Справа №705/5793/19
3/705/2662/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Юлія Вікторівна розглянувши матеріали, які надійшли від виконавчого комітету Уманської міської ради про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фізичної особи- підприємця,

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшов адміністративний матеріал складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

В протоколі № ОМС-ЧК-22/1143/АВ/П/ПТ від 05.12.2019 року вказано, що у ході невиїзного інспектування фізичної особи підприємця ОСОБА_1 проведеного відповідно до направлення на проведення невиїзного інспектування від 22.11.2019 року № 15/17-06, виданого згідно розпорядження міського голови від 20.11.2019 року №307-р, (акт невиїзного інспектування юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 05.12.2019 року №ОМС-ЧК-22/1143/АВ), вибірковим аналізом документів, наданих фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 встановлено наступне:

1. Порушено строки виплати належних сум ОСОБА_2 . Відповідно наказу про звільнення від 22.10.2018 року №11, трудовий договір з ОСОБА_2 розірваний сторонами 22.10.2018 року за п.1 ст.36 КЗпП України. Відповідно до табелю обліку робочого часу за жовтень 2018 року, ОСОБА_2 в день звільнення працювала 6 год. робочого часу. Підприємцем проведено нарахування компенсації за невикористану відпустку, виплату розрахункових коштів ОСОБА_2 здійснено 23.10.2017 року в розмірі 2104,49 грн. (належить до виплати) відповідно до відомості на виплату грошей №33, що є порушенням ч. 1 ст. 116 КЗпП України в частині виплати всіх сум, що належать працівнику від підприємця в день звільнення. Порушено строк виплати розрахункових коштів не більш як за один місяць (кількість днів затримки 1 календарний день).

Порушено строки виплати належних сум ОСОБА_3 . Відповідно до наказу про звільнення від 27.02.2017 року №1, трудовий договір з ОСОБА_3 розірваний сторонами 28.02.2017 року на підставі п. 1 ст.36 КЗпП України. Підприємцем проведено нарахування компенсації за невикористану відпустку виплату розрахункових коштів здійснено 01.03.2017 року в розмірі 1159,14 грн (належить до виплати) відповідно до відомості на виплату грошей № ЛИ-0000005, що є порушенням ч. 1 ст. 116 КЗпП України в частині виплати всіх сум, ще належать працівнику від підприємця в день звільнення. Порушено строк виплати розрахункових коштів не більш як за один місяць (кількість днів затримки 1 календарний день).

2. Під час порушення строків проведення всіх виплат, що належать працівникові від роботодавця, які провадяться в день звільнення, при відсутності спору про їх розмір середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку не виплачувався, чим порушив вимоги ч.1 ст. 117 КЗпП України.

3. Виплата заробітної плати проводиться готівкою на підставі відомостей на виплату грошей, двічі на місяць, проте порушено терміни та періодичність виплати заробітної плати працівникам, а саме виплата заробітної плати проводиться через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів, чим порушено ч.ч. 1,2 ст. 115 КЗпП України, ч.1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108.

Так, заробітна плата за другу половину серпня 2015 року виплачена 07.09.2019 року, а заробітна плата за першу половину вересня 2018 року виплачена 24.09.2019 року, проміжок часу між виплатами становить 17 днів;

- заробітна плата за другу половину травня 2019 року виплачена 07.06.2019 року, а заробітна плата за першу половину червня 2019 року виплачена 24.06.2019 року, проміжок часу між виплатами становить 17 днів;

- заробітна плата за другу половину серпня 2019 року виплачена 06.09.2019 року, а заробітна плата за першу половину вересня 2019 року виплачена 23.09.2019 року, проміжок часу між виплатами становить 17 днів.

При цьому, в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 вказав: «дані порушення виникли в зв`язку з неуважністю. В подальшому буду більше приділяти уваги законодавству України».

ОСОБА_1 викликався в судове засідання, призначене на 26.12.2019 року, однак будучи повідомлений про день та час розгляду матеріалу рекомендованим листом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 достовірно знаючи, що відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, був повідомлений про розгляд матеріалів, однак зловживаючи своїми процесуальними правами у судове засідання не з`являвся і доказів з приводу поважності причин неявки в судові засідання, не надав. Вищевикладене дає суду підстави для розгляду справи за його відсутності, враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таку поведінку та відношення до своїх процесуальних прав та обов`язків зі сторони ОСОБА_1 , суд розцінює як прояв повного правового нігілізму, тобто деформаційного стану правосвідомості особи, який характеризується усвідомленим ігноруванням вимог закону, цінності права, зневажливим ставленням до правових принципів.

Дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до наступного висновку.

За змістом ч.1 ст. 41 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Згідно зі ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та законів України.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положення КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Перша з них, репресивно-каральна (або "штрафна"), полягає в тому, що адміністративна відповідальність є, по-перше, актом відплати держави щодо правопорушника, а, по-друге, засобом, який попереджає нові правопорушення.

Друга функція, запобіжно-виховна, тісно пов`язана з попередньою. Вона покликана забезпечити формування в адресатів адміністративно-правових норм мотивів, які б спонукали їх дотримуватись вимог законів, поважати права і законні інтереси інших осіб.

Вина ОСОБА_1 в суді підтверджена повністю зібраними на нього матеріалами адміністративної справи: протоколом про адміністративне правопорушення № ОМС-ЧК-22/1143/АВ/П/ПТ від 05.12.2019 року; актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю за № ОМС-ЧК-22/1143/АВ від 05.12.2019 р.; копіями штатних розкладів працівників ФОП Лупан за 2017 р., 2018 р., 2019 р.; копією наказу № 11 (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) з ОСОБА_2 від 22.10.2018 р.; копіями розрахункових відомостей; копією наказу № 1 (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) з ОСОБА_3 від 28.02.2017 р.; копіями розрахункових відомостей. Також, до матеріалів було долучено копію рішення виконавчого комітету Уманської міської ради за № 97 від 12.03.2018 р. «Про уповноваження працівників відділу аудиту та фінансового контролю Уманської сільської ради на складання протоколів про адміністративні правопорушення».

В діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбачений ч.1 ст. 41 КУпАП.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суддя дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП.

Вбачаючи в діях громадянина ОСОБА_1 ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, суддя вважає необхідним притягнути останнього до адміністративної відповідальності із застосуванням до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з вимогами ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 40-1, ст. 124, ст. ст. 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 (пятсот десять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 384 ( триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду, протягом десяти днів, з дня її винесення, через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Суддя: Ю.В. Мазуренко