Справа № 587/31/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2019 року суддя Сумського районного суду Сумської області Степаненко О.А., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Сумського РВП ГУ НП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, непрацюючого, ІПН НОМЕР_1,

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 01 січня 2019 року о 11 год. 20 хвилин ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 керував автомобілем Део Ланос д.н. НОМЕР_2 перебував з ознаками алкогольного сп»яніння, а саме, нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння очей, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дана справа підлягає закриттю з наступних підстав.

Диспозицією статті 130 КпАП України передбачено, що відповідальність за ст. 130 КпАП України настає за 1)керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечував, пояснивши, що він не керував транспортним засобом у в стані алкогольного сп'яніння, хоча дійсно в той день він вживав алкоголь в домоволодінні свого знайомого ОСОБА_2, але не керував автомобілем, а лише сидів у салоні автомобіля, який не рухався. 01 січня 2019 року він приїхав до ОСОБА_2, так як пообіцяв йому поїхати кататись разом на лижах, але так як він добу працював то не поїхав. ОСОБА_2 поїхав кататись без нього, а він залишився у нього в гостях, з його донькою та дружиною. Вони розмовляли, вживали спиртне. Потім він пішов в машину, сів і заснув, чекаючи на ОСОБА_2, який мав відігнати машину додому; розбудили його поліцейські.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов'язані з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст.283 КУпАП виносить постанову.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Як передбачено ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п.43 (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Досліджені судом докази не дають можливості зробити однозначний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доказів, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 суду не надано. Більш того, обставини, на які посилається ОСОБА_1, підтверджуються іншими доказами по справі.

Об'єктивних доказів, які б свідчили б про те, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, суду не надано, відеозапис правопорушення, оглянутий в судовому засіданні, не підтверджує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а лише факт перебування його з ознаками алкогольного сп»яніння в автомобілі.

Свідок ОСОБА_3 пояснювала суду, що в той день 01 січня 2019 року близько 11-1130 годин вона бачила автомобіль Део Ланос д.н. НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1 і який перебував в нерухомому стані в районі домоволодіння в АДРЕСА_2.Вона не бачила, щоб ОСОБА_1 в той час керував автомобілем.

Свідок ОСОБА_2, пояснював суду, що 01 січня 2019 року вони. зібралися їхати кататися на лижах, він зателефонував ОСОБА_1, щоб той допоміг налагодити його лижі. ОСОБА_1 приїхав, поставив машину біля його двору. Приїхав до нього він тверезий, однак в подальшому ОСОБА_1 не захотів їхати кататися на лижах і він поїхав без нього. Коли він через деякий час повернувся додому, то автомобіль стояв в тому ж місці, де його поставив ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_4 пояснював суду, що 01 січня 2019 року близько 11 години він йшов по вулиці, проходив біля автомобіля, водій лежав на кермі автомобіля і відпочивав, двигун не працював. Коли він повертався назад від свого товариша, то вже побачив автомобіль працівників поліції. Автомобіль ОСОБА_1 стояв на тому ж місці і за весь цей час не рухався. В подальшому він був запрошений працівниками поліції в якості свідка, в його присутності ОСОБА_1 продував прилад для визначення стану сп*яніння.

Виходячи із вищезазначеного, ґрунтуючись на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прихожу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв'язку з чим вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.130 ч.1, ст.247 п. 1 , п.3 ч.1 ст.284 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя