Справа № 166/1406/18
Провадження №3/157/19/19
ПОСТАНОВА

іменем України

14 лютого 2019 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Гамула Б.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Секретаріату Уповноваженого Верховної ОСОБА_1 України з прав людини про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, голови Ратнівського районного суду Волинської області, голови комісії з реорганізації (злиття) Ратнівського районного суду Волинської області,

за ч. 2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 19 листопада 2018 року ОСОБА_2, обіймаючи посаду голови Ратнівського районного суду Волинської області, будучи одночасно головою комісії з організації (злиття) Ратнівського районного суду Волинської області, порушив норми Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме необґрунтовано відніс інформацію до інформації з обмеженим доступом, зокрема, витребовувану в інформаційному запиті ОСОБА_3 від 18 вересня 2018 року інформацію щодо судді Ратнівського районного суду Фазан О.З., що містить відомості, які свідчать про дотримання особою, що займає посаду, повязану з виконанням функцій держави, встановлених кваліфікаційних чи інших обовязкових для займання цієї посади вимог, інформацію про притягнення до юридичної відповідальності за неналежне виконання посадових (службових) обовязків та інші відомості, оприлюднення яких вимагає публічний характер посадової особи для запобігання корупції, формування громадської думки про довіру до влади та підтримку її авторитету у суспільстві (прізвище; імя; по батькові; фотокартка; громадянство; освіта (вища); місце народження; дата народження; науковий ступінь, вчене звання; володіння мовами; наукові праці та винаходи; сімейний стан та склад сімї; дата складання присяги судді; призначений суддею (накази); обраний безстроково (постанова ВРУ); загальний стаж роботи; стаж роботи на посаді судді; переведення судді; обрання (призначення) на адміністративні посади, до ОСОБА_1 суддів України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Вищої ради юстиції; відпустки; дисциплінарна відповідальність; заохочення, нагороди, почесні звання; підготовка, спеціальна підготовка, перепідготовка в Національній школі суддів України; військове звання; додаткові відомості; дата й причина звільнення, підстава відрахування судді зі штату суду; виконувана робота з початку трудової діяльності; автобіографія; біографічна довідка; трудова діяльність) безпідставно відніс до службової інформації, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. У поданих до суду письмових поясненнях винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Крім того, зазначив, що в період, коли до Ратнівського районного суду надійшов інформаційний запит ОСОБА_3 про надання копії особової справи судді Фазан О.З., в її провадженні знаходилася справа про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП рідного брата заявника ОСОБА_4 З метою недопущення незаконного впливу на головуючого в справі та з міркувань особистої безпеки судді Фазан О.З. запитувачу були скеровані обмежені відомості про суддю. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, оскільки він діяв у стані крайньої необхідності.

Потерпілий ОСОБА_3 у судове засідання не зявився.

Вивчивши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проаналізувавши зміст протоколу та доданих до нього матеріалів, вважаю, що провадження в даній справі слід закрити в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі Закон) публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання субєктами владних повноважень своїх обовязків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні субєктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтею 3 Закону право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обовязком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних субєктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

У відповідності до п. 2 ст. 5 Закону доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

З матеріалів справи вбачається, що саме у відповідності до наведених вище положень Закону України «Про доступ до публічної інформації» 18 вересня 2018 до Ратнівського районного суду Волинської області звернувся ОСОБА_3 з інформаційним запитом, в якому просив у строк, передбачений ч. 1 ст. 20 Закону, надати йому копію особової картки судді Ратнівського районного суду Фазан Ольги Зіновіївни в частині, що містить відомості, які свідчать про дотримання особою, що займає посаду, повязану з виконанням функцій держави, встановлених кваліфікаційних чи інших обовязкових для займання цієї посади вимог, інформацію про притягнення до юридичної відповідальності за неналежне виконання посадових (службових) обовязків та інші відомості, оприлюднення яких вимагає публічний характер посадової особи для запобігання корупції, формування громадської думки про довіру до влади та підтримку її авторитету у суспільстві (прізвище; імя; по батькові; фотокартка; громадянство; освіта (вища); місце народження; дата народження; науковий ступінь, вчене звання; володіння мовами; наукові праці та винаходи; сімейний стан та склад сімї; дата складання присяги судді; призначений суддею (накази); обраний безстроково (постанова ВРУ); загальний стаж роботи; стаж роботи на посаді судді; переведення судді; обрання (призначення) на адміністративні посади, до ОСОБА_1 суддів України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Вищої ради юстиції; відпустки; дисциплінарна відповідальність; заохочення, нагороди, почесні звання; підготовка, спеціальна підготовка, перепідготовка в Національній школі суддів України; військове звання; додаткові відомості; дата й причина звільнення, підстава відрахування судді зі штату суду; виконувана робота з початку трудової діяльності; автобіографія; біографічна довідка; трудова діяльність).

