Справа №443/1786/18
Провадження №3/443/6/19
ПОСТАНОВА

іменем України

31 січня 2019 року м. Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Коліщук З.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 162-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,громадянина України, працюючого директором ТзОВ"Альянс Пак",

встановив:

13.11.2018 року від Головного Управління ДФС у Львівській області до Жидачівського районного суду Львівської області повторно поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 162-1 КУпАП з підстав викладених в протоколі про адміністративне правопорушення №837 серії ГУ ЛВ № 003274 від 16.10.2018 року.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення ГУ ЛВ № 003275 від 16.10.2018 року керівник ТзОВ "Альянс Пак" ОСОБА_1 умисно ухилився, як службова особа підприємства, від повернення в Україну, у передбачені законом строки виручки в іноземній валюті від реалізації на експорт товарів в сумі 2593,7 євро, чим порушив вимоги ст.1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, хоч своєчасно був оповіщений про місце, день та годину слухання справи. До початку розгляду справи надіслав до суду письмові пояснення, у яких зазначив, що 15 серпня 2018 року ГУ ДФС у Львівській області видано наказ за № 4695 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ "Альянс Пак"", яким передбачено провести документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ "Альянс Пак" за період діяльності з 01 вересня 2017 року по 21 серпня 2018 року з метою перевірки дотримання вимог Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" за контрактом від 22.05.2017 22 UA/1, відповідно до інформації уповноваженого банку ПАТ "Кредобанк" від 04.04.2018 №52-14082/18 про порушення строків розрахунків за експортно-імпортними операціями, терміном 5 робочих днів "Альянс Пак" старшим державним ревізором-інспектором відділу перевірок фінансових операцій управління аудиту ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_2, яка прибула на підприємство для проведення документальної позапланової виїзної перевірки. Документальна позапланова виїзна перевірка на ТзОВ "Альянс Пак" розпочата не була і до перевірки ОСОБА_2 допущена не була директором ТзОВ "Альянс Пак", у звязку з порушенням встановленого порядку проведення документальної позапланової виїзної перевірки. Вказаний наказ був оскаржений ТзОВ "Альянс Пак" до Львівського окружного адміністративного суду та рішенням суду від 15.11.2018 року наказ ГУ ДФС у Львівській області № 4695 від 15.08.2018 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ "Альянс Пак" визнано протиправним та скасовано.

Незважаючи на те, що ОСОБА_2 не була допущена до перевірки директором ТзОВ "Альянс Пак" і така перевірка не була проведена, ОСОБА_2 04.09.2018 складено ОСОБА_2 за № 2206/13-01-14-03/37574103, про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ "Альянс Пак", а 16 жовтня 2018 року нею складено протокол про адміністративне правопорушення за № 837 серії ГУ ЛВ № 003274 стосовно нього, як керівника ТзОВ "Альянс Пак", за ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Однак ні з протоколу про адміністративне правопорушення № 837 серії ГУ ЛВ № 003274 від 16.10.2018 року, ні з акту від 04.09.2018 № 2206/13-01-14-03/37574103 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ "Альянс Пак" не вбачається, які ж саме діяння вчинені ним, як керівником ТзОВ "Альянс Пак" та в чому полягає його вина у вчиненні правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст. 162-1 КУпАП. Старший державний ревізор-інспектор відділу перевірок фінансових операцій управління аудиту ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_2, яка склала протокол № 837 від 16.10.2018 року про адміністративне правопорушення, обмежилася лише загальними фразами та своїм припущенням про умисне ухилення від повернення валютної виручки в Україну, не зазначивши обставини вчинення правопорушення, суть самого правопорушення (дії або бездіяльність та в чому полягають) з посиланням на норму спеціального Закону.

За таких умов вважає, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 162-1 КУпАП, у звязку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, а тому сам по собі вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення вважає не може бути беззаперечним доказом його вини у діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності його вини.

Просив розглядати справу за його відсутності та провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162-1 КУпАП відносно нього закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що в діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162-1 КУпАП з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з'ясування обставин по справі.

Згідно із вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У диспозиції ч. 1 ст. 162-1 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі умисного ухилення службових осіб підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності або громадян - суб'єктів підприємницької діяльності від повернення в Україну у передбачені законом строки виручки в іноземній валюті від реалізації на експорт товарів (робіт, послуг) або інших матеріальних цінностей, отриманих від цієї виручки, а також умисне приховування будь-яким способом такої виручки, товарів або інших матеріальних цінностей.

Об'єктивна сторона правопорушення полягає в умисному ухиленні від повернення в Україну у передбачені законом строки виручки в іноземній валюті від реалізації на експорт товарів (робіт, послуг) або інших матеріальних цінностей, отриманих від цієї виручки, а також умисне приховування будь- яким способом такої виручки, товарів або інших матеріальних цінностей.

Суб'єктивна сторона порушення, передбаченого ч. 1 ст. 162-1 КУпАП, характеризується прямим умислом.

Обов'язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за даною статтею є наявність умислу на ухилення від повернення в Україну у передбачені законом строки виручки в іноземній валюті від реалізації на експорт товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно із вимогами ст. 9 КУпАП, необхідною ознакою адміністративного правопорушення є наявність вини в його вчиненні.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162-1 КУпАП надано протокол №837 серії ГУ ЛВ № 003274 від 16.10.2018 року про адміністративне правопорушення та акт від 04.09.2018 року № 2206/13-01-14-03/37574103 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ "Альянс Пак".

Надаючи оцінку зазначеним доказам судом встановлено, що у них не міститься обґрунтування того, які саме умисні дії ОСОБА_1, як керівника ТзОВ "Альянс Пак" мають наслідком ухилення від повернення валютної виручки в Україну. Посадова особа при складанні протоколу лише обмежилась своїм припущенням про умисне ухилення ОСОБА_1 від повернення валютної виручки в Україну.

З наданих ОСОБА_1 письмових доказів судом установлено, що наказ ГУ ДФС у Львівській області № 4695 від 15.08.2018 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ "Альянс Пак"", який послужив підставою складення ГУ ДФС у Львівській області акту від 04.09.2018 року №2206/13-01-14-03/37574103 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ "Альянс Пак" та протоколу №838 від 16.10.2018 року про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.162-1 КУпАП - визнано протиправним та скасовано, а тому їх не можна вважати належними доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.162-1 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази у справі, суд дійшов висновку, що провадження у справі стосовно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162-1 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 251, 256, 283-285 КУпАП, суд,-

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 провадженням закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162-1 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови

Суддя З.М. Коліщук