Провадження № 3/932/4956/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Татарчук Л.О., розглянувши матеріал, що надійшов з Головного Управління держпраці у Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, директора ТОВ «СКЛО-ТРЕЙД», яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ДН2750/251/АВ/П/ПТ від 17.10.2019 року, складеного на підставі акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ДН2750/1858/АВ від 17.10.2019 року, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора ТОВ «СКЛО-ТРЕЙД», розташованого по вул.Шевченка, буд.59 в м.Дніпро, допустила порушення вимог законодавства про працю, що виразилося у фактичному допуску до роботи працівника ОСОБА_2 без укладання трудового договору, що позбавляє працівника гарантованих державою прав на відпустку, додаткові соціальні відпустки, що порушує вимоги ч.1 ст.21, ч.1,3 ст.24 КЗпП України.

В суд ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин, згідно зі ст.268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності правопорушниці.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, яке виразилося в порушенні вимог законодавства про працю, доведена повністю та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 17.10.2019 року, а також актом перевірки від 17.10.2019 року.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 21 Кодексу законів про працю України, трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженим ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Натомість, цивільно-правовий договір це угода між сторонами: громадянином і підприємством (організацією тощо) на виконання певної роботи (договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Також, відповідно до чинного законодавства, трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Таким чином, основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Так, згідно вказаного протоколу та акту встановлено, що в ТОВ «СКЛО-ТРЕЙД» наявний цивільно-правовій договір від 02.01.2018 року з фізичною особою ОСОБА_2 , предметом якого є «ведення бухгалтерського обліку ТОВ «СКЛО-ТРЕЙД», з заповненням регістрів бухгалтерського обліку, складанням та підписанням первинних (та інших) документів, веденням податкового обліку на ТОВ «СКЛО-ТРЕЙД», складання та подання фінансової, податкової і статистичної звітності; супроводу перевірок, переписка з державними органами, рознесення банківських виписок з клієнт-банку в термін з 02.01.2018 року по 29.03.2018 року.

Після закінчення строку дії цивільно-правовий договір з ОСОБА_2 укладався протягом всього 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2 працювала протягом всього 2018 року. В актах здавання- приймання виконаних робіт по договорам розмір винагороди встановлено завжди однаковий, який складає 1509,37 грн. Також в актах зазначено: «сума на руки (видача двома частинами)».

Отже, за результатами проведеного інспекційного відвідування, на підставі фактів, які виявлені під час проведення заходів контролю встановлено, що ОСОБА_2 перебуває з ТОВ «СКЛО-ТРЕЙД» в триваючих правовідносинах, виконує роботу, яка має постійний характер і обов`язки притаманні певній професії. Оплата праці такій особі здійснюється два рази на місяць, як передбачено вимогами законодавства про працю, а саме ч.1 ст.115 КЗпП України.

Праця вищезазначеної особи за цивільно-правовим договором не є юридично самостійною, а здійснюється в межах діяльності ТОВ «СКЛО-ТРЕЙД», з систематичним виконанням трудових функцій, притаманних саме для робіт бухгалтера.

Відповідно до ч. 5 ст. 50 Закону України «Про зайнятість населення» роботодавцям заборонено застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, учиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.

Отже, за наявності ознак, характерних трудовим відносинам, між ТОВ «СКЛО-ТРЕЙД» та ОСОБА_2 повинен був укладатися трудовий договір, а не договір цивільно-правового характеру, що порушує вимоги ч. 1 ст. 21, ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступень її вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю можливим накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави у розмірі 8 500 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп. (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача- Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача - UA6026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу: судовий збір за розгляд справ про адміністративні правопорушення).

Постанова судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.О. Татарчук