Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1162/19
Провадження № 3/382/329/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" серпня 2019 р. суддя Яготинського районного суду Київської області Литвин Л.І. розглянувши матеріали, які надійшли від Яготинського ВП Переяслав-Хмельницького відділу ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого у ТОВ "Віта Веріган в м. Києві,

за ч. 1 ст. 130 КпАП України, за участю адвоката Лещенка С.О.

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, в котрому зазначено, що 20.06.2019 року близько 03 години 30 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем Пежо 605 державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Яготин Київської області по вул. Незалежності з явними ознаками алкогольного сп"яніння, що виражалося у почервонінні очей, тремтінні рук, запаху алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп"яніння відмовився у присутності свідків.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 пояснив, що під час зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції ознак сп"яніння у нього не було. Проте, працівники поліції вимагали від нього пройти огляд на стан сп"яніння у медичному закладі, у відповідь на що ОСОБА_1 пропросив пройти медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Драгер", однак, йому було відмовлено. При цьому, очевидців під час зупинки ОСОБА_1 не було.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Отже, з огляду на зміст вказаної норми, окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Згідно із п. 1 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України від 09.11.2015р. №1452/735, за наявності ознак, передбачених п. 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров"я України від 09.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп"яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров"я (у сільській місцевості за відсутності лікаря-фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку.

Пунктом 7 розділу І, пунктами 6, 8, 10 розділу ІІ, пунктами 3, 15, 16, 22 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу провадиться в присутності двох свідків... Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, (додаток до інструкції № 2)... Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я , в якому надано на його проведення відповідно до ст. 266 КпАП України. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння наведена у додатку 1 до цієї Інструкції. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, (додаток № 3). Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду, (додаток № 4). Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважається недійсним.

Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 266 КпАП України огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , дослідивши докази, вважаю, що провадження у справі підлягає до закриття з наступних підстав.

Як вбачається з протоколу про адмінправопорушення ОСОБА_1 керував автомобілем Пежо 605 державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Яготин Київської області по вул. Незалежності з явними ознаками алкогольного сп"яніння, що виражалося у почервонінні очей, тремтінні рук, запаху алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп"яніння відмовився у присутності свідків. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази стосовно того, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Драгер", що не відповідає вимогам вимог п.п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що до протоколу про адмінправопорушення не додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп"яніння.

Однак, з письмових пояснень очевидців вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження саме медичного огляду.

Наявні в матеріалах справи письмові пояснення очевидців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виконані однією рукою, мають ідентичний текст за змістом, що ставить під сумнів їх правдивість.

Доводи ОСОБА_1 відносно того, що під час зупинки його працівниками поліції не було очевидців, підтверджується також тими обставинами, що у зворотньому повідомленні про вручення судової повістки зазначено, що адресат ОСОБА_3 відсутній.

Відповідно до п. 43 Рішення ЄСПЛ «Кобець проти України» при оцінці доказів суд повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом" . Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ураховуючи, що під час розгляду справи не здобуто будь-яких доказів в підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп"яніння то для притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підстав немає, у зв"язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя Литвин Л.І.