Справа № 761/3372/19
Провадження № 3/761/1414/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мєлєшак О.В., за участю прокурора Дяченка В.П., особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол № 61 від 23.01.2019 складеного старшим оперуповноваженим сектору протидії корупції Управління захисту економіки у м. Києві ДЗЕ Національної поліції України Геращенко В.С. щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, тимчасово не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 обіймаючи посаду пожежного-рятувальника 44-ДПРЧ Головного управління ДСНС України у м. Києві, відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті З Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 1 частини 2 статті 45 даного Закону, 19.09.2018 фактично припинивши виконання функцій держави, несвоєчасно без поважних причин 22.09.2018 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП та пояснив, що несвоєчасно подав декларацію оскільки не мав доступу до мережі інтернет.

Прокурор уважав доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні корупційного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_3, думку прокурора щодо наявності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, 14.12.2005 ОСОБА_3 прийнято присягу служби цивільного захисту.

Наказом Головного управління ДСНС України у м. Києві від 17.09.2018 №752 молодшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_3, пожежного - рятувальника 44-ДПРЧ Головного управління ДСНС України у м. Києві, з 19.09.2018, відповідно до Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу звільнено зі служби та виключено з кадрів ДСНС України у запас Збройних Сил України за пунктами 11, 12, 56, 173 та підпунктом 1 пункту 176 (у зв'язку із закінченням строку контракту), з поставленням на військовий облік. 04.05.2016 ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженнями, встановленими Законом України «Про запобігання корупції».

11.09.2018 ОСОБА_3 отримав пам'ятку при звільненні із служби цивільного захисту (роботи) в ДСНС України.

Згідно з підпунктом «д» пункту 1 частини 1 статті З Закону України «Про запобігання корупції» особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту є суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу визначено, що склад осіб, які перебувають на службі цивільного захисту, поділяється на рядовий і начальницький. Начальницький склад поділяється на молодший, середній, старший і вищий. Молодший начальницький склад - молодший сержант служби цивільного захисту, сержант служби цивільного захисту, старший сержант служби цивільного захисту, старшина служби цивільного захисту, прапорщик служби цивільного захисту, старший прапорщик служби цивільного захисту.

У відповідності до статті 1 вказаного Закону суб'єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті З цього Закону, інші особи, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже встановлено, що ОСОБА_3, маючи звання молодшого сержанта цивільного захисту відноситься до начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, та відповідно є суб'єктом на якого поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції».

Абзацом 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, ш;о особи зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № З від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за № 959/29089, декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб'єкт дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб'єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції"".

Таким чином на ОСОБА_3 покладено обов'язок, що під час припинення виконання функцій держави останній зобов'язаний подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, не пізніше дня такого припинення, зазначивши при цьому період який не був охоплений деклараціями, раніше поданими останньою, та містити інформацію станом на останній день такого періоду, тобто з 01.01.2018 по 19.09.2018.

Порядком перевірки факту подання суб'єктами декларування декларацій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 06.09.2016 № 19 Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 листопада 2016 року за № 1479/29609 визначено, що припиненням діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування є день видачі трудової книжки суб'єкту декларування, із зазначенням підстав такого припинення.

Відповідно до листа Головного управління ДСНС у м. Києві від 04.01.2019 №65/3/82 ОСОБА_3 трудову книжку отримав у день звільнення, остаточний розрахунок проведений у повному обсязі.

Відповідно до публічної частини Сдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_3 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням) лише 22.09.2018.

Доказів поважності причин неподання ОСОБА_3 у визначений законом строк декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), у судовому засіданні здобуто не було.

У зв'язку із зазначеним, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 своїми діями вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Обставин, які б пом'якшували або обтяжували відповідальність особи за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи особу винного, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_3 необхідно визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією статті у мінімальному розмірі, що становить 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

З урахуванням вимог ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи викладене, керуючись 40-1, ч.1 ст.172-6, 221, 279-280, 283-285 Кодексу України про Адміністративні правопорушення, Закону України «Про запобігання корупції»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше, як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови або внесення подання прокурором, не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі не сплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або місцем знаходження його майна.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суду м. Києва.

Суддя: