на стан алкогольного сп'яніння.

З метою перевірки показань ОСОБА_2, під час судового розгляду судом переглянуто відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що за участю двох свідків працівники поліції запропонували ОСОБА_2 пройти освідування на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестера «Драгер», однак ОСОБА_2 відмовився від такого проходження, після чого запис закінчується.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП та п. 1.2. Інструкції особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп'яніння, підлягають оглядові на стан такого сп'яніння.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони Здоров'я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 6. вказаної Інструкції, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - «Спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія, згідно п. 7. Інструкції, від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

В порушення вимог законодавства, під час освідування ОСОБА_2, після його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестера «Драгер», працівники поліції не запропонували ОСОБА_2 пройти освідування на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі охорони здоров'я, що підтверджується як відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, так і відсутністю в матеріалах адміністративного провадження направлення на такий огляд, а відразу склали протокол про адміністративне правопорушення, чим грубо порушили порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп'яніння (ч.3 ст.266 КУпАП), що ставить під сумнів відповідність протоколу нормам закону.

Крім того, відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Однак, матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів адміністративного провадження.

Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення, який є основним джерелом доказів, складений з порушенням вимог ст. ст. 256, 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом міністра внутрішніх справ від 07.11.2015 року № 1395, інших беззаперечних доказів того, що ОСОБА_2 мав ознаки алкогольного сп'яніння і при цьому відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку, суду не надано, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного і керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3- задовольнити частково.

Постанову Святошинського районного м.Києва від 21 листопада 2018 року щодо ОСОБА_2 - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколюк О.В.