Справа № 565/1951/19
Провадження № 3/565/974/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2019 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в складі судді Мануляка Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Костопільського відділу поліції головного управління Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 02 листопада 2019 року о 01 год. 40 хв. на автодорозі Яполоть-Стидень Костопільського району водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВОЛЬВО, д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest № 6810» та проведення такого огляду у мед закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.п. 2.5, 2.9 а ПДР України.

Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, заперечив обставини викладені у протоколі, подав письмове клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення. Пояснив, що 02 листопада 2019 року, близько 02 год. 30 хв., він спільно із своїм товаришем ОСОБА_2 , на його автомобілі марки «Вольво В340» на іноземній реєстрації повертались додому по автодорозі сполученням с. Яполодь - с. Малий Стидень Костопільського району. Автомобілем керував власник ОСОБА_2 , а він перебував у салоні в якості пасажира. На відстані близько 5 км від с. Яполодь в напрямку с. М. Стидень на автодорозі вони помітили дорожньо-транспортну пригоду з участю мотоцикла. На місті пригоди в цей час перебувало кілька підлітків, а також знаходився постраждалий внаслідок ДТП. ОСОБА_2 зупинив керований ним автомобіль прямо на дорозі і вони побігли до місця ДТП, щоб надати допомогу постраждалим. На місці ДТП в тяжкому стані знаходилася лише одна незнайома їм особа, якій вони разом надавали посильну допомогу. Приблизно через 7 -10 хвилин до місця ДТП під`їхала швидка допомога і вони допомогли перенести постраждалого до карети швидкої допомоги, після чого швидка поїхала до м. Костопіль. Саме в цю мить до місця ДТП під`їхали співробітники поліції на двох автомобілях, щоб оглянути місце події. До них підійшов інспектор патрульної поліції і почав вимагати звільнити проїзну частину дороги, тобто щоб водій з`їхав на узбіччя, оскільки на їх розсуд автомобіль «Вольво» перешкоджав руху. Насправді автомобіль був розташований ближче до правого краю дороги і нікому з учасників не заважав.Співробітники поліції підійшли до ньогоі пригрозили, що вилучать автомобіль на іноземних номерах і складуть протокол у випадку, якщо цей транспортний засіб не заберуть з дороги. Побоюючись погроз поліцейських і на їх вимогу саме до нього він вирішив з`їхати на узбіччя і сів за кермо автомобіля, запустив двигун ключем, який знаходився у замку запалювання та на першій передачі проїхав до узбіччя 4-5 м., де зупинився, заглушив двигун, закрив дверцята автомобіля. Саме в цей момент до нього знову підбігли співробітники поліції і вимагали передати їм ключі від автомобіля. На цю вимогу він передав їм ключі і двоє поліцейських відвели його до службового автомобіля та почали вимагати документи на автомобіль і посвідчення водія. У відповідь він пред`явив власне посвідчення водія, а відносно документів на автомобіль пояснив, що водієм і власником даного транспортного засобу є ОСОБА_2 , який в цей час перебував на вулиці поруч службового автомобіля. В свою чергу ОСОБА_2 також намагався пояснити, що він є водієм і власником автомобіля «Вольво», але поліцейські не звертали на ці обставини увагу і продовжували вимагати документи на автомобіль від нього. ОСОБА_2 , котрий намагався зайти в салон службового автомобіля, щоб пояснити ситуацію, повідомив поліцейським, що документи на даний транспортний засіб знаходиться в салоні автомобіля у «бардачку» і потрібно відчинити автомобіль та вилучити їх, оскільки ключі знаходились у поліцейських, то ОСОБА_3 не зміг показати ці документи.Після цього, перебуваючи у салоні службового автомобіля, йому було запропоновано пройти алко - тест на наявність алкоголю в організмі у відсутності двох свідків. У службовому автомобілі був присутній тільки один чоловік, яки приїхав з працівниками поліції. Він намагався пояснити поліцейським, що саме на їх вимогу та погрозу вилучити автомобіль він змушений був від`їхати чужим автомобілем кілька метрів на узбіччя, щоб звільнити дорогу, а тому він не має проходити будь-які тести, оскільки на такі дії вони умисно його спровокували, а тому дії поліцейських відносно нього є неправомірними. Після його пояснень з приводу неправомірних дій співробітників поліції, його звільнили із салону службового автомобіля, але в подальшому все-таки у ОСОБА_2 був вилучений автомобіль «Вольво В340» на іноземній реєстрації. При цьому поліцейські попередили його, щоб він з`явився до Костопільського ВП у понеділок, тобто 04.11.2019 року, після чого залишили разом з ОСОБА_2 , серед ночі, у лісі, за п`ять кілометрів від ближнього населеного пункту та поїхали до м. Костопіль. Саме 04.11.2019 року, він прибув до Костопільського ВП, де йому вручили постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення серії ДП 18 №313216 від 02.11.2019 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, якого він фактично не скоював. Натомість, з протоколом про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП його не ознайомили, копії його не вручали і лише видали тимчасове посвідчення водія на право керування транспортним засобом.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бабік К.В. подав до суду письмові пояснення, які підтримав у судовому засіданні. Доводи пояснення зводяться до того, що фіксування поліцейськими відмови водія від проходження огляду здійснено з порушенням ст. 266 КУпАП, постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858. Також звернув увагу на те, що «Alcotest № 6810» не відноситься до спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 02 листопада 2019 року, близько 02 год. 30 хв., він керував на автодорозі сполученням с. Яполодь - с. Малий Стидень Костопільського району своїм автомобілем марки «Вольво В340» на іноземній реєстрації. Разом з ним їхав у якості пасажира ОСОБА_1 . Вони побачили дорожньо-транспортну пригоду з участю мотоцикла. На місті пригоди в цей час перебувало кілька підлітків, а також знаходився постраждалий внаслідок ДТП. Він зупинив автомобіль і вони допомогли медикам надати допомогу травмованому. У цей час під`їхали працівники поліції і почали вимагати у ОСОБА_1 , який стояв біля автомобіля, щоб він відігнав його автомобіль, бо інакше вони вилучать автомобіль. ОСОБА_1 сів у автомобіль та відігнав його на кілька метрів. Після цього працівники поліції відвели ОСОБА_1 до службового автомобіля, до них підсів ще один чоловік, який з ними приїхав, і закрили двері, не даючи мені змоги пояснити ситуацію. Через деякий час вони ОСОБА_1 відпустили, мій автомобіль забрали, а нас залишили на автодорозі.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились.

