Єдиний унікальний номер 448/1763/19
Провадження № 3/448/586/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2019 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Білоус Ю.Б., розглянувши матеріали справи, що надійшла з Головного управління ДФС у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадина України, одруженого, непрацюючого (зі слів),

за ч.1 ст.164 КУпАП,

учасники справи:

особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

його захисник адвокат Каралюс Л.М.,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про наступне:

в с т а н о в и в:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

До Мостиського районного суду Львівської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення №88 від 04.11.2019р., відомо, що ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на території приватного будинку, здійснював ремонт транспортних засобів, а саме 04.11.2019 року о 11:21 год. працівниками ДФС у Львівській області було виявлено, що ОСОБА_1 здійснював ремонт транспортного засобу - автомобіля марки «Fiat Ducato», реєстр.номер НОМЕР_1 ., без відповідних дозвільних документів, - провадив господарську діяльність без державної реєстрації.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , в судовому засіданні обставини, що наведені у протоколі про адміністративне правопорушення заперечив, зі славшись при цьому на письмові пояснення, котрі містяться в матеріалах справи. Вказував на те, що з приводу обставин, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення надавав письмові пояснення працівникам ДФС, однак з невідомих йому причин такі пояснення вказаних осіб до спірного протоколу не долучено. Більше того у спірному протоколі зазначено, що він на підставі ст.63 Конституції України від дачі будь-яких пояснень відмовився. Просив провадження відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Каралюс Л.М. в судовому засіданні зазначив, що в матеріалах даної справи немає жодних доказів того, що його підзахисний займався чи займається господарською діяльністю. Так, під час проведення перевірка та складання протоколу про адміністративне правопорушення був присутній ОСОБА_2 , який складав свої письмові пояснення та допомагав складати такі ОСОБА_1 . Вказані письмові пояснення були вручені посадовим особам ГУ ДПС у Львівській області, однак такі у справі відсутні, що в свою чергу є грубим порушенням вимог Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення. Покликався і на те, що спірний протокол не було вручено під розписку його довірителеві. Просив суд провадження відносно його підзахисного закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 04.11.2019 року до господарства ОСОБА_3 прийшли працівники ДФС та повідомили особу, що притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1 , його батька, що такий займається господарською діяльністю, зокрема здійснює ремонт транспортних засобів, без відповідного на те дозволу. В подальшому такі відібрали й нього письмові пояснення, як і відібрали письмові пояснення у його батька, та склали спірний протокол. Зазначив, те що його батько жодним ремонтом автомобілів ніколи не займався і не займається, тим більше господарські будівлі, за адресою де нібито батько здійснює ремонт автомобілів належать ОСОБА_3 , та цільове призначення таких не призначене для здійснення господарської діяльності.

ІІІ. Застосоване судом законодавство.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ч.1 ст.164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, (в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії та дозвільних документів) може бути лише суб`єкт господарювання.

Відповідно до ч.2 ст.55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

ІV. Висновки суду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №88 від 04.11.2019р., ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на території приватного будинку, здійснював ремонт транспортних засобів, а саме 04.11.2019 року о 11:21 год. працівниками ДФС у Львівській області було виявлено, що ОСОБА_1 здійснював ремонт транспортного засобу - автомобіля марки «Fiat Ducato», реєстр.номер НОМЕР_1 ., без відповідних дозвільних документів, - провадив господарську діяльність без державної реєстрації.

Слід зазначити те, що в матеріалах справи, окрім спірного протоколу та акту на підставі якого, було складено такий протокол, не містять жодних доказів підтвердження того, що ОСОБА_1 , є фізичною особою-підприємцем.

Більше того, до загальних ознак господарської діяльності закон відносить не тільки факт надання послуг за винагороду, а й систематичність таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Відповідно до ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення №88 від 04.11.2019 року відсутні відомості про здійснення ОСОБА_1 , господарської діяльності на постійній основі, систематично, три і більше разів, з надання платних послуг по ремонту транспортних засобів, тощо.

З протоколу про адміністративне правопорушення часом вчинення правопорушення вказано 04.11.2019 року, тобто якщо правопорушення і мало місце, то було вчинене одноразово. Отже, за обставин, викладених у протоколі, діяльність ОСОБА_1 , не можна назвати регулярною та постійною, що є обов`язковою ознакою господарської діяльності.

Крім того, в даному протоколі лише формально зазначено, що ОСОБА_1 , займався господарською діяльністю, однак не вказано осіб, яким він здійснював ремонт транспортних засобів, також відсутні інші заяви від громадян, які б були клієнтами ОСОБА_1 .

До зазначеного вище протоколу не додано будь-яких пояснень свідків чи понятих, які могли би підтвердити здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності, хоча в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 зазначив, що він надавав пояснення з приводу обставин, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, однак чомусь такі в матеріалах справи відсутні, як і відсутні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, хоча такі пояснення останній, як він зазначав в судовому засіданні, надавав працівникам ДФС і такі були задокументовані.

Навпаки, в протоколі про адміністративне правопорушення від 04.11.2019 року зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на підставі ст.63 Конституції України від дачі будь-яких пояснень відмовився.

Слід зазначити і те, що з представлених особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 правовстановлюючих документів на господарські будівлі і споруди за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що такі належать не йому, а іншій особі ОСОБА_3 , та з таких можна зробити однозначний висновок про те, що вказані господарські будівлі і споруди за вищевказаною адресою не призначені для комерційної діяльності.

Вказаний протокол, як доказ по справі, на переконання суду, є сумнівними оскільки він не випливає із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), а наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

При цьому суд, розглядаючи справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, відкинувши дані, що містяться в ньому, як доказ у справі, констатує, що він є позбавленим можливості надати оцінку тим діям ОСОБА_1 та встановленим фактам, які не відображені в протоколі про адміністративне правопорушення, в зв`язку з чим фактично не ставляться йому в провину.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, у даному, конкретному випадку не доведено склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.164 КУпАП, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного і міжнародного законодавства.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю що в діях ОСОБА_1 , відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, у зв`язку із чим провадження в даній справі слід закрити.

V. Вирішення питання щодо судових витрат.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч.2 ст. 284 та ст.247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.62 Конституції України, ч.1 ст. 164, п.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 ст.ст.10, 9, 245, 251, КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.164 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя (підпис) Ю.Б. Білоус

З оригіналом згідно:

Суддя Ю.Б. Білоус

Постанова суду набрала законної сили «___» ______________ 20__ р.

Суддя Ю.Б. Білоус