21 вересня 2018 року на адресу ОСОБА_3 була направлена відповідь за підписом голови комісії з реорганізації (злиття) Ратнівського районного суду Волинської області ОСОБА_2, в якій містилася інформація щодо судді Фазан О.З., зокрема щодо отриманої нею освіти, призначення на посаду судді, складення присяги судді та обрання на посаду судді безстроково. В наданні іншої інформації з особової картки судді Фазан О.З. було відмовлено з посиланням на те, що особові картки суддів відносяться до документів, що містять службову інформацію.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, яка інформація відноситься до інформації з обмеженим доступом, зокрема, це конфіденційна інформація, таємна інформація та службова інформація.

Водночас відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоровя населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

З наведених вище правових норм слідує, що обмеження в доступі до інформації може мати місце лише коли ця інформація має статус інформації з обмеженим доступом, а також за сукупності певних передбачених законом умов, важливість яких переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Відповідну позицію висловив Пленум Вищого адміністративного суду України у своїй постанові від 29 вересня 2016 року № 10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації», зокрема в розділі 5 зазначено, що за загальним правилом публічна інформація є відкритою. Винятки з цього правила встановлюються законом (частина 2 статті 1 Закону № 2939-VІ, частина 2 статті 20 Закону № 2657-XII). Положенням статті 6 Закону № 2939-VІ, зокрема, встановлено види інформації, до якої може бути обмежено доступ, конфіденційна, таємна та службова інформація (частина перша), та сукупність вимог, дотримання яких є обовязковим для обмеження доступу до таких видів інформації (частина друга).

Аналіз вказаних положень законів свідчить, що розпорядник повинен застосовувати «трискладовий тест» вимоги, передбачені частиною другою статті 6 Закону № 2939-VІ, з урахуванням особливостей вищевказаних положень. Застосування «трискладового тесту» в такому разі повинно здійснюватись таким чином: 1) встановлення відповідності обмеження доступу до запитуваної конфіденційної інформації одному із захищених інтересів (у справах щодо надання конфіденційної інформації, як правило, такими інтересами є захист репутації або прав інших людей, запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно); 2) встановлення можливості завдання істотної шкоди цим інтересам; 3) порівняння цієї потенційної шкоди з правом громадськості знати цю інформацію в інтересах національної безпеки, економічного добробуту чи прав людини. Якщо ця шкода не переважає суспільний інтерес в доступі до інформації, то конфіденційна інформація може бути розголошена і доступ до неї не може бути обмежений.

Таким чином, відмова у наданні інформації є обґрунтованою у разі, якщо розпорядник в листі вказує, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію в інтересах національної безпеки, економічного добробуту чи прав людини.

Також зазначено, що суди повинні мати на увазі, що законами до конфіденційної віднесено, зокрема: інформацію про національність особи, її освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоровя, а також адресу проживання, дату і місце народження (частина 2 статті 11 Закону України «Про інформацію»); відомості про місце проживання або місце перебування особи (частина 8 статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»).

У Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України зазначено: «Вирішуючи питання щодо конфіденційності інформації про особу, яка займає посаду, повязану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування, та членів її сімї, Конституційний Суд України виходить з такого, що належність інформації про фізичну особу до конфіденційної визначається в кожному конкретному випадку. Перебування особи на посаді, повязаній зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування, передбачає не тільки гарантії захисту прав цієї особи, а й додаткові правові обтяження. Публічний характер як самих органів-субєктів владних повноважень, так і їх посадових осіб вимагає оприлюднення певної інформації для формування громадської думки про довіру до влади та підтримку її авторитету у суспільстві.

Парламентська ОСОБА_1 Європи у своїй Резолюції від 25 грудня 2008 року № 1165 (1998) (далі Резолюція № 1165) вказала, що публічні особи повинні усвідомлювати, що особливий статус, який вони мають у суспільстві, автоматично збільшує рівень тиску на приватність їхнього життя (пункт 6). Згідно із законодавством України не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», крім відомостей, зазначених в абзаці 4 частини 1 статті 47 вказаного Закону (частина 6 статті 6 Закону № 2939-VI); персональні дані, зазначені у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, оформленій за формою і в порядку, встановленими Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» (частина 3 статті 5 Закону України від 1 червня 2010 року № 2297-VI «Про захист персональних даних») (пункт 3.3 мотивувальної частини вказаного Рішення Конституційного Суду України).

Тому суди повинні мати на увазі, що така інформація, зокрема, може міститися в наказах про відпустку чи відрядження, наказах про призначення чи звільнення особи. Такою також є інформація з особових справ, яка свідчить про дотримання особою, що займає посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, встановлених кваліфікаційних чи інших обовязкових для займання цієї посади вимог, інформація про притягнення до юридичної відповідальності за неналежне виконання посадових (службових) обов`язків.

Таким чином, у разі, якщо до посади, повязаної з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, встановлені кваліфікаційні чи інші обовязкові для займання цієї посади вимоги, ІНФОРМАЦІЯ_2, досвід роботи, знання іноземної мови, відсутність судимості тощо, така інформація не є конфіденційною.

