Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/6630/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Дарменко В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Резніченка В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , не працюючого, який мешкає в АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу про адміністративні правопорушення, -

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №292791, складеного 30 вересня 2019 року о 08-40 годин у м.Маріуполі, Кальміуському районі, вул.Мисливська, 116, інспектором взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Донецькій області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 ., 30.09.2019 року о 08-11 годин біля будинку №114 по вул.Мисливській в Кальміуському районі м.Маріуполя водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2101» державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук), що згідно п.3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції стало підставою для вимоги про проходження відповідно до встановленого п.п.6, 7 вище зазначеної Інструкції порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів або медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, від яких він відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом був відсторонений.

Захисник Резніченко В.О., який діє на підставі договору про надання правових, юридичних, адвокатських послуг від 15.10.2019 року, в судовому засіданні підтримав позицію підзахисного ОСОБА_1 , який провину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав. При цьому заявив клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В судовому засіданні посилався на те, що по-перше, працівниками поліції не доведено наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, передбачених «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року, по-друге, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також не містять вказівки на наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а від так наявні бланки з їх свідченнями не можуть бути визнані доказами по справі. При цьому надав печатні бланки опитування свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 30.10.2019 року, проведеного ним особисто в АДРЕСА_2 , згідно яких водій ОСОБА_1 30.09.2019 року, на їх думку, був тверезий, ознак алкогольного сп`яніння у нього вони не бачили, але за вказівкою поліцейських підписали надруковані бланки. А також надав результати медичного огляду пройденого ОСОБА_1 30.09.2019 року о 10-34 год., згідно яких останній був тверезий.

Поліцейський ОСОБА_2 , який був допитаний у судовому засіданні пояснив, що 30.09.2019 року під час патрулювання, біля будинку №114 по вул.Мисливській в Кальміуському районі м.Маріуполя ним було зупинено автомобіль «ВАЗ 2101» державний номерний знак НОМЕР_2 за порушення п.8.4.6 Правил дорожнього руху України, а саме а саме за невиконання вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», оскільки не надав перевагу у русі транспортному засобу (автомобілю поліцейських), що рухався по головній дорозі, обладнаній дорожнім знаком 2.3 «Головна дорога». За вказане правопорушення відносно водія транспортного засобу, яким виявився ОСОБА_1 , було складено постанову за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Порушення правил водій ОСОБА_1 не заперечував. При цьому в процесі спілкування та оформлення документів, від водія відчувався характерний запах алкоголю, були наявними і інші ознаки алкогольного сп`яніння. Тому йому було запропоновано продути Алкотест або пройти медичний огляд, оскільки існували наявні підстави вважати, що останній знаходиться у алкогольному сп`янінні. Проте в присутності двох свідків він відмовився від проходження продуття ОСОБА_5 , а також медичного огляду та був відсторонений від керування транспортним засобом. У якості свідків запрошено перехожих.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що була запрошена працівниками поліції в якості свідка при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП. В її присутності та ще одного свідка, ОСОБА_1 відмовився продути Алкотест, оскільки поспішав на роботу, факт керування автомобілем не заперечував. Ознак алкогольного сп`яніння у останнього, а саме запаху алкоголю, почервоніння очей, млявої мови, вона не бачила. Після складання протоколу розписувалась на бланку пояснень.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні надала аналогічні пояснення, додатково зазначила, що особисто бачила, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Факт вживання алкоголю останній заперечував. В її присутності він відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте ознак такого сп`яніння нього вона не бачила.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, вислухавши учасників процесу, свідків, вивчивши матеріали справи, у тому числі відеозаписи, надані разом з адміністративними матеріалами, прийшов до того, що незважаючи на невизнання правопорушником своєї провини у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, зібраними по справі та дослідженими судом в судовому засіданні.

Відповідно до п.2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом 09.11.2015 року №1452/735, огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За вимогами п.6 розділу 1 Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться зокрема поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно п.7 розділу 1 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З письмових свідчень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які додаються до протоколу, вбачається, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився на вимогу працівників поліції від проходження у встановленому законом порядку продуття Драйгера та медобстеження на стан сп`яніння, про що також є наявними їх підписи у протоколі.

Аналогічні пояснення свідки надали в судовому засіданні, де були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.

Згідно Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого Постановою КМ України від 17.12.2008 року №1103, яка передбачає, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (п.7). Тобто порушник повинен був пройти медичне обстеження на вимогу працівника поліції 30.09.2019 року до 10-40 год.

Згідно п.8 зазначеного Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, що і було зроблено.

Так, посилання захисту на те, що ОСОБА_1 знаходився у стані тверезості та самостійно пройшов медичне обстеження у наркології, що підтверджується наданим суду результатом медичного огляду №1373 від 30.09.2019 року складним о 10-34 годин, суд не приймає до уваги, оскільки протокол відносно ОСОБА_1 складено за порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, а саме за відмову, на вимогу поліцейського, пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також, з наданих до суду відеозаписів відеореєстратора та з камер, що розташовані на форменому одязі інспекторів поліції за 30.09.209 року, убачається факт керування вищезазначеним автомобілем саме ОСОБА_1 (відеофайли № та video_2019-10-07_16-02-04), факт зупинки ОСОБА_1 , складання відносно нього постанови за ч.1 ст.122 КУпАП, при цьому відсутність будь-яких заперечень з цього приводу, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, які не є зацікавленими особами, були запрошені працівниками поліції під час того як проходили поруч, особові дані якими названі вголос (відеофайли № та №).

Приймаючи до уваги викладене та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність провини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Таким чином, суд вважає, що провина порушника доведена в повному обсязі, а дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, а також характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суд вважає необхідним піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню, передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч.1, 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 384,20 грн. судового збору.

На постанову протягом десяти днів з моменту її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду.

Суддя: Т.В. Пустовойт