Справа № 126/2218/19
Провадження № 33/801/993/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хмель Р. В.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С.Г.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 06.11.2019 року, якою визнано винним

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії №46, від 23.09.2019 року встановлено, що керівник КП "Бершадська Районна кіномережа" ОСОБА_1 допустив несвоєчасне подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку до органів доходів і зборів за ІІ квартал 2019 року, чим порушив ст. 49 Податкового кодексу України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 06 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. в дохід держави. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм КУпАП, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у даній справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Окрім того, просив поновити строк на апеляційне оскарження, зазначивши, що в судовому засіданні він участі не приймав, а про наявність постанови Бершадського районного суду Вінницької області від 06 листопада 2019 року він дізнався лише 26 листопада 2019 року. Вказав, що копію постанови суду він не отримував, а його представник отримав її лише 02.12.2019 року.

Перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що 23.09.2019 року ГУ ДПС у Вінницькій області Державної податкової служби України складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 163-4 КУпАП. Копію протоколу ОСОБА_1 отримав того ж дня.

Постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесена 06 листопада 2019 року. Останнім днем для подачі апеляційної скарги було 18 листопада 2019 року. Однак, апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав до Вінницького апеляційного суду 06 грудня 2019 року, тобто через 1 місяць з дня винесення постанови, тобто з пропуском строку на оскарження оскаржуваної постанови.

Доводи апелянта щодо несвоєчасного дізнання про наявність оскаржуваної постанови, суд вважає необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 знав про існування складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується його підписом та не був позбавлений можливості самостійно дізнатися про дату, місце та час розгляду справи, результати такого розгляду, однак такою можливістю не скористався та зі спливом значного проміжку часу уклав угоду з адвокатом, а відповідно пропустив строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог ст.289 КУпАП пропущений строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин, і вирішення цього питання, в даному випадку, покладається на суд.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Таким чином, в матеріалах справи докази, які б вказували на поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку на оскарження постанови, відсутні та заявником апеляційної скарги не надані.

Згідно п.41 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» якщо строк на апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави, проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: «право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані».

В зв`язку вищевказаним, у клопотанні ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження необхідно відмовити, а саму скаргу повернути її заявнику.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

В поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Бершадського районного суду Вінницької області від 06.11.2019 року ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя : Копаничук С.Г.