Справа № 500/1885/19
Провадження № 3/500/577/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Швець В.М., за участю прокурора Маріогло О.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,розглянувши матеріали, які надійшли з Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ізмаїл, Одеської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно наданих матеріалів, ОСОБА_1 , перебував з 01.09.2010 по 02.07.2018 року на службі в Національній поліції України, на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Ізмаїльського відділу поліції ГУ НП в Одеській області, маючи спеціальне звання-старший лейтенант поліції, та спеціальний жетон з індивідуальним номером - НОМЕР_2, перед звільненням зі служби в поліції та припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно подав електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги передбачені ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Свою вину у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 не визнав, пояснив, що дізнався про звільнення 16.07.2018 року.

Прокурор вважав, що є всі підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суддя приходить наступного висновку.

Стаття 280 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. З ст. 49 Закону України «Про національну поліцію», незалежно від професійних та особистих якостей, рівня фізичної підготовки та стану здоров`я на службу в поліції не можуть бути прийняті особи у випадках, визначених частиною другою статті 61 цього Закону, а також особи які: відмовляються від взяття на себе зобов`язань дотримуватися обмежень та/або від складання Присяги поліцейського, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про національну поліцію», на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції», цим та іншими законами України.

Відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини першої статті 3 закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є: поліцейський, тобто - ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Встановлено, що ОСОБА_1 за наказом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області від 27.12.2017 року № 1976 о/с, призначений дільничним офіцером поліції сектору превенції Ізмаїльського відділу поліції ГУНП в Одеській області (а.с.17).

ОСОБА_1 подав рапорт про звільнення зі служби в поліції з 02.07.2018 року (а.с.19).

Наказом начальника ГУНП в Одеській області від 02.07.2018 №932 о/с старший лейтенант поліції ОСОБА_1 за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію» звільнений зі служби в поліції (а.с.18).

04.01.2019 в ІТС Реєстр (https://public.nazk.gov.ua/search) виявлено наявні декларації ОСОБА_1 :

щорічна за 2016 рік, подана - 18.02.2017;

щорічна за 2017 рік, подана-28.03.2018;

перед звільненням - подана 19.07.2018 о 18 год. 12 хв.

виправлена декларація (перед звільненням) подана - 26.07.2018 року о 13 год. 41 хв.

Відповідно до пункту 5 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089), ОСОБА_1 , будучи поліцейським, повинен був подати декларацію суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, яка подається не пізніше дня такого припинення, тобто, у вказаному випадку, з 01.01.2018 по 02.07.2018, однак, ОСОБА_1 подав декларацію несвоєчасно, та фактично не здійснив свій обов`язок щодо подання декларації за період не охоплений раніше поданими деклараціями. Декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації, тобто у вказаному випадку станом на 01.07.2018 року.

Посилання ОСОБА_1 про те, що він дізнався про звільнення 16.07.2018 року, суд до уваги не приймає, оскільки, по-перше, в рапорті власноруч останній написав про звільнення його з посади саме з 02.07.2018 року, по-друге, декларацію про звільнення було подано 19.07.2018 року, тобто з порушенням встановленого законом строку.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення розцінюється критично, як обраний ним спосіб ухилення від відповідальності за вчинене та до уваги не приймаються, оскільки викладені обставини спростовуються наведеними вище доказами.

Таким чином, аналіз вищезазначених норм законодавства та обставин справи дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, ступінь вини та особу правопорушника, який притягується до адміністративної відповідальності, суддя вважає можливим застосувати до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави.

Керуючись ст.ст. 23, 27, 33, 34, 172-6, 256, 268, 276-280, 283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя: В.М.Швець