Справа № 464/2977/19 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 33/811/835/19 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Маліновської-Микич О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 23 липня 2019 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн.

Згідно постанови ОСОБА_1 17 травня 2019 року о 15.35 год. в під`їзді будинку АДРЕСА_1 висловлювався нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив громадських порядок та спокій мешканців будинку.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування покликається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною і підлягає до скасуванню з закриттям провадження в справі. Вважає, що не може бути притягнутий до будь-якого відповідальності за недопущення сторонньої особи до мого житла. Більше того, йому не зрозуміло чому ОСОБА_3 визнана потерпілою. Також, вважає, що судом першої інстанції не враховано, що 17 травня 2019 року о 15.35 він не вчиняв образливого чіпляння до громадян та нецензурну лайку в громадському місці, а перебував за місцем свого проживання і намагався не допустити сторонню нетверезу особу в свою квартиру.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Перевіривши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд дійшов переконання, що суд першої інстанції дотримався вимог закону, всебічно й повно дослідив усі обставини справи та зробив обґрунтований висновок про наявність вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 встановлена зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 700725 від 24 травня 2019 року, яким відповідає вимогам ст. 256 КУАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення; показаннями у суді першої інстанції потерпілого ОСОБА_2 , попередженого про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України, який ствердив, що ОСОБА_1 17 травня 2019 року виштовхував за двері квартири, в під`їзді будинку кричав та погрожував, ображав його і ОСОБА_3 нецензурною лайкою; показаннями у суді першої інстанції свідка ОСОБА_4 , попередженого про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України, сусіда, який ствердив, що 17 травня 2019 року ОСОБА_1 голосно кричав в під`їзді будинку, шумів. Не може ствердити, що ОСОБА_1 висловлювався нецензурно; довідкою дільничного офіцера поліції Сихівського ВП ГУНП у Львівській області про результати проведення перевірки та рапортом від 24 травня 2019 року, а також заявою від 17 травня 2019 року та письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 24 травня 2019 року щодо образи її та її співмешканця нецензурними словами, які оцінено судом першої інстанції в їх сукупності відповідно до положень ст. 252 КУпАП.

Більше того, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що покликання та докази щодо конфлікту порушника з дочкою щодо неналежного виховання сина, вчинення інших порушень не стосуються даної події порушення та не є предметом розгляду у даній справі, а захист прав ОСОБА_1 , в тому числі сімейних, можливе шляхом звернення до відповідних компетентних органів.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ОСОБА_2 намагався створити конфлікт і застосувати до нього силу, щоб пройти в квартиру, то такі є необґрунтованими, оскільки не спростовують встановлених судом фактичних обставин правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Порушення норм процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права, про що зазначено в апеляційній скарзі, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 23 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич