ПОСТАНОВА

КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

8 липня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Журавель О.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 та його захисника Ганжи А.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Ганжи А.О. на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2019 року, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 25.09.2018 о 07 год. 40 хв. в м. Києві на автодорозі м-01 Київ-Чернігів, керуючи автомобілем марки ЗАЗ», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , порушив п.10.3 Правил дорожнього руху України, а саме: при перестроюванні, не надав перевагу в русі автомобілю, що рухався в попутному напрямку, по смузі на яку він мав намір перестроїтись, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 (водій ОСОБА_2 ). В результаті дорожньо-транспортної події транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ст.124 КУпАП.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2019 року закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із вказаною постановою вважаючи її незаконною та необґрунтованою, адвокат Ганжа А.О. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2019 року та прийняти рішення, яким скасувати оскаржувану постанову та визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження апелянт вказує, що ОСОБА_2 , як потерпілий не викликався в судове засідання, що підтверджується матеріалами справи. Копія постанови ОСОБА_2 надана за його заявою - 1 березня 2019 року , про що свідчить наявна відмітка в матеріалах адміністративного провадження.

На обґрунтування апеляційних вимог апелянт вказує, що суд першої інстанції не повною мірою дослідив докази, наявні в матеріалах справи - схему місця ДТП, протокол про адміністративне правопорушення серії БД№160579 від 25.09.2018 року, письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Більше того,

________________________

Провадження 33/824/1500/2019

Категорія: ст. 124 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Білоцерківець О.А.

потерпілого ОСОБА_2 в судове засідання взагалі викликано не було, про час та місце розгляду справи він також повідомлений не був та рішення суду приймалося посилаючись на викладену суб`єктивну версію ОСОБА_1 , через що, було грубо порушено права потерпілого.

Отже, на думку апелянта, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, а судом при прийнятті рішення, в свою чергу, не перевірені в повній мірі обставини вчинення ДТП та дані які мають значення для вирішення справи, зокрема не надано належну повну правову оцінку доказам, що наявні в матеріалах справи через що постанова Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2019 року підлягає скасуванню.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2019 року, передбачені ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе його поновити, оскільки пропущений він був з поважних причин.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , заслухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , його захисника Ганжи А.О., які підтримали апеляційні вимоги та просили їх задовольнити, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, приходжу до висновку, що постанова Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2019 року підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, при винесенні оскаржуваної постанови, суддя всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, не вжив заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон, та закрито провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 без будь-якого судового розгляду, не дослідивши не тільки пояснення і заперечення потерпілого ОСОБА_2 , які він не мав можливості надати з вини суду, а й тих незначних доказів, що містяться в матеріалах справи, не давши їм належну й об`єктивну оцінку.

Так закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя керувався поясненнями ОСОБА_1 , схемою ДТП, при цьому, не прийняв до уваги наступне.

В наявних в матеріалах справи схемі ДТП місце зіткнення зазначене під позначкою №3. Відповідно до схеми, місце зіткнення знаходиться в додатковій смузі, призначеній для розвороту транспортних засобів, яка огороджена металевим відбійником (позначка №4 ), розташований ліворуч від смуги для розвороту. Оскільки, як стверджує сам ОСОБА_1 удар відбувся в ліву частину його автомобіля, очевидно, що автомобіль потерпілого ОСОБА_2 вже рухався в смузі для розвороту, та саме порушення вимого п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху стали причиною та умовою виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Зокрема п. 10.1 Правил дорожнього руху передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Відповідно до п.10.3 у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Про порушення з боку водія ОСОБА_1 свідчать і механічні пошкодження транспортних засобів, зокрема в автомобілі ВАЗ пошкодження є як і з лівої сторони так і з правої сторони кузову, що свідчить про те, що саме небезпечний маневр з боку водія ОСОБА_1 призвів до ДТП та відповідних наслідків, а саме автомобіль потерпілого був затиснутий між автомобілем ОСОБА_1 та металевим колесо відбійником.

Твердження, ОСОБА_1 про те, що він не бачив автомобіль при перестроюванні лише підкреслює його вину в порушенні вимог Правил дорожнього руху. Зокрема п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Судом першої інстанції не взято до уваги обставини зіткнення транспортних засобів в конкретній дорожній ситуації, механічні пошкодження виявлені та зафіксовані не схемі місця дорожньо-транспортної пригоди. Поза увагою залишилося місце розташування транспортних засобів на проїжджій частині.

Крім того, суд апеляційної інстанції також бере до уваги пояснення працівника поліції ОСОБА_6 , який вказав, що прибувши за викликом на місце ДТП ним було виявлено два автомобіля з пошкодженнями - автомобілі ВАЗ і ЗАЗ. Відібравши письмові пояснення обох водіїв та переглянувши відео з відео реєстратора з автомобіля ВАЗ на якому було видно, що водій автомобіля ЗАЗ при перестроюванні з крайньої правої полоси в крайню ліву не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ, який рухався прямо, в наслідок чого відбулося зіткнення. На основі відео та пояснень учасників ДТП працівником поліції ОСОБА_6 було складено протокол про адміністративне правопорушення на водія ЗАЗ ОСОБА_1 .

Отже, з наведеного слід прийти до висновку,що прямий причинно-наслідковий зв`язок з подією ДТП та її наслідками мають саме дії водія ОСОБА_1 .

За таких обставин, твердження суду першої інстанції про те, що ДТП сталася за відсутності вини ОСОБА_1 , не відповідає матеріалам справи та встановленим обставинам, а тому є необґрунтованим, а тому твердження про відсутність в діях ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху України є безпідставним.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2019 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційної інстанції -

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Ганжі А.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 , строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2019 року.

Апеляційну скаргу Ганжи А.О. подану в інтересах ОСОБА_2 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2019 року - задовольнити.

Постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2019 року, якою закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, - скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього кодексу.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.О. Журавель