ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/96/19
Категорія: ч. 1 ст. 130, ст.122-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю захисника особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, ст.122-2 КУпАП ОСОБА_2 - адвоката Тарасенка Анатолія Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Тарасенка А.В. на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.12.2018 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.12.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130, ст.122-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 03.10.2018 року о 12:05 по пр-т. Перемоги, 67 в м. Харкові, водій ОСОБА_2 керував автомобілем Mitsubishi державний номер НОМЕР_3 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: поведінка не відповідає обстановці, почервоніння очей, не природна блідність шкірі. Від проходження огляду на встановлення стану наркологічного сп'яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Крім того, 03.10.2018 року о 09:42 в м. Харкові по пр-т. Перемоги, 61-Ж водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Mitsubishi державний номер НОМЕР_4, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно поданою за допомогою гучномовця, проблискових маячків синього та червоного кольорів, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі TOYOTA PRIUS державний номер НОМЕР_5 та TOYOTA PRIUS державний номер НОМЕР_6 по пр-т. Перемоги, 67, шляхом утворення штучного затору.

Дії водія ОСОБА_2 кваліфіковані як порушення вимог п.п. 2.4, 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням, захисник ОСОБА_2 - адвокат Тарасенко А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову від 21.12.2018 року скасувати, а провадження закрити на підставі вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В апеляційній скарзі її автор вказує, що висновки суду на його думку не відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, відповідно до якого ознаки наркотичного сп'яніння, які зазначені в постанові суду взагалі не знайшли свого підтвердження.

Також з відеозапису слідує, що ОСОБА_2 самостійно зупинився на вимогу працівників поліції, та наголосив, що співробітниками поліції ОСОБА_2 не було запропоновано пройти огляд на стан наркологічного сп'яніння на місці зупинки, а одразу запропоновано пройти огляд у медичному закладі.

Зазначив, що матеріали провадження мають суттєві протиріччя, так в рапорті поліцейського ОСОБА_4 зазначено, що апелянт був зупинений близько 10-00 годині, а відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення - 12:05. В поясненнях свідків зазначено, що їх було зупинено о 12.05, проте відмову від проходження огляду поліцейський отримав о 12:04. В поясненнях свідка ОСОБА_5 була зазначена подія, яка відбувалася в вересні місяці, а в протоколі про адміністративне правопорушення вказано жовтень.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_6 - адвоката Тарасенка А.В., який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КупАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що згідно наявного в матеріалах справи відеозапису з відеореєстраторів та нагрудних камер поліцейських встановлено, що ОСОБА_6 керуючи автомобілем Mitsubishi Galant, державний номер НОМЕР_2, у м. Харкові по пр. Перемоги, 67 був зупинений працівниками поліції шляхом створення штучного затору за проїзд на червоний сигнал світлофору. Під час спілкування з працівниками поліції вів себе зухвало, проявляв агресію. Повідомив, що його ніби то переслідують зі зброєю, та він навмисно привернув увагу працівників поліції їздою з порушенням вимог Правил дорожнього руху. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій зобов'язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров'я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов'язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп'яніння.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння. Вказані обставини повністю спростовують доводи апеляційної скарги.

Доводи про те, що ОСОБА_2 не було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння на місці зупинки, апеляційний суд оцінює критично, оскільки такий огляд, враховуючи його особливості, проводиться виключно в закладі охорони здоров'я шляхом дослідження зразків біологічного матеріалу.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що вина ОСОБА_6 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 122-2 КУпАП підтверджується змістами протоколів про адміністративне правопорушення, наявного в матеріалах справи відеозапису, поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5, цим доказам суд першої інстанції дав повну та належну оцінку, та прийняв законне та обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для скасування за доводами апеляційної скарги немає.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності, а посилання апелянта щодо розбіжностей в відображенні часу подій у рапорті працівників поліції, протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків слід розцінювати як технічну помилку, яка не впливає на правильність прийнятого рішення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопопрушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Тарасенка Анатолія Володимировича залишити без задоволення, а постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.12.2018 року у відношенні ОСОБА_2 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.П. Цілюрик