Категорія:ч.1 ст.130 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., отримавши для розгляду справу про адміністративне правопорушення (провадження №33/802/103/19) щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В

Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.12.2018 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідно становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На вказану постанову судді ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2019 року мене, суддю Гапончука В.В., визначено головуючим (суддею-доповідачем) у даній справі.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що існують обставини, які є підставою мого самовідводу.

Відповідно до ч.2 ст.7 КпАП України провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Згідно з п.1 ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя зобов'язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Безсторонність суду передбачає як його суб'єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так і об'єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.

В даній справі про адміністративне правопорушення особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 є суддею Апеляційного суду Волинської області у відставці, з яким ми знайомі досить тривалий час, працювали в одній установі, що може викликати обґрунтований сумнів у безсторонності судді.

Враховуючи вищевказане, приходжу до висновку, що моя участь у даній справі може викликати сумнів в об'єктивності та неупередженості, тому вважаю за необхідне заявити самовідвід.

Керуючись ст.8 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.7 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В

Заяву про самовідвід судді Волинського апеляційного суду Гапончука Віктора Васильовича задовольнити.

Матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 грудня 2018 року, передати для вирішення питання про перерозподіл розгляду даної справи автоматизованою системою документообігу Волинського апеляційного суду.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.В. Гапончук