Справа № 683/3046/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Бондарчук Л.А., з участю секретаря судового засідання Борикіної Л.В., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката ОСОБА_1, розглянувши адміністративну справу, що надійшла від Старокостянтинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 025910 від 07.11.2018 року, ОСОБА_2 07 листопада 2018 року о 19 годині 15 хвилин по вул. Центральній, в с. Пашківці Старокостянтинівського району керував автомобілем марки «ВАЗ 210700-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Порядок огляду осіб, які керують транспортними засобами в стані алкогольного спяніння, визначений, зокрема, у ст. 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджені спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Відповідно до п. 6, 8 Порядку, затвердженого КМУ 17 грудня 2008 року за № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейськими для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічна норма міститься в п. 6 Інструкції, яка затверджена наказом МВС України 7 листопада 2015 року за № 1395. Відповідно до зазначеного пункту у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

На підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення Старокостянтинівським ВП ГУ НП в Хмельницькій області надані: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1), письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 2, 3).

З метою безпосереднього дослідження таких пояснень та перевірки доводів представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_1 вказані свідки викликались до суду.

Зокрема свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що самого факту відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння він не бачив, оскільки у цей час знаходився у автомобілі, та лише був запрошений працівниками поліції для підписання відповідного протоколу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням вищевказаного, вважаю, що органом обвинувачення не доведено належними, допустимими та достатніми доказами, наявності у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку з чим справа підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. п. 1 ч. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Старокостянтинівський районний суд до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: