ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії БД № 167485 від 15 грудня 2018 року, ОСОБА_1 15 грудня 2018 року о 10 годині 30 хвилин по вул. Русанівська Набережна, буд. 2/8 в м. Києві керував автомобілем «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні особа, стосовно якої складено протокол ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 просили направити матеріали про адміністративне правопорушення для дооформлення в УПП в м. Києві, оскільки протокол складений з порушеннями, не вірно вказано прізвище особи, стосовно якої складено протокол та сам протокол має суперечливі відомості щодо часу його складання.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вищевказаних вимог, а саме: при складанні протоколу інспектор УПП невірно вказав прізвище особи, відносно якої складений протокол, так в протоколі вказано «Мошенко», коли згідно копії паспорту, наданої особою «Мошненко».

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він складений 15.12.2018 року о 10 год. 35 хв. саме за відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, коли згідно пояснень свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, на які інспектор посилається в протоколі, та письмові пояснення яких долученні до протоколу, вбачається, що 15.12.2018 року о 11 год. 10 хв. по вул. Русанівська Набережна, буд. 2/8 в м. Києві останні були запрошені в якості свідків при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП.

Тобто свідки були запрошені, вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення.

В той же час, ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Більше того, відомості, що містяться у протоколі про адміністративні правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

З урахуванням викладеного, суд позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв'язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об'єктивно з'ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду, адже ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Враховуючи те, що вищезазначені порушення та допущена неповнота при складанні адміністративного матеріалу унеможливлюють розгляд протоколу в судовому засіданні, суддя, на підставі наведеного, та керуючись ст.221, 245, 251, 268, 278, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Адміністративний матеріал №755/19685/18-п відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції в м. Києві для дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: