Справа № 169/49/19
Провадження № 3/169/200/19
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2019 року смт Турійськ

Суддя Турійського районного суду Волинської області Тітівалов Р.К.,

з участю

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли від Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючої,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Турійського районного суду Волинської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у період з 03 вересня 2018 року по 07 листопада 2018 року ухилилася від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов навчання свого сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який внаслідок бездіяльності матері з 03 вересня 2018 року по 07 листопада 2018 року не відвідував начальний заклад ЗОШ І-ІІ ступенів с. Тагачин філії опорного закладу НВК «ОСОБА_3 ступенів гімназія» смт Турійськ без поважних причин.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнала, пояснила, що її син ОСОБА_2 дійсно протягом двох місяців не ходив у школу, на її прохання та переконання про недопустимість такої поведінки не реагував, про що вона повідомляла і працівників школи і поліцію та просила перевести його у другу школу. Вказувала, що обовязки по вихованню виконує належним чином. Крім того, зазначала, що син вчиняє щодо неї домашнє насильство.

За змістом положень статей 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний всебічно, повно й об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності і з'ясувати, чи було вчинено правопорушення та чи винна в цьому особа, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Частиною 2 статті 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, якщо такі дії вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце тоді, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, умов проживання, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого й умисного нехтування ними своїми обов'язками.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для порушення органом поліції адміністративного провадження за частиною 2 статті 184 КУпАП щодо ОСОБА_1 стало повідомлення завідувача навчального закладу ОСОБА_4 від 09 листопада 2018 року.

Відповідно до вказаного повідомлення ОСОБА_2 у період з 03 вересня 2018 року по 07 листопада 2018 року не відвідував начальний заклад.

У ході перевірки було встановлено, що причиною невідвідування школи є те, що ОСОБА_2 не хоче ходити до школи у звязку з конфліктом з директором та непорозуміннями з дітьми, які по віку набагато менші за нього. Також достовірно встановлено, що мати виховує сина сама, неодноразові її намагання вплинути на поведінку сина результату не дають, в звязку з чим вона начальний заклад просила допомогти їй у вирішенні цієї проблеми.

Відповідно до письмових пояснень директора навчального закладу ОСОБА_4 від 13 листопада 2018 року усі зусилля щодо спонукання ОСОБА_2 відвідувати навчальний заклад виявилися марними, що призвело до звернення у поліцію.

З пояснень класного керівника ОСОБА_5 від 13 листопада 2018 року видно, що остання неодноразово відвідувала ОСОБА_2 за місцем проживання та намагалася його залучити до навчання, однак, позитивного результату це не дало.

Наведені обставини свідчать про неконтрольованість поведінки ОСОБА_2, ігнорування ним встановлених у суспільстві правил щодо навчання та відсутність впливу на його поведінку, як у матері, так і в педагогів за місцем навчання.

Крім того, у ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 вчиняв щодо матері домашнє насильство, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП, що, в свою чергу, також ставить під сумнів можливість впливу ОСОБА_1 на сина.

Аналіз диспозиції частини 2 статті 184 КУпАП та викладених обставин справи в їх сукупності не дає достатніх підстав для висновку про умисне ухилення ОСОБА_1 від належного виконання передбачених законодавством обовязків щодо виховання сина, про тривале й систематичне, свідоме й умисне нехтування ОСОБА_1 своїми обов'язками та свідчить про формальний підхід органу, який порушив дане провадження, до встановлення і зясування обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, аналіз наведених вище обставин та доказів в їх сукупності не дає достатніх і переконливих підстав дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП, та про доведеність її винуватості у вчиненні цього правопорушення.

Будь-які належні, допустимі і беззаперечні докази на спростування вищевказаного в матеріалах справи відсутні.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частини 1, 2 статті 7 КУпАП).

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, проаналізувавши та оцінивши відповідно до вимог статті 252 КУпАП наведені вище обставини справи та докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 7, 184, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя