П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2019 Справа №607/22119/18

15 січня 2019 року м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

20 жовтня 2018 року о 03 год. 40 хв. в м.Тернополі по вул.Злуки, 45 водій ОСОБА_1 керував автомобілем AUDI A6, номерний знак LLU 51154, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest» 6810 ARBF-0422 та огляду в ОСОБА_2 водій категорично відмовився в присутності двох свідків.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, хоча про час та дату судових засідань був неодноразово належним чином повідомлений, за адресою зазначеною у протоколі та розміщенням повідомлення про виклик до суду на сайті Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.. Про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП та строки розгляду справи, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається , в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи , поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об»єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов»язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов»язки.

Суд, розглянувши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху,затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч.ч. 2,3, 4 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Такий огляд здійснюється не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоровя та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Аналогічні положення щодо порядку проведення огляду водіїв транспортних засобів про визначення стану спяніння закріплені у п.п. 3,6,7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 та п.п. 6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 20 жовтня 2018 року керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest» 6810 ARBF-0422 та огляду в ОСОБА_2 водій категорично відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Вказані обставини підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №423943 від 20.10.2018 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 20.10.2018 року, які долучено до матеріалів справи;

- рапортом УПП в Тернопільській області від 20.10.2018 року;

- відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 20 жовтня 2018 року підтверджується те, що 20 жовтня 2018 року в їх присутності працівниками поліції було запропоновано водію ОСОБА_1 у встановленому законом порядку пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння, на що останній в їх присутності категорично відмовився.

З оглянутих відеоматеріалів з нагрудних камер працівників поліції, судом встановлено, що ОСОБА_1 було запропоновано працівниками поліції пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest» 6810 ARBF-0422 та в ОСОБА_2, однак він відмовився від проходження огляду.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 20 жовтня 2018 року о 03 год. 40 хв. в м.Тернополі по вул.Злуки, 45 підтверджується постановою серії ВР №168089 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

Вказана постанова ОСОБА_1 не оскаржувалась.

Згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 грудня 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Вищевказані постанови суду набрали законної сили та ніким не оскаржувались.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, тобто, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного спяніння та за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

При обранні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, у звязку з цим, вважає за доцільне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в межах санкції статті з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 10 років.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст. ст. 130, 283, 284,294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяОСОБА_5