АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/58/19 Справа № 695/2851/18 Головуючий по 1 інстанції Тептюк Є.П.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2019 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Соломка І.А., при секретарі Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №695/2851/18 відносно ОСОБА_3, що надійшли з Черкаського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою захисника Пилипенка Р.Б.,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 26 жовтня 2018 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1, ІПН № НОМЕР_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 352,40 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 29.08.2018 близько 23 години 35 хвилин, на 121 км. автодороги Бориспіль-Запоріжжя керував автомобілем ВАЗ-2101, держ. номер НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду на стан сп'яніння ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник Пилипенко Р.Б. подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати , а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП .

В обґрунтування апеляційних вимог, апелянт посилається на те, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній акт огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння. Крім того, працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_3 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», і не надано сертифікат його відповідності. Вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубими порушеннями вимог КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Заслухавши думку захисника Пилипенка Р.Б., який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з Черкаського районного суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_3 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 427796 від 29.08.2018, відповідно до якого ОСОБА_3 29.08.2018 близько 23 години 35 хвилин, на 121 км. автодороги Бориспіль-Запоріжжя керував автомобілем ВАЗ-2101, держ. номер НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду на стан сп'яніння ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, (а.с. 1) ;

- поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що вони були свідками того, як водій ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння ( а.с. 2);

- рапортом поліцейського СРПП №4 Золотоніського ВП Нестеровського О.Г., згідно якого 29.08.2018 було зупинено автомобіль ВАЗ-2101, держ.номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, у якого було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, та запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, на що останній відмовився в присутності 2 свідків (а.с. 3);

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Крім того, ОСОБА_3 власноручно зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що він випив 0,5 л. алкогольного пива, після чого керував автомобілем ВАЗ-2101, також вказав, що відмовляється проходити огляд на стан алкогольного сп'яніння, та зобов'язується не керувати транспортним засобом (а.с.1).

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що працівниками поліції порушено вимоги «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» під час огляду на стан сп'яніння ОСОБА_3 на місці зупинки, однак вказані доводи є безпідставними, оскільки диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, а протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 складено саме з цих підстав.

Крім того, як зазначено в апеляційній скарзі: «водій ОСОБА_3 поспішав у власних справах і повідомив поліцейським, що в нього немає декількох годин для проходження медичного огляду по факту можливого вживання наркотичних засобів, взамін підписання ним протоколу з «надуманими» поясненнями про вживання пляшки пива апелянт отримав можливість залишити місце зупинки на власному автомобілі». (а.с. 33): Тобто, вказані обставини підтверджують той факт, що ОСОБА_3 на пропозицію працівників поліції відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння з метою продовження подальшого руху на власному автомобілі.

За таких обставин апеляційним судом встановлено відсутність порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, «Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 № 1408/27853, та вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Доводи апелянта про те, що під час складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП жодних свідків не було та працівниками поліції обмежено право ОСОБА_3 на проходження освідування на місці зупинки, є безпідставними, нічим не підтверджені, і не узгоджуються з даними протоколу про адміністративне правопорушення та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Апелянт вказує на те, що ОСОБА_3 є громадянином Грузії і не володіє вільно українською мовою, у зв'язку з чим йому не забезпечено участь перекладача та захисника під час складання відносно нього адміністративних матеріалів. Однак, як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_3 тривалий час проживає на території України, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не заявляв клопотань про забезпечення йому перекладача та розумів обставини справи, оскільки власноручно надавав свої письмові пояснення. Тому вказані доводи є необґрунтованими.

Під час апеляційного розгляду захисник Пилипенко Р.Б. звертав увагу на те, що згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в їх присутності ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, що не узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення в якому зазначено, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, однак вказані обставини слід вважати опискою, оскільки сам ОСОБА_3 в своїх поясненнях, зазначених в протоколі, вказував, що вживав алкогольне пиво. Крім того, під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_3 - Пилипенко Р.Б. вказував на порушення, допущенні працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 не був присутній в судовому засіданні суду першої інстанції під час розгляду справи, хоча був належним чином повідомлений про місце, день та час її слухання , але судом апеляційної інстанції поновлено права ОСОБА_3, в тому числі - на захист, оскільки в суді апеляційної інстанції приймав участь його захисник Пилипенко Р.Б., апеляційним судом було проведено дослідження доказів по справі, а тому постанова місцевого суду з підстав, що ОСОБА_3 не брав участь у розгляді справи судом першої інстанції не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції, чи присутність його захисника в суді апеляційної інстанції, не вплинула на правильність прийнятого по суті судом першої інстанції рішення щодо нього. Крім того, апеляційним судом ОСОБА_3 належним чином повідомлявся про місце, день та час слухання справи, але не виявив бажання з'являтися до суду.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовані повно та об'єктивно. Вина ОСОБА_3 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_3 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 26 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Пилипенка Р.Б., - залишити без задоволення.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Соломка