Справа № 405/7382/16-п
Провадження №3/405/2279/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2019 року Ленінський районний суд міста Кіровограда в складі головуючого судді Іванової Л.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в місті Кіровограді Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Марокко, відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду міста Кіровограда з Управління патрульної поліції в місті Кіровограді Департаменту патрульної поліції надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія АП2 № 463458 від 07.10.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ч.1 ст.130 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що 07.10.2016 року о 03 год. 10 хв. в м.Кропивницький по вул.Пашутінській, 47 А водій Баккалі Нажиб керував транспортним засобом марки RangeRover, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів. Гр. Баккалі Нажиб було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився, але з результатами приладу Драгер, - не погодився, на підставі чого йому було запропоновано пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що він відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся у спосіб, визначений ст. 277-2 КУпАП, шляхом направлення повісток за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення АДРЕСА_1 . Однак, листи з судовими повістками, надіслані за вказаноюадресою поверталися до суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.п. 15-16). Докази на підтвердження належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час та місце судового розгляду відсутні.

Поряд з цим судом відзначається, що положеннями ч. 2 ст. 268 КУпАП наведено виключний перелік адміністративних правопорушень, передбачених відповідними статтями КУпАП, при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, беручи до уваги відсутність вимог щодо обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді такої справи, за умови обізнаності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та наступний його (протоколу) судовий розгляд, дана справа про адміністративне правопорушення розглянута судом за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наступних підстав.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення згідно з положеннями ст. 251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення на основі якого у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідно до абз. 4 п. 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 (далі - Інструкція № 1376) у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

В силу п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод право кожного обвинуваченого на переклад мовою, якою володіє особа, розглядається як невід`ємна складова права на захист (параграф 3 ст.6 Конвенції).

Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист, у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст. 6-3, підпункт (е) означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа Шабельник проти України, рішення від 19 лютого 2009 року).

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").

З огляду на передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення, можна дійти висновку, що вказане адміністративне правопорушення носить кримінальний характер, адже навіть мінімальний розмір стягнення у виді штрафу за його вчинення є більшим, ніж за вчинення деяких кримінальних правопорушень (ч. 2 ст. 53 КК України).

За таких обстави та з урахуванням вказаних вище рішень Європейського Суду з прав людини дана справа про адміністративне правопорушення підпадає під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права, зокрема, право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

При цьому, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей про залучення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно громадянина іноземної держави ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), перекладача чи відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від допомоги перекладача, або повідомлення останнім про свій достатній рівень володіння українською мовою.

За таких обставин та враховуючи порушення вимог чинного законодавства України, а саме ч. 1 ст. 268 КУпАП, абз. 4 п. 12 Інструкції № 1376 та норм міжнародного законодавства - п. «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, протокол про адміністративне правопорушення серія АП2 № 463458 від 07.10.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), визнається судом як недопустимий доказ, отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих законодавством України та міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Крім того, відповідно до абз. 3 п. 4 розділу IX Інструкції № 1395 акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Оцінюючи наявну в матеріалах справи роздруківку із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу Drager ALKOTEST 6810, суд звертає увагу на те, що відповідно до керівництва по експлуатації технічного засобу Drager ALKOTEST 6810 необхідною умовою для правильного визначення рівня алкогольного сп`яніння є дотримання особою, яка перевіряється, правил та відповідного порядку дій під час проведення тесту.

При цьому, суд, з урахуванням обгрунтованого припущення щодо не володіння особою, яка перевіряється, українською мовою, має аргументований сумнів щодо розуміння Баккалі Нажиб ( ОСОБА_2 ) вимог та інструкції працівників поліції щодо проходження такого тесту.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Отже, сукупність вищенаведених обставин вказує на недоведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, за відсутності в матеріалах справи будь-яких інших доказів, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд зазначає про відсутність в діях останнього складу вказаного адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.7, 247, 283, 284, 287 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ,за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова