Справа №359/7015/18 Головуючий у І інстанції Вознюк С.М.
Провадження №33/824/403/19 Доповідач у ІІ інстанції Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Державної фіскальної служби України Київської митниці ДФС Рунова Т.В. на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2018 року, якою:

ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, місце народження: Україна, Херсонська обл., місце проживання: АДРЕСА_1, працює: хатня робітниця у м. Меріньяк, Франція,

визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., вилучені грошові кошти у розмірі 4900 євро - повернуто ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

23 липня 2018 року о 14 год. 30 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», громадянка України ОСОБА_3, яка прилетіла до України з Франції, м. Париж, літаком авіакомпанії «AIR FRANCE», рейсом № 1752, обрала за формою проходження митного контролю проходження (проїзд) через «зелений коридор». Після перетину «білої лінії» у громадянки України ОСОБА_3 було виявлено 14 900 євро. За протоколом вилучено 4900 євро, решту грошових коштів у розмірі 10 000 євро - пропущено пасажирові.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянкою України ОСОБА_3, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню відповідно до Постанови Правління НБУ від 27.05.2008 №148 зі змінами внесеними Постановою правління НБУ № 312 від 25.07.2012 року, мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2018 року, громадянку України ОСОБА_3, визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., вилучені грошові кошти у розмірі 4900 євро - повернуто ОСОБА_3

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, представник Державної фіскальної служби України Київської митниці ДФС Рунов Т.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2018 відносно громадянки України ОСОБА_3 та постановити нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні порушення митних правил за ст. 471 МК України, застосувавши до неї стягнення у вигляді штрафу розміром 1700 (одна тисяча сімсот) гривень та конфіскації вилученої валюти.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що у судовому засіданні жодним чином не було перевірено реальний майновий стан особи, що притягується до відповідальності. З огляду на це, митниця вважає висновок суду першої інстанції щодо покладення «індивідуального надмірного тягаря» на громадянку України ОСОБА_3 у зв'язку із застосуванням конфіскації є недостатньо обгрунтованим.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне, та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Оцінюючи на правовій підставі докази, суд першої інстанції виходив із того, що громадянка України ОСОБА_3 своїми діями, які полягали у проходженні митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки в сумі, що не перевищує 10 000 євро, або еквівалент цієї суми в іншій валюті, порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, оскільки на момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації не надала, до моменту перетину нею «білої лінії» з приводу декларування до інспекторів митниці не зверталася.

Згідно вимог статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до п. 3 розділу 2 «Ввезення в Україну та вивезення за межі України готівки» Інструкції (в редакції постанови Національного банку України №312 від 25.07.2012 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 року за №1366/21678) «фізична особа - нерезидент має право ввозити в Україну готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі».

Суд першої інстанції в повній мірі врахував обставини справи, характер скоєного, особу правопорушника, відсутність обтяжуючих обставин, прийшов до правильного висновку, що на правопорушника може бути накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без конфіскації вилученої валюти.

Під час розгляду апеляційної скарги знайшли своє підтвердження наступні обставини.

Громадянка України ОСОБА_3 постійно проживає у Франції, м. Меріньяк та працює хатньою робітницею, що стверджується належним чином завіреною довідкою з місця роботи від 03.09.2018 (а.с. 38). 23 липня 2018 року остання прибула до України з метою придбання житла для своєї матері ОСОБА_4 Частину переміщуваних валютних коштів у розмірі 10 000 євро вона взяла в позику у товариша, що стверджується належним чином завіреною розпискою, про те що ОСОБА_5, 16 липня 2018 року надав у позику ОСОБА_3 зазначену суму валютних коштів (а.с. 40). Решта коштів, які переміщувала ОСОБА_3 у розмірі 4 900 євро належать їй особисто та є її власними заощадженнями.

На підставі наведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо встановлення факту, що вилучені валютні кошти мають законне походження, жодних підстав вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - відсутні.

Окрім того, до адміністративної та кримінальної відповідальності ОСОБА_3 раніше не притягувалася, пояснила, що наміру приховати гроші або уникнути декларування у неї не було, все сталось випадково через неуважність та незнання митного законодавства України, свою вину визнає в повному обсязі та щиро розкаюється.

Вина правопорушника стверджується, зокрема протоколом про порушення митних правил № 0604/12500/18 від 23.07.2018, який складено на місці виявлення правопорушення відповідно до норм чинного законодавства України та засвідчено підписом громадянки України ОСОБА_3 щодо відсутності зауважень до змісту вищезазначеного процесуального документу, протоколом опитування від 23.07.2018.

Обтяжуючих відповідальність особи обставин апеляційним судом не встановлено.

Для вирішення питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення (чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

Висновок про звільнення порушника від додаткового адміністративного стягнення у вигляді конфіскації безпосереднього предмета правопорушення можливий за сукупності умов, а саме: правопорушник здійснив правопорушення з необережності, без приховування предмета, порушив правила проходження (проїзду) через «зелений коридор»; порушник перемістив предмет (грошові кошти) для власного використання (оплати проживання, харчування, лікування), і цей предмет має безсумнівно підтверджене законне походження та загалом може бути законно переміщений через митний кордон України за умови письмового декларування; предмет правопорушення не підлягає обкладенню митними платежами чи іншими податками та зборами; порушення митних правил полягає лише в тому, що предмет не було письмово задекларовано порушником, і жодних інших негативних наслідків порушення не настало - державі не завдано майнової шкоди, збитків у вигляді не сплати митних платежів.

Враховуючи особу винної, природу походження валютних коштів, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушення положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції, тобто є не пропорційним, оскільки покладає на громадянку України ОСОБА_3 «індивідуальний надмірний тягар».

Приймаючи до уваги встановлені обставини та дані, на які послався суд при визначенні стягнення для ОСОБА_3, апеляційний суд вважає за можливе погодитись з постановою суду першої інстанції, яка відповідає обставинам справи та стверджується матеріалами справи.

Доводи, які зазначені в апеляційній скарзі представника Київської митниці ДФС Рунова Т.В., апеляційний суд вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та законність прийнятої постанови.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Державної фіскальної служби України Київської митниці ДФС Рунова Т.В. - залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ О.М. Рудніченко