ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/68/19 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І.

з участю особи, притягнутої до адмінвідповідальності ОСОБА_1, розглянувши справу про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працюючого,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 10 січня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати постанову та закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає, що прийняте судом рішення про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не відповідає вимогам ст.7 КУпАП, є незаконним, прийнятим з формальних та не обґрунтованих підстав, а тому підлягає скасуванню.

Зокрема зазначає, що їхати в лікарню для проходження огляду на стан алкогольного спяніння він не відмовлявся та направлення на проходження такого огляду йому не видавалось, що підтверджується наявними в матеріалах справи відеозаписами.

Також, вказує, що згідно п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Однак, в порушення вищевказаного Порядку, а також вимог п.6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, даний протокол був складений у відсутності свідків.

Крім того, вказує, що відносно свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які зазначені у протоколі про адмінправопорушення, є сумніви щодо їх упередженості, оскільки екіпаж, який прибув пізніше, відлучався на тривалий час для їх пошуку.

Стверджує, що у звязку з наведеним вище, в судовому засіданні суду першої інстанції він заявляв клопотання про виклик та допит вказаних свідків, яке місцевий суд задовольнив. Однак вказані свідки в судове засідання не зявились, а суд, в свою чергу, не зясувавши причин їх неявки та, відповідно, не допитавши їх прийняв оскаржувану постанову.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у ній докази, заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу і просили скасувати постанову місцевого суду, закривши провадження по справі за відсутністю в його діях складу зазначеного правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

У своїй скарзі апелянт постанову місцевого суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП не оскаржує, а тому суд апеляційної інстанції в цій частині її не переглядає.

Що стосується притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, то апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог Конституції України та ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об'єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп'яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону, в тому числі, як в даному конкретному випадку, п. 1 розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України 07 листопада 2015 р. №1395 з подальшими змінами, згідно якої до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 зазначеної Інструкції ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.п.6,7 Інструкції огляд на стан спяніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_1., 18 листопада 2018 року близько 23 год в м. Тернополі по вул. Будного не зупинився на завчасно надану за допомогою проблискового маячка синього кольору та гучномовця вимогу працівника поліції про зупинку та був зупинений шляхом переслідування по вул. Польна в с. Петриків Тернопільського району.

У звязку з наведеним вище після зупинки даного транспортного засобу працівниками поліції на ОСОБА_1 складено протокол про адмінправопорушення серії БД №418075 від 18 листопада 2018 року за ст.122-2 КУпАП.

Крім того, відносно ОСОБА_5 працівниками поліції складено також постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №740979 від 19 листопада 2018 року, у звязку з тим, що ОСОБА_1 не мав при собі посвідчення водія відповідно категорії, а також інші необхідні документи.

В процесі складання вищезазначених протоколу та постанови у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного спяніння, а тому щодо нього інспектором роти №2 УПП в Тернопільській області ДПП в присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР, а саме: в звязку з відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому зазначений протокол був складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП і згідно із ст. 285 КУпАП, зі змістом протоколу правопорушник був ознайомлений, жодних заяв і клопотань, а також зауважень щодо змісту протоколу ОСОБА_1 надано не було.

Згідно з долучених до вказаного протоколу письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, 18 листопада 2018 року по вул. Польна в с. Петриків Тернопільського району вони були свідками того, як в їх присутні ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на визначення ступеня алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу Alcotest Drager 6810, а також відмовився пройти огляд на стан спяніння у медичному закладі.

Дані пояснення свідків та відомості протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджуються записами відеокамер працівників поліції.

Згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 Закону України Про Національну поліцію та Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, встановлено, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна камера з метою фіксування правопорушення та забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

З дослідженого апеляційним судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовився пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки, а також проїхати для такого огляду в медичний заклад, що свідки підтвердили у власноручно написаних поясненнях.

Отже, дані відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, який долучено до матеріалів справи і який є доказом відповідно до ст.251 КУпАП, повністю підтверджують викладені у протоколі та постанові суду обставини.

Доводи ОСОБА_1 в скарзі про необхідність перевірки правдивості письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шляхом їх допиту в судовому засіданні є безпідставними, оскільки воно не викликано необхідністю зясування безпосередньо у свідків таких обставин, які з достовірністю встановлені здобутими по справі вищенаведеними доказами, в тому числі і їх поясненнями.

Твердження апелянта про те, що протокол про адмінправопорушення за ст.130 КУпАП був складений у відсутності свідків, на увагу не заслуговують, оскільки в даному протоколі свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 власноруч розписалися, а отже ознайомлені з його змістом. Будь-які дані, які б свідчили про неупередженість цих свідків, в матеріалах справи відсутні та апелянтом не наведені.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду обставин, які би підтверджували доводи апеляційної скарги і спростовували висновки суду першої інстанції, не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись ст.294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, притягнутої до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2019 р. відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис