Провадження № 3/947/7480/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2019 року суддя Київського районного суду м. Одеси Чванкін С.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ОБ № 172804, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 27.10.2019 року о 22 годині 10 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Деу», н/з НОМЕР_1 , по проспекту Адміральський в м. Одеса, при повороті ліворуч з крайньої правої смуги, не надав переваги у русі службовому автомобілю «Тойота», н/з НОМЕР_2 , чим створив аварійну ситуацію, змусивши водія автомобіля різко змінювати напрямок руху та подавати звуковий сигнал з метою уникнення зіткнення.

Працівниками патрульної поліції було кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 4 КпАП України.

У судове засідання з`явився ОСОБА_1 , що підтверджується підписом особи в пам`ятці, свою вину не визнав та пояснив, що він не створював аварійної ситуації.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 С.В. ОСОБА_3 просив суд закрити провадження по справі у зв?язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, оскільки аварійної ситуації він не створював.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що провадження у справі підлягає закриттю у зв?язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Судом було встановлено, що 27.10.2019 року працівниками патрульної поліції було складено адміністративний протокол у відношенні ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 122 КпАП України.

Працівниками патрульної поліції у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

З відеозапису вбачається, що дійсно ОСОБА_1 здійснював поворот ліворуч з крайньої правої смуги, однак жодної аварійної ситуації він не створив, різкого гальмування та зміни напрямку руху, як зазначено в протоколі з відеозапису не вбачається, тобто відсутні докази того, що ОСОБА_1 створив аварійну ситуацію.

Таким чином, суд не знайшов підтвердження того, що дії ОСОБА_1 дійсно змусили водія автомобіля різко змінювати напрямок руху та подавати звуковий сигнал з метою уникнення зіткнення.

Більш того, з відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 рухається по Адміральському проспекту, що є головною дорогою, у зв?язку з чим ОСОБА_1 не міг порушувати п. 16.11 Правил дорожнього руху, оскільки він передбачає рух по другорядній дорозі.

Частина 4 ст. 122 КпАП України передбачає відповідальність за створення аварійної обстановки, а саме: примушення інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, що в даному випадку інкримінується ОСОБА_1 .

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

З огляду на міркування викладені вище, суд не може покласти в основу обвинувачення лише протокол про адміністративне правопорушення.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КпАП.

Відповідно до положень статті 7 КпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не вбачається, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд доходить до висновку, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 , тому суд приходить до переконання про необхідність закриття провадження по справі у зв?язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 122, 247, 268, 279, 280, 283, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 122 КпАП України закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Чванкін С. А.