Судом вживались заходи щодо виклику свідків, однак свідок ОСОБА_4 до суду не з`явився та не повідомив про причини неявки, будучи повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином. Повістка про виклик до суду на ім`я свідка ОСОБА_5 невручена адресату, однак адреса зазначена на конверті відповідно до відомостей, які містяться у поясненнях даного свідка та протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 02.11.2019 року суд вважає неналежними доказами, що відповідає позиції Верховного Суду викладеній у постанові в справі № 560/751/17 від 27.06.2019 року, згідно якої письмові пояснення свідків адміністративного правопорушення без їх допиту в судовому засіданні не можуть бути беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення та дослідивши докази, які знаходяться у матеріалах провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною першою ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок такого огляду визначений ст. 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі -Порядок) та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Указаними нормами законодавства регламентовано, що огляд, проведений з порушеннями, передбачених ними вимог, вважається недійсним.

Відповідно до цих нормативних актів, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, з ознаками такого стану, при цьому ознаки такого стану виписані в пункті 3 вищевказаної Інструкції: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Сам огляд водія проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення (ч.ч.1 і 2 ст.266 КУпАП, пункти 2-5 Порядку, п.6 Інструкції).

Відповідно до розділу ІІ п. 10 Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

І лише у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки або в разі незгоди з його результатами, огляд та складання висновку за його результатами проводиться в закладах охорони здоров`я в присутності поліцейського, але не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту встановлення відповідних підстав для його здійснення (ч.ч.3, 4 ст.266 КУпАП).

Згідно п. 8 вказаного Порядку, п. 6 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом МВС України №1395 від 7 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним (ч.5ст.266 КУпАП).

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису на DVD-R диску з матеріалами відеофіксації правопорушення відносно ОСОБА_1 від 02.11.2019 року встановлено, що під час фіксування відмови від огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у службовому автомобілі поліцейських був присутній тільки один свідок, атаке підтверджує, що поліцейськими не було дотримано порядку фіксування відмови водія від огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 заперечував щодо керування ним транспортним засобом. З цього ж відеозапису встановлено, що особа зовні схожа на ОСОБА_1 здійснює паркування транспортного засобу.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським вказано час скоєння адміністративного правопорушення 01 год. 40 хв. 02.11.2019 року та час складання протоколу 02 год. 10 хв. 02.11.2019 року, натомість з переглянутого вищевказаного відеозапису, який наданого працівниками поліції, встановлено, що особа зовні схожа на ОСОБА_1 приводить у рух транспортний засіб о 02 год. 28 хв. 02.11.2019 року. Отже, вказаний факт також не відповідає обставинам зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 269256 від 02.11.2019 року.

Слід зазначити, що диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає як керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вказані правопорушення передбачені різними пунктами Правил дорожнього руху України і одночасне вчинення одного правопорушення виключає можливість вчинення іншого правопорушення, однак при складенні поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 269256 від 02.11.2019 року зазначено, що ОСОБА_1 порушив одночасно п. 2.5 та п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, що в свою чергу є порушенням принципу правової визначеності.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості особи, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Стаття 9 КУпАП наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Згідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Долучені поліцейським до матеріалів адміністративного провадження протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 269256 від 02.11.2019 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до Костопільської ЦРЛ, письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не можуть вважатись допустимими доказами, оскільки здобуті з порушенням Порядку та Інструкції, та не дають підстав вважати, що на момент зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 керував ним у стані алкогольного сп`яніння та на місці зупинки транспортного засобу в присутності свідків відмовився від огляду на стан сп`яніння. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 пунктів 2.5 та п. 2.9 а ПДР України до матеріалів провадження не додано.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з викладеного та з огляду на диспозицію ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 в досліджуваній ситуації, не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки порядок фіксування відмови від огляду на стан сп`яніння, проведений з порушенням, а отже в його діях відсутній склад цього адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст.130, ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Суддя Ю.В. Мануляк