З наведеного слідує, що запитувана в інформаційному запиті ОСОБА_3 інформація щодо дати і місця народження судді Фазан О.З., її сімейного стану та складу сімї належить до конфіденційної і без її згоди розпорядником інформації поширюватися не може. Разом із тим, уся інша запитувана інформація стосовно освіти судді Фазан О.З., її загальної трудової діяльності, призначення та перебування на посаді судді не є інформацією з обмеженим доступом, а тому повинна надаватися на запит на інформацію.

Отже необґрунтована відмова посадових осіб Ратнівського районного суду Волинської області в наданні ОСОБА_3 інформації, зазначеної в його запиті, та віднесення її до службової інформації суперечить вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації» та правовим висновкам Вищого адміністративного суду України.

Твердження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про те, що ненадання копії особової картки судді Фазан О.З. на інформаційний запит ОСОБА_3 було викликане необхідністю недопущення незаконного впливу на суддю при розгляді нею справи про притягнення до адміністративної відповідальності рідного брата запитувача не може братися до уваги, оскільки без належних доказів є лише припущенням.

Крім того, Вищий адміністративний суд України з цього приводу розяснив, що за приписами частини 7 статті 6 Закону № 2939-VІ обмеженню в доступі підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений. Тобто має надаватися копія документу, з якої шляхом ретушування вилучено відомості, доступ до яких обмежено відповідно до закону (п. 9.3 постанови Пленуму ВАС України від 29 вересня 2016 року № 10).

Таким чином, з наведеного вище випливає, що ненадання посадовими особами Ратнівського районного суду на інформаційний запит ОСОБА_3 копії особової картки судді Фазан О.З. та віднесення цього документа до інформації з обмеженим доступом, що містить службову інформацію, є безпідставним та суперечить положенням Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Разом із тим, згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КупАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже субєктом відповідальності у справі про адміністративне правопорушення є особа, яка винна в його вчиненні та яка підлягає адміністративній відповідальності.

Як було зазначено вище право на доступ до публічної інформації гарантується обовязком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом, а також визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє (пункти 1, 2 статті 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються субєкти владних повноважень органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші субєкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обовязковими для виконання.

Згідно з пунктами 5, 6 статті 14 Закону розпорядники інформації зобовязані мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та обєктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з пунктом 1.3 Положення про порядок організації доступу до публічної інформації, що знаходиться у володінні Ратнівського районного суду Волинської області, затвердженого наказом голови суду від 01.07.2011 року № 11/01-06, яке діє на виконання зазначених вище вимог Закону, наказом голови суду визначаються відповідальні працівники за організацію в установленому порядку доступу до публічної інформації, якою володіє суд, завданням яких є забезпечення опрацювання, систематизації аналізу та контролю щодо задоволення запитів на інформацію та надання консультацій під час оформлення запитів. Відповідно до пункту 2.5 Положення відповідальні працівники за визначеним напрямком роботи зобовязані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та обєктивність наданої інформації.

З дослідженого в судовому засіданні наказу голови Ратнівського районного суду від 30.12.2011 року № 32/01-06 «Про відповідальних осіб щодо організації доступу до публічної інформації» зі змінами, внесеними наказом голови суду від 01.11.2017 року № 15/01-06, встановлено, що обовязок у частині організації в установленому порядку доступу до публічної інформації, якою володіє Ратнівський районний суд Волинської області, покладено на керівника апарату суду ОСОБА_5, а в разі відсутності на заступника керівника апарату суду ОСОБА_6

Таким чином, у даному випадку субєктом відповідальності за невиконання вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме ненадання інформації на запит ОСОБА_3 та необґрунтоване її віднесення до інформації з обмеженим доступом, є керівник апарату Ратнівського районного суду та його заступник, а не особа, яка вказана в протоколі голова комісії з реорганізації (злиття) Ратнівського районного суду Волинської області ОСОБА_2

У постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року № 10, зокрема, зазначено, що визначене в пункті 1 частини 1 статті 13 Закону № 2939-VІ поняття «субєкт владних повноважень» не охоплює посадових осіб і службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, оскільки за своїм статусом та колом повноважень вони не підпадають під розуміння органу державної влади та інших субєктів, зазначених у цій нормі. У звязку з цим такі особи не можуть (не мають здатності) виконувати обовязки розпорядника інформації, у тому числі обовязки щодо обліку та оприлюднення публічної інформації (статті 14, 15 Закону № 2939-VІ). Не є розпорядниками публічної інформації у розумінні Закону № 2939-VІ народні депутати України, депутати місцевих рад та Верховної ОСОБА_1 АРК, голови районних, обласних рад, сільський, селищний, міський голова, судді, прокурори, державні виконавці тощо.

Статтею 245 КУпАП визначені завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення, якими є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У даному рішенні не констатується відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, однак особа, щодо якої складено даний протокол, не є субєктом відповідальності за вчинення вказаного в ньому правопорушення, оскільки в судовому засіданні не здобуто доказів винуватості ОСОБА_2 в порушенні Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, вважаю, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 212-3 КУпАП.

Керуючись статтями 212-3, 247, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 212-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд протягом десяти діб з дня винесення постанови.

Суддя: Б. С. Гамула