ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Логойди Т.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Логойди Т.В.,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 352 гривні 40 копійок судового збору.

Так, судом встановлено, що 04 грудня 2018 року, о 03 годині 30 хвилин в м. Дніпро по вул. Запорізьке шосе біля будинку № 62-А працівниками поліції був зупинений водій ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Skoda Fabia» держномер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Згідно результатів алкотесту «Драгер» стан сп`яніння становить 0,38% проміле. Водій ОСОБА_1 порушив вимогу п. 2.9а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Логойда Т.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, постанову суду першої інстанції скасувати та провадження закрити за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає постанову незаконною та такою, що порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 і тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

Зазначає, що справу про адміністративне правопорушення було розглянуто за відсутністю ОСОБА_1 , про наявність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності останньому стало відомо випадково, після звернення до патрульної поліції.

Вказує, що ОСОБА_1 04.12.2018 о 03.30 год. ранку знаходився вдома разом зі своїми батьками, з якими постійно спільно проживає. Володільця автомобіля «Skoda Fabia», держномер НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не знає і ніколи не бачив. Документів на керування цим транспортним засобом в нього ніколи не було і він ні ним, ні будь-яким іншим автомобілем марки «Skoda Fabia» ніколи не керував.

ОСОБА_1 не знає ким і за яких обставин інспектору патрульної поліції ОСОБА_5 04.12.2018 були надані його дані, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, як то: ПІП , дата народження, адреса місця проживання, посвідчення водія.

Попри те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серія ОБ №190201 від 04.12.2018 вказана його адреса: АДРЕСА_1, за якою ОСОБА_1 дійсно зареєстрований і проживає з серпня 2007 року. Але судом повістки на ім`я ОСОБА_1 , направлялись на іншу адресу: АДРЕСА_3 , яка останньому взагалі невідома.

Номер мобільного телефону НОМЕР_6, на який відправлялись усі судові виклики ОСОБА_1 не належить. Хто користується цим номером йому невідомо. Серед його знайомих, немає абонента з таким номером телефонного зв`язку.

Підпис у протоколі про адміністративне правопорушення серія ОБ №190201 від 04.12.2018 ОСОБА_1 не належить.

Посвідчення водія серія НОМЕР_4 від 08.08.2016 в ОСОБА_1 ніхто не вилучав і тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ТД НОМЕР_5 не вручав.

Увесь цей час він продовжує керувати транспортним засобом на підставі оригіналу виданого йому за результатом складеного іспиту 08.08.2016 посвідчення водія серія НОМЕР_4 . І навіть патрульний поліцейський, яким ОСОБА_1 був зупинений в жовтні 2019 року за відсутність бризковиків у транспортного засобу, з`ясувавши цю обставину, не вимагав і не наполягав на тому, щоб він передав йому оригінал цього документу, а лише запропонував з`ясувати викладену вище ситуацію в Управлінні патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, куди ОСОБА_1 і звернувся.

ОСОБА_1 не знав і не міг знати про те, що 04.12.2018 відносно нього працівником патрульної поліції ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки в місці скоєння адміністративного правопорушення за адресою: м. Дніпро, вул. Запорізьке Шосе, 62А о 03.30 год. ранку 04.12.2018 не був, копію вказаного протоколу не одержував і за одержання його копії в протоколі не розписувався.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Логойди Т.В., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що будь-яких відомостей про надіслання ОСОБА_1 копії постанови від 29.01.2019 року в строки і в порядок, передбачений ст. 285 КУпАП в матеріалах справи немає.

Розписка про отримання копії постанови (а.с. 15) не містить дати отримання, підпису та прізвища особи, яка отримала копію постанови, а тому не можна стверджувати, що саме ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови.

За таких обставин апелянт пропустив строк на оскарження постанови суду з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Однак судом першої інстанції, дані вимоги закону не були дотриманні.

Апеляційний суд розглядає справу в межах поданої апеляційної скарги.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 190201, 04 грудня 2018 року о 03 годині 30 хвилин в м. Дніпро по вул. Запорізьке шосе біля будинку № 62-А працівниками поліції був зупинений водій ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Skoda Fabia» держномер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Згідно результатів алкотесту «Драгер» стан сп`яніння становить 0,38% проміле. Водій ОСОБА_1 порушив вимогу п. 2.9а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, пояснив, що 04.12.2018 о 03.30 год. ранку знаходився вдома разом зі своїми батьками, з якими постійно спільно проживає. Володільця автомобіля «Skoda Fabia», держномер НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не знає і ніколи не бачив. Документів на керування цим транспортним засобом в нього ніколи не було і він ні ним, ні будь-яким іншим автомобілем марки «Skoda Fabia» ніколи не керував. ОСОБА_1 стверджував, що не знає ким і за яких обставин інспектору патрульної поліції були надані його дані, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, як то: ПІП , дата народження, адреса місця проживання, та посвідчення водія.

Також ОСОБА_1 зазначив, що підпис у протоколі про адміністративне правопорушення серія ОБ №190201 від 04.12.2018 йому не належить, оригінал посвідчення водія серія НОМЕР_4 від 08.08.2016 в нього ніхто не вилучав і тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ТД НОМЕР_5 не вручав. Увесь цей час він продовжує керувати транспортним засобом на підставі оригіналу виданого йому за результатом складеного іспиту 08.08.2016 посвідчення водія серія НОМЕР_4 .

З метою перевірки доводів апеляційної скарги та пояснень наданих ОСОБА_1 в судовому засіданні, судом апеляційної інстанції викликались свідки: поліцейські ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Допитаний в суді апеляційної інстанції інспектор взводу №1 роти №2 батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області - ОСОБА_5 пояснив, що при оформлені матеріалів справи та протоколу про адміністративне правопорушення від 04.12.2018 року, ним у громадянина ОСОБА_1 перевірялось посвідчення водія. Особа, на яку складали протокол про адміністративне правопорушення за віком та статурою дуже схожа на особу-апелянта, але він з впевненістю не може сказати, чи це одна і та особа.

Допитаний в суді апеляційної інстанції інспектор взводу №1 роти №2 батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області - ОСОБА_6 надав аналогічні пояснення, пояснив також, що особу правопорушника було встановлено на підставі посвідчення водія НОМЕР_4 від 08.08.2016 року, яке було вилучено та надано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ТДПК № НОМЕР_5 .

В ході судового розгляду в суді апеляційної інстанції встановлено, відповідно до відповіді РСЦ МВС в Дніпропетровській області Територіального Сервісного центру №1241, наданої на адвокатський запит, разом з копією вилученого посвідчення водія. Як вбачається з наданої копії, виявлено, що посвідчення водія серії НОМЕР_4 , яке пред`являв громадянин, який представився як ОСОБА_1 , містить ознаки підроблення.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції встановлено та підтверджено працівниками патрульної поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які були заслухані в якості свідків у судовому засіданні, що особа, яка 04 грудня 2018 року о 03 годині 30 хвилин в м. Дніпро по вул. Запорізьке шосе біля будинку № 62-А, особа, яка керувала автомобілем «Skoda Fabia» держномер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, на підставі посвідчення водія НОМЕР_4 , не є ОСОБА_1 .

Під час розгляду вказаного протоколу суд першої інстанції не звернув уваги на вказані недоліки протоколу і доданих до нього матеріалів.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а апеляційний суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів.

За встановлених під час апеляційного розгляду справи обставин, є законні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування оскарженої постанови у зв`язку з недоведеністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Логойди Т.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2019 року - задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника Логойди Т.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2019 року, - скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , закрити, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко