Справа № 712/7553/19
Провадження № 3/712/1828/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Кончина О.І., за участю прокурора Лисика М.А., захисника Мельниченко А.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки НП України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого депутатом Черкаської обласної ради, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 являючись депутатом Черкаської обласної ради VII скликання, будучи відповідно до підпункту «б» пункту 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, пов`язані з корупцією, в порушення п. 3 ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про запобігання корупції», подав в щорічній декларації за 2018 недостовірні відомості про вартість автомобіля Land Rover Range Rover, оскільки вартість автомобіля складає 6322604,73 грн., відповідно до додаткової угоди від 23.04.2018, а ОСОБА_1 зазначено вартість автомобіля у сумі 6000168 грн. Таким чим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що між ним та ТОВ «ВіДі Пауер» 26.11.2017 було укладено договір купівлі продажу про придбання автомобіля вартістю 6000167,80 грн. про існування інших угод щодо вартості автомобіля не пам`ятає, тому ним і було зазначено у поданій щорічній декларації за 2018 вартість автомобіля у сумі 6000167,80 грн. Також додав, що не бажав та свідомо не допускав настання негативних наслідків за подання недостовірних відомостей про вартість автомобіля в декларації за 2018.

Захисник Мельниченко ОСОБА_2 просила закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки вважає, що в діяннях ОСОБА_1 відсутні мотиви на подання недостовірних відомостей про вартість автомобіля та в його діях відсутня як об`єктивна так і суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП та надала письмові заперечення.

Прокурор в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП. Звертає увагу, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, повністю підтверджується наявними у справі доказами, підстав для закриття провадження не вбачає.

Суддя, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановила наступне.

Згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є, зокрема, депутати місцевих рад.

Зазначене вище свідчить про те, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Черкаської обласної ради VII скликання, є суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-6 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, суддя виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до вимог ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», у декларації зазначаються відомості про цінне рухоме майно, вартість якого перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, що належить суб`єкту декларування або членам його сім`ї на праві приватної власності, у тому числі спільної власності, або перебуває в її володінні або користуванні незалежно від форми правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають: а) дані щодо виду майна, характеристики майна, дату набуття його у власність, володіння або користування, вартість майна на дату його набуття у власність, володіння або користування; б) дані щодо транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також щодо їх марки та моделі, року випуску, ідентифікаційного номера (за наявності). Відомості про транспортні засоби та інші самохідні машини і механізми зазначаються незалежно від їх вартості;

За ч. 4 ст. 172-6 КУпАП та примітки до цієї статті, адміністративним правопорушенням є подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування . Суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відповідальність за цією статтею за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» сума прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день подання декларації становила 1700,00 гривень, тобто адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП для ОСОБА_1 мала б наставати у випадку подання завідомо недостовірних відомостей, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 160 000,00 до 400 000,00 грн.

Нормами ст.280 КУпАП передбачено, що на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обов`язок з`ясувати не лише те, чи було вчинено діяння, але і питання винуватості особи у його вчиненні.

Вина є одним з елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, наданих йому службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині 1 статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Так, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Вказане випливає із змісту ст. 10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст.11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати).

Вказане повністю узгоджується із позицією Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 зазначив, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до постанови КМУ 1388 від 07.09.1998 п.8 державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух") Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; укладені та оформлені в центрах надання адміністративних послуг у присутності адміністраторів таких центрів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою; договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки Land Rover Range Rover, 2018 року випуску, що підтверджується договором купівлі-продажу автомобіля від 26.11.2017 № ПАсА-0001/330; додатковою угодою від 23.04.2018, заявою № 140132624 від 25.04.2018; актом огляду реалізованого транспортного засобу № 7118/18/000523 від 23.04.2018.

На момент укладення договору купівлі продажу станом на 26.11.2017 ціна автомобіля становила 6000167,80 грн.

Як вбачається з додаткової угоди ОСОБА_1 право власносності на автомобіль набув 24.04.2018 і вартість автомобіля на вказану дату становила 6322604,73 грн. така ж вартість вказана і в акті огляду реалізованого транспортного засобу № 7118/18/000523 від 23.04.2018.

Отже згідно з вказаним на момент набуття права власності вартість автомобіля становила 6322604,73 грн., натомість у декларації за 2018 рік ОСОБА_1 вартість автомобіля зазначена 6000168 грн., тобто така вартість відрізняється від дійсної на суму 322436,73 гривень.

З врахуванням зазначеного, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 у декларації за 2018 рік подано завідомо недостовірні відомості на суму 322436,73 грн., що становить 189,67 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, ця вказана сума є більшою за 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а тому адміністративна відповідальність ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП не виключається.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 30.05.2019 № 315115; електронною декларацією ОСОБА_1 ; заявою № 140132624 від 25.04.2018; актом огляду реалізованого транспортного засобу від 23.04.2018; додатковою угодою від 23.04.2018; заява від 25.04.2018.

Твердження ОСОБА_1 та його захисника про відсутність умислу на подання недостовірних відомостей, щодо вартості автомобіля у щорічній декларації, суддя не може взяти до уваги, оскільки ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони й обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що із встановленими Законом України «Про запобігання корупції» вимогами та обмеженнями ОСОБА_1 був ознайомлений, так як особисто подавав декларацію, отже повинен бути усвідомлювати наслідки, щодо подання завідомо недостовірних відомостей у декларації. Обставин, які об`єктивно могли завадити ОСОБА_1 зазначити відомості про вартість автомобіля в повному розмірі, судом не встановлено.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та майнового стану, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність порушника, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.172-6 ч. 4 , 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, судовий збір в розмірі 384,20 грн., який зарахувати на рахунок 6001 в Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код за , отримувач: ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106, код класифікацій доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена, на підставі ст.294 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови в Черкаський апеляційний суд .

Суддя Соснівського

районного суду міста Черкаси О.І.Кончина