КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/102/2019 Постанова винесена суддею Коляденко П.Л.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Києві, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 серпня

2018 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 серпня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 28 травня 2018 року о 22 год. 07 хв., рухаючись по вул. Ревуцького, 1 в м. Києві, в порушення вимог п. 2.9 ПДР України, керував транспортним засобом «Хонда» (без державного номерного знаку) в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі з доповненнями ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції як незаконне, а провадження в справі закрити.

За доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 вважає, що в справі відсутні докази його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки 28 травня 2018 року він в стані алкогольного сп'яніння транспортним засобом не керував, з результатами проведеного поліцейським на місці за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» огляду на стан сп'яніння не погодився, проте поліцейський не запропонував йому проведення огляду у медичному закладі, чим порушив установлений законом порядок проведення огляду на стан сп'яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримку апеляційних вимог, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, прихожу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Так частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп'яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), а також відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок).

Зокрема, відповідно до вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, вищезазначених Інструкції і Порядку, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп'яніння, який першочергово проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у порушенні п. 2.9(а) ПДР України, суддя місцевого суду в постанові проаналізував письмові докази у справі, навів певні аргументи на спростування тверджень ОСОБА_2 про те, що він взагалі не керував транспортним засобом і не є суб'єктом правопорушення, проте достатньо не перевірив дотримання поліцейським вимог ст. 266 КУпАП та підзаконних актів під час проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння, отже допустив неповноту з'ясування всіх обставин справи, які мають істотне значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Так, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 стверджував, що надав пояснення в суді першої інстанції про те, що не погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння, який було проведено поліцейським з використанням спеціального технічного засобу, але такі пояснення залишилися поза уваги судді місцевого суду.

Під час перевірки доводів ОСОБА_2 щодо порушення поліцейським вимог ст. 266 КУпАП, судом апеляційної інстанції повторно були досліджені письмові докази у справі та встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 28 травня 2018 року відсутні пояснення ОСОБА_2 по суті вчиненого порушення, як і відсутні будь-які дані щодо його відмови надати такі пояснення (а.с. 1). Безпосередньо в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу немає підпису ОСОБА_2 в графі &q?о ;з результатами згоден&quпі;, а свідки в указаному акті своїми підписами лише підтвердили, що огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння проводився поліцейським в їх присутності та результати огляду становили 1,2% (а.с. 3).

Не неодноразові виклики в суд апеляційної інстанції свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не прибули.

Із матеріалів провадження слідує, що поліцейським під час проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис нагрудною камерою не здійснювався (а.с.6). Поліцейський, який проводив огляд та склав протоколом про адміністративне правопорушення, на виклик суду апеляційної інстанції в судове засідання не прибув. Інші матеріали справи не містять інформації про те, що ОСОБА_2 погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу та у поліцейського не виник обов'язок доставити ОСОБА_2 до закладу охорони здоров'я з метою проведення медичного огляду на стан сп'яніння, як це передбачено ч. 3 ст. 266 КУпАП.

За вказаних обставин, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, з огляду на те, що пояснення ОСОБА_2 щодо порушення поліцейським вимог ст. 266 КУпАП не спростовуються доказами у справі, прихожу до висновку, що результати огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП є недійсними, а тому відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу та роздруківці даних з принтера приладу «Драгер» не можуть бути покладені в основу рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, постанова судді місцевого суду стосовно ОСОБА_2 як прийнята з порушенням вимог, передбачених ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, підлягає скасуванню. Оскільки в справі відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_2 за обставин, викладених у протоколі, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу цього правопорушення.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 серпня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір - скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко