Провадження №3/447/17/19
Справа №447/2863/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2019 суддя Миколаївського районного суду Львівської області Головатий А.П., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст.173 КУпАП,

встановив:

22.11.2018 приблизно о 12.10 годині ОСОБА_1 під час уроку у Горішненській ЗОШ І-ІІ ступенів образливо чіплялася до неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а саме: кричала на них, шарпала за волосся та одяг, вживала нецензурні слова, чим порушила громадський порядок і спокій громадян, таким чином, вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст.173 КУпАП.

Крім цього, 22.11.2018 приблизно о 12.10 годині ОСОБА_1 під час уроку у Горішненській ЗОШ І-ІІ ступенів образливо чіплялася до неповнолітньої ОСОБА_4, а саме: кричала на неї, шарпала за одяг, забирала мобільний телефон, чим порушила громадський порядок і спокій громадян, таким чином, вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст.173 КУпАП.

Крім цього, 22.11.2018 приблизно о 12.10 годині ОСОБА_1 під час уроку у Горішненській ЗОШ І-ІІ ступенів образливо чіплялася до неповнолітньої ОСОБА_5, а саме: кричала на неї, забирала мобільний телефон, чим порушила громадський порядок і спокій громадян, таким чином, вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст.173 КУпАП.

Крім цього, 22.11.2018 приблизно о 12.10 годині ОСОБА_1 під час уроку у Горішненській ЗОШ І-ІІ ступенів образливо чіплялася до неповнолітньої ОСОБА_6, а саме: кричала на неї, шарпала за руки, чим порушила громадський порядок і спокій громадян, таким чином, вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст.173 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнала. Пояснила таке. 22.11.2018 вона проводила урок. Діти бавилися мобільними телефонами. Вона зробила зауваження. Після закінчення уроку її затримав директор і запитав, що сталося з дітьми після її уроку. Вона відповіла, що їй про це не відомо. Всі вчителі озлобилися на неї та кричали, що з дітьми так поводитися не можна. Коли батьки дітей приходили запитувати, що трапилося на уроці і чому діти плакали, ОСОБА_1 відповідала, що на її уроці діти не плакали. Потім до неї зателефонували з поліції і вона поїхала у відділення, де склали протоколи про вчинення адміністративних правопорушень. Зазначила, що підписувала пояснення та протоколи про адміністративне правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 зазначила, що протоколи про адміністративне правопорушення не були вручені ОСОБА_1 вчасно, а лише 29.11.2018 на її особисту вимогу. В копіях протоколів, які вручили ОСОБА_1 відсутні підписи свідків, але у протоколах, що долучені до матеріалів справи ці підписи є. У поясненнях потерпілих вказано місце відібрання пояснень м. Новий Розділ, що не відповідає дійсності. У діях ОСОБА_1 відсутня об'єктивна та суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Крім того, долучила атестаціний лист на ОСОБА_1 від 17.03.2016, згідно з яким ОСОБА_1 характеризували позитивно, як вчителя.

Допитаний у судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_7 пояснив, що при складенні протоколів про адміністративні правопорушення він дотримувався вимог КУпАП. Перед складанням протоколу він спілкувався з дітьми та їх батьками, опитав директора, після цього відібрав пояснення у ОСОБА_1 і на основі зібраних матеріалів склав протоколи про адміністративні правопорушення. Також зазначив, що протокол складав у приміщенні відділення поліції і при складанні протоколу була присутня ОСОБА_1, але свідків не було. Вони підписали протокол після того, як він їх викликав.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8, пояснив, що того дня його дружина ОСОБА_1 прийшла додому приблизно о 17.00 годині, потім приїхали працівники поліції, відібрали у неї поянення і забрали її у відділення, де склали протоколи про адміністративні правопорушення, через конфлікт з дітьми.

Сторона захисту вважає, що протоколи про адміністративні правопорушення не можуть бути визнані належними та допустимими доказами. Однак, протоколи про адміністративне правопорушення, містять інформацію про склад адміністративного правопорушення, а отже є належними доказами. Що стосується їх допустимості, то згідно з вимогами ч.2 ст.256 КУпАП немає обов'язкової вимоги щодо підпису протоколу свідками, а лише зазначено, що свідки можуть також його підписати. Тому, суд не вважає, що відсутність підписів свідків у копіях протоколів, що були вручені ОСОБА_1 впливає на допустимість протоколів, як доказів.

Показання ОСОБА_1 спростовують письмові показання потерпілих та показання свідків допитаних у судовому засіданні, а саме: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 Вони у судовому засіданні підтвердили викладені у протоколах про адміністративні правопорушення обставини. Зокрема, зазначили, що поведінка ОСОБА_1 негативно вплинула на психологічний стан дітей. Вони були налякані після її уроку та плакали.

Суд дойшов висновку щодо відсутності необхідності допиту малолітніх дітей у судовому засіданні, щоб не травмувати їх і обмежився дослідженням їх письмових пояснень, що містяться у матеріалах справи. Учасники судового розгляду не подавали клопотань суду щодо проведення допиту потерпілих у судовому засіданні.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вчитель ОСОБА_1 під час уроку кричала на них, виражалася нецензурно, шарпала за волосся та перекидала їх особисті речі, чим порушила їх спокій. ОСОБА_4 дала такі письмові пояснення, що під час уроку вчитель образливо до неї чіплялася, шарпала її за руку та намагалася забрати її мобільний телефон. Потерпіла ОСОБА_5 у письмових поясненнях зазначила, що ОСОБА_1 під час уроку кричала на неї та намагалася забрати її мобільних телефон. Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_6, вчитель кричала на неї та тягнула її за руку і такими діями порушила її спокій.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173 КУпАП стверджується протоколами про адміністративні правопорушення, письмовими показаннями потерпілих, показаннями свідків, допитаних у судовому засіданні та іншими матеріалами справи.

Суд вважає, що у діях ОСОБА_1 є всі ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, зокрема, і об'єктивна сторона, яка полягає у образливому чіплянні до учнів (вчиняла дії, що зневажають честь і гідність дітей), внаслідок чого було порушено їх спокій, і суб'єктивна сторона у формі непрямого умислу, оскільки вчиняючи такі дії щодо дітей ОСОБА_1 усвідомлювала протиправний характер своєї дії, передбачала її шкідливі наслідки та свідомо допускала настання таких наслідків.

Відповідно до ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

У зв'язку з тим, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ст.173 КУпАП, враховуючи особу правопорушника та матеріали адміністративної справи, до неї слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

ухвалив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 7 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 119 (сто дев'ятнадцять) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 гривень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Головатий А. П.