справа № 631/1256/19
провадження № 3/631/425/19
12 грудня 2019 року селище міського типу Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Трояновської Т.М., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшов від Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: селище міського типу Нова Водолага Харківської області, громадянка України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Нововодолазьким РВ УМВС України в Харківській області 11 лютого 2017 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , працює в МК «Ріал», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
До Нововодолазького районного суду Харківської області від Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області для розгляду по суті надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 .
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 335254 від 26 листопада 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 не належним чином виконує батьківські обов`язки по вихованню свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній систематично протягом одного року принижував публічно та ображав неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , завдаючи їм моральну шкоду та порушуючи статтю 3-1 Закону України «Про освіту». Даний випадок був зафіксований Нововодолазьким ліцеєм № 1 від 15.11.2019 року № 01, як випадок булінгу «цькування».
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 3 статті 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнала повністю, запевнила суд, що в подальшому такого не станеться та вона буде більше уваги приділяти вихованню свого сина ОСОБА_5 .
Суддя, вислухавши пояснення правопорушника, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.
Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Виходячи з приписів статті 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.
Частиною 1 статті 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.
У відповідності до диспозиції частини 3 статті 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років несуть батьки, або особи, які їх замінюють.
Існують різні підходи до визначення поняття «булінг», зокрема, визначають булінг як довготривалий процес усвідомленого жорстокого поводження, фізичного або психічного, з боку індивіда або групи по відношенню до іншого індивіда, який не здатен себе захистити в даній ситуації, або умисну, систематично повторювану та агресивну поведінку, що включає нерівність соціальної влади або фізичної сили, або як соціальну систему, яка включає переслідувача, жертву, а також сторонніх спостерігачів. Основною характеристикою булінгу є емоційне приниження, образа почуттів людини, висловлювання принизливих оцінок щодо іншої людини, що призводить до виключення її з групи.
Ознаки боулінгу, зокрема, це) емоційне приниження, що включає вербальні і невербальні способи вираження; продовження емоційно образливої і принизливої поведінки впродовж тривалого періоду; непривітна і недовірлива поведінка; втручання у приватне життя людини; погіршення психологічного і фізичного стану людини, на яку спрямована агресія; намір завдати шкоду іншій людині, що дозволяє чи сприяє, щоб ця людина пережила травмуючі події, та інше. Всі дії, які утворюють булінг, попри їх різноманіття, мають спільні риси: 1) дисбаланс влади, тобто кривдник та жертва обов`язково різні за соціальним статусом, фізичною чи психологічною адаптованістю до середовища, тощо; 2) намір нашкодити, тобто кривдник навмисно викликає емоційний або фізичний біль у потерпілого, насолоджується спостерігаючи; 3) погроза подальшої агресії, тобто кривдник і жертва розуміють, що це не перший і не останній випадок знущання. Тобто, істотними ознаками боулінгу є системність такого цькування та чітке розмежування ролей.
Відповідно до пункту 3-1 статті 1 Закону України «Про освіту» типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.
Типовими ознаками булінгу (цькування) є:
- систематичність (повторюваність) діяння;
- наявність сторін кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності);
- дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, - приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.
Із матеріалів справи встановлено, що малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , систематично протягом року принижував публічно, ображав малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , завдаючи останнім моральної шкоди.
Згідно частини 2 статті 6 Сімейного кодексу України, малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 є малолітнім і на момент вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частино 3 статті 173 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, йому не виповнилося 16 років, то відповідно до положень статті 12 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративній відповідальності за вчинене малолітнім ОСОБА_2 правопорушення підлягає його мати ОСОБА_1 .
Окрім визнання своєї провини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР №335254, складеному 26 листопада 2019 року інспектором Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції Федоренко А.В., який особисто підписаний ОСОБА_1 та зі змістом якого остання згодна (а. с. 2), протоколом про прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 15 листопада 209 року, про вжиття заходів до неповнолітнього ОСОБА_2 , який ображає її малолітніх дітей (а. с. 3) копією пояснення ОСОБА_6 , що 13 листопада 2019 року її діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поверталися зі школи, коли до них підішов учень 6 А класу ОСОБА_2 , який до цього неодноразово до них чіплявся у школі та почав знов приставати та ображати, потів почав їх штовхати. Коли після поштовху її син впав на землю, ОСОБА_7 почав бити його ногами в область живота, відібрав шапку, покидав у неї сміття та викинув за паркан (а. с. 4), копією пояснень малолітньої ОСОБА_4 від 18 листопада 2019 року, наданих в присутності матері, відповідно до яких дитина повідомила, що 13 листопада 2019 року вона йшла зі школи з братом ОСОБА_8 , коли до них підбіг ОСОБА_2 та безпричинно вдарив ногою її брата, коли той впав, забрав у нього шапку та викинув в кущі. Також ОСОБА_4 повідомила, що Максим постійно ображає їх у школі, а в жовтні 2019 року коли вони повертались додому зі школи до них підбіг ОСОБА_7 та накинув мотузку на шиї після чого почав душити, але вони вирвалися та змогли убігти, про що розповіли мамі (а. с. 5), копією пояснень малолітнього ОСОБА_3 , який 18 листопада 2019 року в присутності матері повідомив, що навчається у Нововодолазькому ліцеї № 1. 