Справа № 445/2006/18 Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М.В.
Провадження № 33/811/350/18 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисників адвокатів Мозгового О.О., Панасенка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції з Харківським апеляційним судом, який знаходиться у м. Харкові, справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 23 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Золочівського районного суду Львівської області від 23 жовтня 2018 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, жителя АДРЕСА_1 , солдата військової служби за контрактом в/ч НОМЕР_1 НГУ (станом на жовтень 2018 року),

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-20 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 352, 40 грн судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 11.10.2018 близько 11:30 год., перебував на території Навчального центру для проходження навчання ( в м. Золочеві Львівської області) в стані сп`яніння від психотропних речовин, в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.172-20 КУпАП.

На дану постанову судді Картєчєв О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді, за притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 172-20 КУпАП, скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження відносно нього про притягнення за ч.3 ст. 172-20 КУпАП закрити за п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає постанову судді незаконною, оскільки розгляд справи проведено неповно, не об`єктивно, без дослідження всіх обставин вчиненого правопорушення, а висновок про доведеність вини у порушенні вимог ч.1 ст. 172-20 КУпАП є бездоказовим і не базується на конкретних документах, які б доказували його обґрунтованість.

Апелянт покликається, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно нього за ч.4 ст. 172-20 КУпАП, розгляд суду розпочато за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, а притягнуто його до відповідальності за ч.1 ст. 172-20 КУпАП. При цьому зазначає, що КУпАП не передбачена можливість перекваліфікація складу адміністративного правопорушення. Вирішення питання про відповідальність особи, що притягується до відповідальності за іншою статтею чи частиною КУпАП, за змістом ст.ст. 254, 256, 257, 279, 294 КУпАП, виходить за межі компетенції, як суду першої інстанції так і суду апеляційної інстанції, оскільки за іншою статтею чи частиною статті КУпАП протокол уповноваженою особою не складався та на розгляд суду не направлявся, а тому діючи таким чином, суд перебирає на себе функції органу уповноваженого на складання протоколу, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Якщо немає протоколу складеного за відповідною статтею згідно ч.1 ст. 247 КУпАП то немає факту підтвердження правопорушення, а тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу правопорушення. Йому не інкримінували провину за ч.1 ст. 172-20 КУпАП, а тому необхідно провадження закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-20 КУпАП.

Апелянт зазначає, що суддею першої інстанції, при підготовці до розгляду справи у відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, не перевірено правильність складання протоколу, зокрема не звернуто увагу, що ОСОБА_1 не роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП. Таким чином у судді були всі підстави для повернення матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 до уповноваженого органу для належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення у відповідності з діючим законодавством.

В додаткових поясненнях до апеляційної скарги ОСОБА_1 наголошує, що частини 4 в ст. 172-20 КУпАП відсутня і це судом першої інстанції було залишено без уваги, натомість у постанові суддя зазначає, що протокол серії НГ № 5064 від 16.10.2018 складений щодо вчинення військового адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, що не відповідає дійсності. Таким чином суд повинен був прийняти рішення про закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 172-20 КУпАП, оскільки зазначеного правопорушення не існує. В той же час суддя взагалі вийшов за межі своїх розгляду справи та самостійно перекваліфікував інкриміноване правопорушення, при цьому з незрозумілих причин чомусь з ч.3 ст. 172-20 на ч.1 ст. 172-20 КУпАП, що не передбачено чинними нормами КУпАП.

Захисник адвокат Панасенко О.О. підтримав апеляційні вимоги ОСОБА_1 та зауважив на тому, що відносно ОСОБА_1 проводилося декілька досліджень щодо виявлення в його організмі наркотичних речовин, згідно з якими у ОСОБА_1 не виявлено ознак наркотичного сп`яніння. Згідно довідки № 1455 від 13.11.2018 з Харківського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_1 на диспансерному обліку в лікаря-нарколога не перебуває. Крім того ОСОБА_1 у вересні 2018 року звертався до медичної частини в/ч НОМЕР_2 навчального центру Національної гвардії з больовим відчуттям при русі в лівій п`ятці, в результаті чого йому було призначено лікування, в тому числі із застосуванням знеболюючих препаратів. Щодо військового адміністративного правопорушення за ст. 172-20 КУпАП то частини 4 в даній статті немає, тобто органом уповноваженим на складання протоколу невірно його було оформлено. Нормами КУпАП не передбачено право суду на зміну кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У матеріалах справи чітко не зазначено про те, що ОСОБА_1 на території частини вживав наркотичні речовини, або перебував в стані сп`яніння, а саме за це передбачена адміністративна відповідальність за ст. 172-20 КУпАП.

