Справа № 212/1944/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Козлов Ю.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешкає: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу БД №195504 від 27.02.2018, водій ОСОБА_1 27 лютого 2019 року о 12-10 годині, керував автомобілем марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 , в м.Кривий Ріг, по вул. Тухачевського,41 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зиниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду, на визначення стану спяніння на місці відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Особі, що притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснені вимоги ст.268 КУпАП й зміст ст.ст.55,56,59,63 Конституції України.
В суді ОСОБА_1 провини не визнав, пояснив, що він вказував інспектору на те, що він ВІЧ - інфікований, приймає ліки, в склад яких входять АДТ, що може визвати спотворене реагування організму на ті чи інші фактори впливу. Вислухавши його пояснення, працівник поліції попрохав підписати документ та на камеру сказати, що він відмовляється їхати на медичний огляд і пообіцв, що він не буде притягуватись до відповідальності. Намагався самостійно поїхати до лікарні КПНД для медичного обстеження на спростування винуватості у порушення ПДР та адмігністративного закону, однак йому було відмовлено в проведенні медичного огляду, тому що з моменту зупинки минуло більше 4 годин.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до вимог ст.245 КпАП України, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Суб`єктом адміністративного правопорушення визнається особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння і здатне нести адміністративну відповідальність (володіє адміністративні деліктоздатністю).
У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зазначено, що згідно зі ст.245 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом. Дослідивши матеріали справи з наявними у неї доказами, добутими з певних джерел, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Порядок здійснення огляду на стан сп`яніння чи інший хворобливий стан, крім іншого, встановлено сумісним наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 N 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», пункт 6 розділу I якого «Загальні положення», наголошує на тому, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби). На місці зупинки, особі яка вважалася порушником, пройти медогляд на місці за допомогою технічних засобів не пропонувалося.
Проведення самого огляду повинно відповідати приписам зазначеного та інших нормативно-правових актів (Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законам України "Про Національну поліцію", "Про дорожній рух" та "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними", постанові Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" тощо). В наявності ж, в матеріалах справи (зокрема на записі відеорегістратора), систематичне порушення приписів, зокрема, вищевказаного Наказу МОЗ та МВС від 09.11.2015р. N 1452/735. Відповідно до п.11 розділу ІІ цього наказу оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством. Ця норма є бланкетною та відсилає до підпункту 1 пункту 1 розділу ІІ «Оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» Наказу МВС УКРАЇНИ від 07.11.2015р. N 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі»: до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності.
У заготовлених поліцейськими бланках пояснень зазначено прізвіща, ім`я та по-батькові свідків (понятих) але не вказано за допомогою яких документів встановлено їх особи. У бланках пояснень взагалі відсутня така графа. Це є грубим порушенням вказаних вище НПА у зв`язку з тим, що унеможливлює достовірну ідентифікацію цих осіб. З приводу цього їх письмові пояснення, а точніше підписані ними заповнені бланки пояснень, навряд чи можуть бути сприйняті як доказ у розумінні процесуальних норм КУпАП.
Таким чином, при збиранні доказів, працівниками поліції, було порушено ч.2 ст.251, ст.ст.254,256,266 КУпАП, що саме по собі, унеможливлює встановлення об`єктивних даних про фактичні обставини справи. З огляду на ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. В даному випадку, припущенням є той факт, що був виявлений факт наркотичного сп`яніння, оскільки інспектор патрульної поліції не зміг переконливо та беззаперечно описати ознаки, які б надавали йому дійсно законне право вимагати пройти медичне обстеження водія на предмет наркотичного чи іншого сп`яніння. Регламентованого законом порядку, який визначає як беззаперечну ознаку наркотичного сп`яніння, наприклад, підсвічування зениць очей ліхтариком (за умови денного освітлення) взагалі не існує. Сповіщення про те, яким чином особа себе поводила на кшталт: «поведінка, що не відповідає обстановці» - це взагалі оціночне судження, яке має бути вмотивованим (в чому полягала неадекватність поведінки водія, які порівняльні норми поведінки наводяться, у даному випадку, поліцейським тощо), належно висвітленим і закріпленим поясненнями свідків. Права надані інспекторам УПП Законом України «Про Національну поліцію», Постановою КМУ №1306 «Про правила дорожнього руху» і низкою інших нормативно-правових актів - не є безумовними і беззаперечними і мають використовуватися у суворій відповідності до норм Основного закону з метою запобігання порушення конституційних прав і сводбод громадян.
Обов`язок довести провину у скоєнні правопорушення покладається законом на особу, яка складає протокол. Ключових доказів цього вирішального моменту для притягнення особи до адміністративної відповідальності (це «дослідження» проводилось, по-перше як було вже сказано на власний розсуд, по-друге: навіть проведене таким чином, здійснювалось без присутності свідків, які б якимось чином підтвердили факт відсутності реагування очей водія на ті чи інші фактори, оскільки можливості бодікамери, яка фіксувала цей момент, не можуть забезпечити технічно чіткого бачення ситуації, що насправді відбувалася) немає.
Таким чином, стороною, яка ініціювала обвинувачення у скоєнні правопорушення не було надано судді законних та допустимих доказів законності вимоги, що вона висувалася водію.
Описані вище обставини: незрозуміла ситуація з особами свідків-понятих, сумніви у законності вимоги інспектора пройти медичне обстеження на стан наркотичного сп`яніння, - ставлять під сумнів доведеність даних, що зазначені в протоколі БД №195504 від 27.022019 року, складеному поліцейським-інспектором 2 роти 1-го батальону 2-го полку ПП в м.Кривому Розі Сисоєвим В.С., а відтак з урахуванням наведеної вище норми ч.3 ст.62 Конституції України переконують у відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_1 .
У відповідності до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджується матеріалами справи, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю через відсутність події і складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 280, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: Ю. В. Козлов