КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/4582/2019 Головуючий суддя у суді першої інстанції: Вознюк С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2019 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 384 грн. 20 коп.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 22.06.2019 близько 02 год. 58 хв. в м. Умань Черкаської області по вул. Незалежності, 7, керував автомобілем «Nissan Primera», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.п. "а" п. 2.9 ПДР України, тим самимвчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку проводився у присутності двох свідків за допомогою алкотестеру «Драгер», результат тесту - 0,54 проміле.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи тим, що він про дату та час розгляду справи належним чином повідомлений не був, про справу дізнався 09 листопада 2019 року, а ознайомився з нею 11 листопада 2019 року, що, на думку ОСОБА_1 вказує на поважність причин пропуску.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання представника ОСОБА_1 про поновлення строку задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Згідно з ст. 294 КУпАП постанова судді по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Посилання ОСОБА_2 на те, що він не був належно повідомлений про розгляд адміністративної справи, не узгоджується з матеріалами справи.

Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення убачається, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, при цьому про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

При цьому, ОСОБА_1 самостійно не повідомив суд про причини своєї не явки.

У зв`язку з чим, за відсутності заяв та клопотань про відкладення розгляду справи, враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд першої інстанції розглянув справу у його відсутність ОСОБА_1 .

Разом з цим, як убачається з поштового штампу на конверті, наданого ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції, постанову суду першої інстанції він отримав 16.08.2019.

Наведене спростовує доводи ОСОБА_1 у тій частині, що про оскаржувану постанову він дізнався лише 09.11.2019.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Отже, у своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції апелянт не навів причин, що об`єктивно унеможливили оскарження ним судового рішення у передбачений Законом строк.

А відтак, підстави для поновлення ОСОБА_1 пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду - відсутні.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга із доданими до неї документами, згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ч. 2 ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Апеляційну скаргу із доданими до неї документами повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Сітайло