Справа № 706/1280/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2019року м.Христинівка

Суддя Христинівського районного суду Черкаської області Орендарчук М.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Уманського відділу поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватний підприємець, проживає по АДРЕСА_1 .

за ч.1 ст.185 КупАП, суд -

встановив:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 18.08.2018 року, о 16 год. 30 хв. в м. Христинівка по вул. Пушкіна,2а, ОСОБА_1 , керував автомобілем Мерседес-Бенц д.н.з НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції та на їх пропозицію відмовився надавати посвідчення водія.

ОСОБА_1 в ході розгляду справи вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав і пояснив, що він дійсно 18.08.2018 року, о 16 год. 50 хв. в м. Христинівка по вул. Пушкіна, 2а., керував автомобілем Мерседес-Бенц д.н.зНОМЕР_1 та був зупинений працівники поліції, та на їх вимогу надавав посвідчення водія, привертає увагу суду, що в протоколі серії ГП 019902 в графі особу встановлено, зазначено посвідчення водія НОМЕР_3 від 23.08.2011, а тому просить закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до ст. 185 КУпАП відповідальність настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі.

Відповідно до ст. 185 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 8 від 26 червня 1992 року "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів " передбачено, що згідно зі ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Дане положення знайшло своє відображення у п. 5 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пункту 5 частини першої статті 11 Закону України "Про міліцію" від 11 жовтня 2011 року N 10-рп/2011 Відповідно до пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України (254к/96-ВР) виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями. Кодекс (80731-10, 80732-10) передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівника міліції, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця (стаття 185) (80731-10). Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року N 8 (v0008700-92) "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів").

Слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 надав працівникак поліції посвідчення водія даний факт підтверджується самим протоколои оскільки в графі особу встановлено, зазначено посвідчення водія НОМЕР_3 від 23.08.2011 які належать ОСОБА_1 , тобто відсутня подія того, що він їх не надав на вимогу працівника поліції.

Згідност. 251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Протокол про вчинення адміністративного правопорушення є найважливішим джерелом доказів, а тому КУпАП детально регламентує питання, пов`язані зі складанням протоколу про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , не пред`явив співробітникам поліції посвідчення водія, але в той самий час не зрозуміло, які ж самі законні вимоги або розпорядження були висунуті співробітниками поліції,в чому саме полягає злісна непокора та у відношенні кого із співробітників поліції ї вона була спрямована, оскільки в самому протоколі в графі особу встановлено, зазначено посвідчення водія НОМЕР_3 від 23.08.2011 які належать ОСОБА_1 .

Аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП не доведена. Докази, досліджені судом,не підтверджують факт злісної непокори законному розпорядженню або вимозі працівника поліції.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки він всі законні вимоги працівника поліції виконав, тому суд приходить до висновку, що в його діяхвідсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 185, 247 ч. 1п. 1, 283, 284 КпАП України, суд, -

Постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 185 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником або прокурором в апеляційний суд Черкаської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: М. П. Орендарчук