Номер провадження: 33/813/785/19
Номер справи місцевого суду: 520/9282/19
Головуючий у першій інстанції Федулеєва Ю. О.
Доповідач Кадегроб А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Кадегроб А.І., при секретарці судового засідання Тьосової Я.В, за участю прокурорів: Тарасюк Ю.М., Войтова Р.Г., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та її представника - адвоката Піроговського В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 21.05.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 21.05.2019:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Одесі, громадянку України, незаміжню, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює в Київській державній податковій інспекції Південного управління в м. Одесі ГУ ДФС в Одеській області, на теперішній час в декретній відпустці, до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією не притягувалася, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

З постанови судді районного суду вбачається, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 , будучи старшим державним інспектором Київської державної податкової інспекції Південного управління у м. Одесі Головного управління ДФС в Одеській області, являючись суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді районного суду скасувати та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог, апелянтка зазначає, що суддею місцевого суду було допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, в порушення приписів ст. ст. 9, 10, 172-6 КУпАП, судом проігноровано відсутність в її діях умислу на вчинення правопорушення та наявність поважної причини на несвоєчасне подання щорічної декларації за 2018 рік, а саме, лікування малолітніх дітей та відсутність терміну дії ЕЦП. Також проігноровано вимоги ЗУ «Про запобігання корупції», щодо відсутності в УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НПУ повноважень на проведення перевірок, зокрема щодо своєчасності подання щорічних декларацій особами, які уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку її захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити; виступ прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про наступне.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 2 статті 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суддя суду першої інстанції під час розгляду справи не в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Висновок судді місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є обгрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агенства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агенством.

Згідно з підпунктом 1 пункту 5 розділу ІІ «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 3, зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 року за № 959/29089, щорічна декларація субєкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді старшого державного інспектора Київської державної податкової інспекції Південного управління у м. Одесі Головного управління ДФС в Одеській області, будучи згідно підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік (а. с. 2-12).

На переконання судді апеляційного суду, суддя місцевого суду з огляду на матеріали справи зробив вірний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею суду першої інстанції доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 24 квітня 2019 року; скріншотом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 подала щорічну декларацію 17.04.2019; щорічною декларацією ОСОБА_1 за 2018 рік; копією наказу про призначення працівників ГУ ДФС в Одеській області від 19.09.2018, що підтверджують те, що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції»; копією попередження, копією заяви про проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», копією повідомлення про початок проходження перевірки відповідно до Закону України «Про очищення влади» (а. с. 2-12, 17, 19-26, 28, 29-30, 31, 32-34, .

Згідно з відповіддю начальника Південного управління у м. Одесі ГУДПС в Одеській області, 01.04.2018 ОСОБА_1 звернулась до інспекції з заявою про отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за 2018 рік, дата надання відомостей не фіксується, так як отримати відповідь фізична особа може за бажанням в будь-який час.

Також, відповідно до листа директора КНП «ДМП №6» ОМР від 23.10.2019 вбачається, що діти ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спостерігаються в КНП «ДМП №6» ОМР. В період з 04.03.2019 по 11.03.2019 дитина ОСОБА_3 хворіла на ГРВІ, в період з 25.03.2019 по 01.04.2019 дитина ОСОБА_3 перехворіла гострим фарингітом, в період з 12.03.2019 по 21.03.2019 дитина ОСОБА_2 хворіла гострим бронхітом.

Відповідно до матеріалів справи електронний цифровий підпис (далі ЕЦП ) ОСОБА_1 діє з 16.04.2019 до 16.04.2021 (а. с. 39).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в ОСОБА_1 не було умислу на несвоєчасне подання електронної декларації та строк на подачу такої вона пропустила з поважних підстав, оскільки перебувала в лікарні з дітьми, які хворіли, а також закінченням дії строку ЕЦП, дійсно знайшли своє підтвердження в апеляційному суді, але вони не спростовують правильних висновків судді суду першої інстанції про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, так як ОСОБА_1 , будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», є обізнаною щодо обов`язку, порядку, строку подачі щорічної декларації та зобов`язана вжити всіх заходів для своєчасного подання щорічної декларації.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що у працівників УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НПУ відсутні повноваження на здійснення перевірки своєчасності подання декларації та на складення протоколу про адміністративне правопорушення, то такі спростовуються змістом п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, відповідно до якого у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення, передбачені ст. ст. 172-4 - 172-9 КУпАП мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому в матеріалах провадження наявна копія листа голови НАЗК про те, що підрозділи Національної поліції уповноважені на складання протоколі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 172-4-172-9 КУпАП, відповідно до ст. 255 КУпАП, ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» (а. с. 15-16).

Враховуючи вищевикладене, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що досудова перевірка по справі проведена уповноваженим органом, що дає підстави визнати всі докази по справі допустимими.

Разом з цим, на думку судді апеляційного суду, суддя місцевого суду, накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , не врахував той факт, що на час вчинення адміністративного правопорушення вона має двох малолітніх дітей, 2015 та 2018 року народження, які в період подачі електронної декларації тяжко хворіли, відповідно до довідки вона проживає сама з дітьми, які перебувають на її утриманні.

Крім того, ОСОБА_1 не мала наміру уникати фінансового моніторингу доходів, про що свідчить та обставина, що декларацію вона подала 17.04.2019, тобто з незначною затримкою.

Також, суддею районного суду не в повній мірі враховано, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності вперше, не має негативних характеристик, не дивлячись на несвоєчасність, подала декларацію про майно, доходи та витрати, що свідчить про її бажання виправити свій проступок та відсутність наміру скрити доходи.

Такі обставини, на думку судді апеляційного суду, суттєво знижують суспільну шкоду вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки, а також цим правопорушенням не було завдано збитків державним чи суспільним інтересам.

За змістом ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Законодавець дає можливість органу (посадовій особі), що уповноважений вирішувати справу, за певних умов застосувати щодо порушника усне зауваження - такий метод виховного впливу, що не пов`язаний ні з адміністративний стягненням, ні з заходом громадського впливу. Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначене правопорушення, яке не становить великої суспільної шкоди й не завдає значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких є необхідною умовою визнання правопорушення малозначним, а також застережень щодо неможливості застосування цієї норми до окремих складів адміністративних правопорушень.

Оцінюючи в сукупності дії, наслідки та ставлення ОСОБА_1 до своїх дій, з урахуванням даних, що характеризують її особу, відсутності суспільної шкоди її діяння, суддя апеляційного суду вважає можливим застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності в зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до п. 2 ч. 10 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, постанова судді районного суду скасуванню, провадження у справі закриттю за малозначністю правопорушення, відповідно до вимог ст. 22 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 22, 38, 247, 254, 268, 289, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 21.05.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, - скасувати, та постановити нову, якою звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду А.І. Кадегроб