Захисник адвокат Мозговий О.О. в повному обсязі підтримав думку свого колеги та просив в повній мірі задоволити апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 показав, що доводи викладені в апеляційній скарзі підтримує в повному обсязі. Зазначає, що йому було вручено протокол про військове адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 172-20 КУпАП, в суд першої інстанції надійшли матеріали з протоколом за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, а суддею було безпідставно, всупереч чинному Кодексу України про адміністративне правопорушення, перекваліфіковано правопорушення, яке йому пред`явлено, з ч.3 на ч.1 ст. 172-20 КУпАП, тим самим порушивши його право на захист щодо вміненого правопорушення. Апелянт пояснив, що 09.10.2018 перебував у навчальному корпусі коли прийшли працівники СБУ з ухвалою суду на обшук у в/ч НОМЕР_2 . По закінченню занять о 16:55 год. повернувся в приміщення казарми, де всі речі військовослужбовців були перевернуті. Напередодні він купив собі дорогі сигарети, яких після обшуку на місці не виявив, як і інші військовослужбовці. З цим питанням вирішив звернутися до чергового роти в присутності командира по особовому складу та працівників СБУ. Така його поведінка обурила працівників СБУ і його, разом з кількома військовослужбовця, відвезли в поліклініку м. Золочів Львівської області на освідування. У нього в результатах сечі нічого виявлено не було. Через день повідомили, що тесту мало і повторно повезли на освідування, однак безрезультатно. 11.10.2018, тобто через 2 дні, знову відвезли в лікарню кількох військовослужбовці, в т.ч. і його, і на цей раз у всіх були позитивні показники тесту на стан наркотичного сп`яніння. Від військової частини у лікарню їх супроводжував заступник мед.частини в/ч НОМЕР_2 . Аналіз сечі в поліклініці здавав, там видали упакований стаканчик і при ньому робили тест, який показав негативний результат. Наркотичні речовини ніколи не вживав. Наявна в справі негативна службова характеристика не відповідає дійсності (з нею його ознайомлено не було), адже його, ОСОБА_1 , неодноразово командування ставило іншим в приклад за охайність та дисциплінованість. Крім того скерування в навчальний цент це міра заохочення, а не покарання, а тому скеровують кращих військовослужбовців для підвищення кваліфікації. У навчанні отримував найвищі бали, є подяка за відмінне навчання. Тим більше він є учасником бойових дій, який приймав участь в АТО у 2015 році.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисників, які підтримали апеляційні вимоги та просили задоволити апеляційну скаргу в повному обсязі, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги з врахуванням додаткових пояснень ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про військове адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя зазначені вимоги закону не виконав та недостатньо ретельно перевірив всі обставини вчинення правопорушення притягуваною особою.

Приймаючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-20 КУпАП, як на докази винуватості особи, суд послався на матеріали адміністративної справи.

Разом з тим, порівнюючи наявні матеріали справи з доводами апелянта, апеляційний суд дійшов до висновку про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності через відсутність у матеріалах справи достатніх і переконливих доказів, які б підтверджували наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-20 КУпАП.

Наявна в справі службова характеристика на солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 (а.с. 9) підписана Начальником центру Національної гвардії України М.В. Кулик, однак без зазначення дати її винесення та без відмітки про ознайомлення з нею самого ОСОБА_1 .

У протоколі серії НГ №5064 від 16.10.2018 складеному за ст. 172-20 КУпАП щодо ОСОБА_1 не зазначено об`єктивної сторони правопорушення, які постановлені йому у провину, які б відповідали диспозиції даної статті, а саме: розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцем на території військової частини, або поява на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння.

Таким чином у матеріалах справи відсутні жодні докази про наявність в діях ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст. 172-20 КУпАП, а саме перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння під час виконання ним обов`язків військової служби 11.10.2018 або на території військової частини. Не наведено їх і в постанові суду.

Крім того слід звернути увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містить виправлення, які необумовлені в протоколі.

Судом першої інстанції не було досліджено всі обставини, що стосуються обставин правопорушення, його об`єктивної сторони, через, що суддя дійшов до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-20 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 не може вважатися таким, що вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-20 УпАП, а тому справу про адміністративне правопорушення відносно нього слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням доводів апеляційної скарги, які знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, а також того, що при прийнятті постанови районним судом допущено порушення норм Закону, вважаю, що є всі підстави для скасування судового рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Золочівського районного суду Львівської області від 23 жовтня 2018 щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження в справі про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
Львівської області І.О. Стельмах