Справа № 215/259/19
ПОСТАНОВА
24 січня 2019 року суддя Тернівського районного суду міста ОСОБА_1 ОСОБА_2 розглянувши матеріали, які надійшли з Тернівського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУ Національної поліції у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_3 (ІН НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, яка раніше не притягалася до адміністративної відповідальності, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,
за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-
08.01.2019 приблизно о 09:00 год. ОСОБА_3 знаходячись за місцем свого мешкання, що за адресою по вул. Чарівна, 1/67 в Тернівському районі м. Кривого Рогу, вчинила відносно своєї матері ОСОБА_4 насильство в сімї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в адресу матері нецензурною лайкою, на зауваження не реагувала, чим своїми діями вчинила психологічне насилля в сімї.
ОСОБА_3 у судове засідання з'явилася, підтвердила обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР № 233979 від 08.01.2019, вину визнала, пояснила, що дійсно виражалася нецензурною лайкою в адресу своєї матері, просила суворо не карати.
Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ГР№ 233979 від 08.01.2019 (а.с. 1), протокол прийняття про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) (а.с. 2-3), письмові пояснення ОСОБА_4 (а.с. 4), алфавітну картку особи, яка взята на профілактичний облік та офіційне попередження про недопустимість учинення насильства в сімї (а.с. 6), спеціальну картку обліку сімї (а.с. 8), направлення на проходження колекційної програми (а.с. 9), приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру.
За даних обставин, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Відповідно до Глави 21 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП, передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Дослідивши докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також відповідно до ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, суддя приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 в скоєні даного правопорушення та необхідність накладення на неї стягнення у межах санкцій ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка передбачає накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення адміністративного стягнення у виді десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно із ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде складати 384,20 грн. із розрахунку (1921*0,2).
Керуючись ст.ст. 40-1, 279, 280, 281, 283-285, 287, 289, 291, 294 ,308 КУпАП, суд, -
ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визнати винуватою та притягнути до адміністративної відповідальності наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) грн.
У разі несплати штрафу в добровільному порядку, не пізніше як через пятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови, штраф стягується у порядку примусового виконання в подвійному розмірі, а також стягуються витрати на облік правопорушення.
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором та потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

СУДДЯ: