Справа № 216/4944/19
провадження 3-в/216/10/19
ПОСТАНОВА

іменем України

26 листопада 2019 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнецов Р.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розстрочення сплати штрафу, -

в с т а н о в и в :

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року вищезазначена постанова суду першої інстанції залишена без змін.

11 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розстрочення сплати штрафу, призначеного постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2019 року на строк 1 рік, у зв`язку з неспроможністю сплатити грошові кошти єдиним платежем та скрутним матеріальним становищем.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до таких висновків.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено право на справедливий суд, однак дане право було б ізольованим, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали чинності. Тлумачення ч. 1 ст. 6 вказаної Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року, рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece) від 19.03.1997 року). Рішення суду, яке набуло законної сили, повинно бути виконане. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 301 КУпАП за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця.

Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Таким чином, системне тлумачення положень ст. 301 ЦПК України, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» вказує, що розстрочка виконання рішення суду може бути надана судом виключно за заявою державного виконавця чи сторін виконавчого провадження у виняткових випадках за наявності обставин особливого характеру, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а саме: хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 станом на 26 вересня 2019 року працював інспектором Криворізької установи виконання покарань №3 тобто отримував дохід у вигляді заробітної плати. Також, як убачається із наданого заявником свідоцтва про народження, він є батьком малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, доказів того, що малолітня дитина перебуває на його утриманні та єдиним джерелом прибутку у сім`ї є його заробітна плата, заявник не надає. Інших відомостей, які б вказували на скрутне матеріальне становище судом не встановлено.

Таким чином, надані ОСОБА_1 документи не є доказом виняткового випадку та особливих обставин, що у розумінні ст. 301 ЦПК України є підставою для розстрочки виконання постанови суду.

Оскільки, на стадії виконання постанови суду не встановлені обставини, що ускладнюють її виконання, а зазначені в заяві обставини не можна вважати винятковими, як того вимагає зміст ст. 301 ЦПК України, суддя вважає, що правові підстави для розстрочки виконання постанови суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 301, 303, 304 КУпАП, ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження», суддя

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення сплати штрафу - відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Кузнецов