13 листопада 2019 року коли він разом із сестрою ОСОБА_9 повертались додому до них підбіг ОСОБА_2 та почав чіплятися, після чого вдарив його ногою, зірвав шапку, накидав до неї землі та викинув. Також у жовтня 2019 року коли вони з сестрою поверталися додому зі школи, до них підбіг ОСОБА_5 , у якого була в руках біла мотузка, якої він почав душити їх із сестрою (а. с. 6), копією пояснень малолітнього ОСОБА_10 , опитаного 19 листопада 2019 року в присутності матері, який повідомив, що 13 листопада 2019 року він разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 йшли по вулиця Григорія Донці в селище міського типу Нова Водолага, коли до них підбіг ОСОБА_2 , який навчається разом з ними у Нововодолазькому ліцеї № 1 та вдарив ОСОБА_8 ногою в живіт, після чого зірвав шапку, накидав до неї землі та викинув. Після чого він нецензурними словами виразився на адресу ОСОБА_13 і пішов. Крім того, ОСОБА_14 повідомив, що ОСОБА_15 ображає ОСОБА_8 та ОСОБА_16 у школі (а. с. 7), витягом з протоколу № 01 засідання комісії з розгляду випадку булінгу (цькування) у Нововодолазькому ліцеї № 1 Нововодолазької селищної ради Харківської області від 15 листопада 2019 року, відповідно до якого ухвалили визнати дії вчинені за межами закладу освіти здобувачем освіти Шиленком Максимом як факт булінгу (цькування) по відношенню до здобувачів освіти Філярського С., учня 4 А класу та Філярської Є, учениці 1 А класу (а. с. 8), копією пояснень малолітнього ОСОБА_2 , опитаного 26 листопада 2019 року в присутності матері, відповідно до якого останній повідомив, що дійсно були випадки, коли він неодноразово ображав школярів нецензурною лайкою та бив їх. Також ОСОБА_2 підтвердив факт образ на адресу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також застосування до них фізичного впливу, що мало місце у жовтня 2019 року та 13 листопада 2019 року (а. с.10), характеристикою здобувача освіти 6-А класу Нововодолазького ліцею №1 Нововодолазької селищної ради Харківської області ОСОБА_2 , відповідно до якої ОСОБА_5 гарно читає, розуміє математику, вміє сформулювати відповідь на питання, але за результатами успішності суттєве відстає від однолітків, бо до навчання ставиться байдуже, інтересу до навчання не виявляє, має конфліктні взаємини з однокласниками. У спілкуванні з оточуючими не схильний до контактів, замкнений, надає перевагу дієвому спілкуванні (штовхнути, вдарити, плюнути, дати копняка), в розмові небагатослівний, коло друзів обмежене. Велику частку вільного часу приділяє «вуличному» спілкуванні з однокласниками та дітьми молодшого віку, до яких може проявляти агресію, ненормативну лексику, бійки. Дитина усвідомлює, що вчиняє неправильно, але висновків не робить (а. с. 11), копією пояснень ОСОБА_17 , яка повідомила, що її син ОСОБА_18 навчається у другому класі Нововодолазького ліцею № 1 Нововодолазької селищної ради Харківської області, у першій половині вересня у нього стався конфлікт з ОСОБА_19 , який зробив йому рану до крові в області руки, після чого хлопець довго не хотів ходити до школи (а. с. 12), копією пояснень ОСОБА_20 від 25 листопада 2019 року, яка повідомила, що працює на посаді психолога у Нововодолазькому ліцеї № 1 Нововодолазької селищної ради Харківської області, за результатами інциденту, що мав місце у листопаді 2019 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_19 була проведена бесіда з приводу поведінки останнього (а. с. 15), копією пояснень ОСОБА_21 від 25 листопада 2019 року, яка повідомила, що конфлікті ситуації з ОСОБА_22 та ОСОБА_12 носять майже системний характер, в ході яких Максим ображає ОСОБА_8 (а. с. 16), копією інформації практичного психолога Нововодолазького ліцею № 1 Нововодолазької селищної ради Харківської за результатами просвітницької роботи в класі, згідно якої ОСОБА_22 , учень 6 А класу відноситься до «групи ризику», з яким постійно проводиться робота (а. с. 17 18).
Аналізуючи досліджені докази та оцінюючи встановлені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за частиною 3 статті 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення оскільки її малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив дії, відповідальність за які передбачена частиною 1 статті 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме булінг по відношенню до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Обираючи вид адміністративного стягнення правопорушникові, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Відповідно до частини 2 статті 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.
В якості обставин, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, суддя вбачає визнання ОСОБА_1 своєї вини та щире розкаяння.
Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень та досягнення мети адміністративного покарання, беручи до уваги характер скоєного адміністративного правопорушення, особу правопорушника та ступень її вини, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції частини 3 статті 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В порядку частини 5 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.
Відповідно до вимог статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно частини 1 та пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України № 3674-VI від 08 липня 2011 року «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі, яка дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому він справляється.
Абзацом 3 статті 7 Закону України № 2629-VІІІ від 23.11.2018 року «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб в сумі 1921 гривня.
В зв`язку з вищевикладеним, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 384 гривень 20 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 9, 12, 34, 35, 40-1, 173-4, 245, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 3 статті 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок, який стягнути на користь держави.
Відповідно до Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 384 гривні 20 копійок судового збору.
Копію постанови направити ОСОБА_1 та до Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області до відома.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
В разі не сплати штрафу у строк встановлений частини 1 статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення у порядку примусового виконання постанови стягується штраф у подвійному розмірі (1700 гривень 00 копійок).
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного через Нововодолазький суд Харківської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: Т.М. Трояновська