Справа № 202/7833/18
ПОСТАНОВА

іменем України

13.02.2019 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24.11.2018 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що 24.11.2018 о 15:40 годині по пр. Слобожанському, 27 у м. Дніпрі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2102», н.з. б8333зп, з ознаками наркотичного спяніння: зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обставинам. Від огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1, будучи сповіщеним про дату, час і місце судового розгляду справи, до суду не зявився, проте надіслав заяву, в якій зазначив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає, оскільки він керував автомобілем, будучи тверезим, зауваживши, що працівники поліції після складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не відсторонили його від керування автомобілем, а тому він продовжив свій рух.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, не зявилася в судове засідання, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп'яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп'яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не зявилися, при цьому відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слідує, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння. Проте в даних поясненнях свідки взагалі не зазначили ознак спяніння, з якими перебував водій ОСОБА_1, і якого саме: алкогольного чи наркотичного, приймаючи до уваги відсутність оголошення цих ознак працівником поліції при свідках, що слідує з відеозапису з нагрудної камери спостереження працівника поліції. При цьому, з цього ж відеозапису слідує, що свідок ОСОБА_2 зауважила, що водій ОСОБА_1 знаходиться в адекватному стані і просила працівників поліції назвати їй конкретні ознаки спяніння ОСОБА_1, на що їй працівником поліції було відмовлено.

Оскільки письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не містять відомостей щодо ознак сп'яніння водія ОСОБА_1, з таких пояснень неможливо встановити, чи були підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебував в стані саме наркотичного сп'яніння, при цьому через відсутність даних відомостей, їх також неможливо зіставити з тими ознаками сп'яніння, що зазначені в змісті протоколу про адміністративне правопорушення, та, таким чином, перевірити обґрунтованість вимог співробітників поліції для проходження водієм відповідного огляду на стан сп'яніння.

Таким чином, виклад обставин, які на думку працівників поліції свідчили про необхідність проведення огляду водія на стан спяніння, є неконкретизованим і таким, що суперечить встановленому ст. 266 КУпАП порядку проведення огляду на стан сп'яніння.

Інші докази, які б підтверджували, визначенні законом умови для проведення огляду водія на стан спяніння, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, за положеннями ч. 1 ст. 266 КУпАП, на поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України покладено обов'язок по відстороненню від керування транспортним засобом осіб, які ними керують і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість руху.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання вимог коментованої норми закону при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, незважаючи на те, що йому в вину ставиться відмова від проходження огляду на стан сп'яніння, з підстав встановлення наявності у нього ознак наркотичного сп'яніння.

За вимогами ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан сп'яніння проведений із порушенням чинного порядку визнається недійсним.

З урахуванням наведених обставин та, приймаючи до уваги вимоги ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 266 КУпАП, слідує, що огляд водія ОСОБА_1 на стан сп'яніння було проведено з істотними порушення, що є підставою для визнання встановленого факту відмови від огляду на стан сп'яніння недійсним.

Враховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, викладене надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи об'єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вказує на відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко