П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" грудня 2019 р. Справа № 596/2083/19

Провадження № 3/596/705/2019

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Митражик Е.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, паспорт серії НОМЕР_1 , за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 № 174226 від 15.11.2019 року, ОСОБА_1 14.11.2019 року близько 11:00 год. в с. Перемилів Гусятинського району, ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх дітей ОСОБА_2 , 2005 року народження, ОСОБА_3 , 2009 року народження та ОСОБА_4 , 2012 року народження, а саме не забезпечив умови проживання, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнав повністю.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю складу правопорушення в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Частина 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Положеннями ст. 150 Сімейного кодексу України закріплений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини(ч.2 ст. 155 СК України).

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для накладення на них відповідальності, встановленої законом(ч.4 ст. 155 СК України).

Частинами 1, 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Об`єктом правопорушення, передбаченого статтею 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 174226 від 15.11.2019 року не вказано, як саме ОСОБА_1 ухилявся від виконання своїх обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх ОСОБА_2 , 2005 року народження, ОСОБА_3 , 2009 року народження та ОСОБА_4 , 2012 року народження, передбачених диспозицією ч.1 ст.184 КУпАП.

Інші матеріали справи, а саме, довідка-характеристика та довідка про склад сім`ї, видані Хоростківською міською радою від 15.11.2019 року, також не містять доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Згідно зі ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №11, суддя згідно зі ст.245 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Орган/посадова особа/,зокрема суддя, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких інших даних, які б свідчили про ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя ОСОБА_2 , 2005 року народження, ОСОБА_3 , 2009 року народження та ОСОБА_4 , 2012 року народження у матеріалах адміністративної справи немає і при її розгляді в суді не встановлено.

Тому, застосовуючи закріплений в ст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, то приходжу до висновку про недоведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 184 КУпАП, п.1 ст. 247, 283-284 КУпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП України закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно:

Суддя Гусятинського районного суду Е.М. Митражик