Провадження № 33/4820/613/19
Справа № 682/2892/19 Головуючий в 1-й інстанції Маршал І. М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Горщара Богдана Анатолійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому в режимі відеоконференції з Славутським міськрайонним судом Хмельницької області справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2019 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

За постановою суду, 18 вересня 2019 року о 21 год. 00 хв., громадянин ОСОБА_1 в м. Славута Хмельницької області по вул. Лісній керував транспортним засобом «PEUGEOT», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2019 року скасувати та закрити провадження у справі.

Вважає, що було порушено його право на захист, оскільки суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, не було вжито достатніх заходів для повідомлення його про розгляд справи.

Працівники поліції не вручили йому копію протоколу про адміністративне правопорушення.

Копію постанови суду він отримав 19 листопада 2019 року, тобто майже через місяць з дня її винесення.

З результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння в Славутській ЦРЛ не погоджується.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення особи що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Горщара Б.А. на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені в ній доводи, свідка ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Висновок суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Зокрема, даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 390816 від 18 вересня 2019 року, згідно яких 18 вересня 2019 року о 21 год. 00 хв. в м. Славута по вул. Лісна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «PEUGEOT» д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння ОСОБА_1 зафіксовано в медичному закладі - Славутській ЦРЛ, результат тесту 0,49 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- висновку Славутської ЦРЛ № 113 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 вересня 2019 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 0,49 ‰ (а.с. 2).

Вказані обставини підтверджуються також даними відеозаписів означеної події, які зафіксовані на відеокамери працівниками поліції (а.с. 4).

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Твердження апеляційної скарги про те, що право на захист ОСОБА_1 було порушено, не вживались достатні заходи для повідомлення його про розгляд справи в суді першої інстанції, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2019 року в справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу, мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, судом були вжиті всі можливі заходи для належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, зокрема, шляхом направлення на адресу АДРЕСА_1 , зазначену останнім, судової повістки.

Однак, за вказаним ним місцем проживання ОСОБА_1 виявився відсутнім (а.с. 8).

З огляду на вказане, суд першої інстанції правильно, на виконання вимог закону, розглянув справу за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Натомість, в апеляційній інстанції було відновлене право ОСОБА_1 як на особисту участь у судовому засіданні, так і на доведення своєї невинуватості належними та допустимими доказами.

Посилання апелянта на те, що працівники поліції не вручили йому копію протоколу про адміністративне правопорушення, на увагу не заслуговують, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії БД 390816 від 18 вересня 2019 року був складений працівниками поліції відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП.

ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується його особистим підписом у ньому, а саме, у графі «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності». Зауважень від ОСОБА_1 не надходило.

Доводи апелянта про те, що копію постанови суду першої інстанції він отримав майже через місяць з дня її винесення є слушними, однак вказане жодним чином не спростовує факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Непогодження апелянта з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння в Славутській ЦРЛ апеляційний суд також до уваги не приймає, з огляду на наступне.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 113 від 18.09.2019 року, то такий був проведений у Славутській ЦРЛ лікарем ОСОБА_3 , з дотриманням вимог закону, будь-яких порушень при його проведенні апеляційним судом не встановлено, отже такий огляд є законним.

Окрім того, у судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_2 підтвердив, що 18.09.2019 року під час патрулювання вулиць м. Славута було отримано інформацію про те, що ОСОБА_1 у магазині «Вікторія» вживав алкогольні напої, після чого сів за кермо та поїхав. Зупинивши транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, почервоніння обличчя. Після цього ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», від чого останній відмовився та виявив бажання здати кров у лікарні на вміст алкоголю. Однак, йому пояснили, що кров здається у випадку ДТП. Тому, ОСОБА_1 погодився та пройшов в Славутській ЦРЛ огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту 0,49 ‰.

Будь-яких заперечень апелянт з приводу такого огляду не висловлював.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2019 року є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.