Провадження № 3/734/469/19 Справа № 734/1017/19
ПОСТАНОВА

іменем України

05 квітня 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді Соловей В.В.,

при секретареві Бардаченко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із Військової прокуратури Деснянського гарнізону Центрального регіону України, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військове звання сержант, санітарного інструктора військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , уродженця с. Ставки Бершадського району Вінницької області, жителя військової частини НОМЕР_1 , казарма АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

у с т а н о в и в:

за наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16 вересня 2016 року № 231 сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , призначеного 16 вересня 2016 року на посаду санітарного інструктора зенітної самохідно-артилерійської батареї зенітного самохідно-артилерійського дивізіону, зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення. На час проходження військової служби у лавах Збройних Сил України на сержанта ОСОБА_1 розповсюджується дія військових Статутів Збройних Сил України, що визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців і їх взаємовідносини. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. У такий спосіб із моменту видання Указу Президента України № 303 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває і до теперішнього часу. Відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України сержант ОСОБА_1 зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Такі обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

У свою чергу, ст.ст. 1-3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначають, що військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку та досягається, окрім іншого, шляхом свідомого ставлення військовослужбовця до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів. Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України кожного військовослужбовця зобов`язано додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів. Згідно зі ст. 29 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Відповідно до ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України за своїм військовим званням сержант ОСОБА_1 є начальником для рядових і матросів однієї з ним військової частини. Згідно примітки до ст. 172-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Відповідно до вимог вказаних вище нормативних актів, санітарний інструктор військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_1 , будучи за військовим званням начальником для рядових і матросів однієї з ним військової частини, зобов`язаний: сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; у разі потреби відлучатись в межах розташування військової частини запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття. Таким чином, сержант ОСОБА_1 за військовим званням є начальником для рядових і матросів, однієї з ним військової частини тобто в розумінні примітки до ст. 172-13 КУпАП являється військовою посадовою особою. Разом із тим, у порушення вимог ст.ст. 4, 11 і 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, які зобов`язують сержанта ОСОБА_1 , окрім вище вказаного, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку та дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначені статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, інструкціями, а також зобов`язує бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших військовослужбовців, сержант ОСОБА_1 , недбало ставлячись до виконання покладених на нього службових обов`язків, 21 січня року без поважних причин, в умовах особливого періоду, не вийшов на службу до військової частини НОМЕР_1 , що розташована у АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим покладені на нього службові та функціональні обов`язки не виконував.

ОСОБА_1 винуватим себе визнав у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду. У даному випадку суд дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, адміністративного стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 283-285, 287-289 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, і піддати його до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень, у дохід держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом десяти діб із моменту її винесення.

Суддя