ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/639/19 Справа № 216/4545/17 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційні скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою закрито провадження відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 КУпАП через закінчення строку накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України, відносно ОСОБА_1 , закрито через закінчення строку накладення адміністративного стягнення.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 14.09.2017 близько 11.50 год., керуючи автомобілем «NISSAN QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_1 на об`їзній дорозі біля мкрг. Індустріальний в м. Кривому Розі, при зміні напрямку руху, а саме: об`їзді перешкоди, не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Land Cruiser 200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснював маневр обгону.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Вказує, що зазначаючи про винність особи, навіть в описовій частині - винність особи повинна бути встановлена і в резолютивній частині, чого судом першої інстанції виконано не було. Більш того, вказуючи в постанові на порушення особи, суд повинен був вказати якими доказами це підтверджується. В постанові, що оскаржується будь які посилання на докази які б підтверджували, що саме він скоїв правопорушення - відсутні. В описовій та мотивувальній частині судом не вказано доказів його вини, тому є безпідставним вказувати, що в його діях є склад правопорушення та подальше закриття справи через сплив строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що згідно висновку проведеної по справі транспортно - трасологічної автотехнічної еспертизи, яка була призначена в судовому засіданні 04 січня 2018 року і на підставі слідів зафіксованих в протоколі, та пошкоджень транспортних засобів, саме інший водій здійснював маневр який і став причиною ДТП. Саме в його діях, згідно висновку даної експертизи, є порушення правил 10.1 ПДР. Проте, суд на вказане уваги не звернув, чим були порушені права ОСОБА_1 .

В свою чергу, не погоджуючись з вищевказаною постановою, потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову суду першої інстанції, встановивши вину водія ОСОБА_1 , а в решті постанову залишити без змін. Разом з апеляційною скаргою, заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

В обґрунтування пропущеного строку, зазначає, що не був присутній при розгляді справи і прийнятті постанови. Про існування оскаржуваної постанови дізнався лише в липні 2019 року та отримав її копію 08 липня 2019 року.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що зазначаючи про винність особи, навіть в описовій частині - винність особи повинна бути встановлена і в резолютивній частині, чого судом першої інстанції виконано не було.

Вказує, що не згоден з висновком експертів № 689/690-18 від 19 листопада 2018 року, в якому фактично його визнано винуватцем ДТП. Вважає, що експертиза проведена з численними порушеннями процедури та зазначає, що саме в діях водія "Ніссан" вбачаються порушення ПДР України, що знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав викладених у ній, проти задоволення скарги ОСОБА_2 заперечував. Адвокат Перетокіна С.С. в судовому засіданні апеляційного суду підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 , проти задоволення скарги ОСОБА_1 заперечував.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційних скарг, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_2 , яка зводиться до того, що він у судовому засіданні участі не приймав, а копію постанови отримав лише 08 липня 2019 року, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя, суд приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення та вважає за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції виконані не були.

Як зазначено у постанові судді, ОСОБА_1 скоїв правопорушення 14 вересня 2017 року, а отже, на момент розгляду справи 15 квітня 2019 року, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності з дня вчинення правопорушення минув, в зв`язку з чим у відповідності до п. 7 ст. 247 КУпАП накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення не можливе, а провадження по даній справі підлягає закриттю.

З таким висновком суду повністю погодитись не можна.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Отже, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційних скарг про те, що під час закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, всупереч ст. 280 КУпАП, районний суд не встановив в резолютивній частині рішення наявності або відсутності вини особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №098171 від 14 вересня 2017 року, ОСОБА_1 14.09.2017 близько 11.50 год., керуючи автомобілем «NISSAN QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_1 на об`їзній дорозі біля мкрг. Індустріальний в м. Кривому Розі, при зміні напрямку руху, а саме: об`їзді перешкоди, не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Land Cruiser 200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснював маневр обгону.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції, 04 січня 2018 року судом було призначено судову автотехнічну експертизу, на вирішення якої поставлено ряд питань з метою встановлення обставин ДТП та визначення вини того чи іншого учасника ДТП.

Згідно висновку експертів № 689/690-18 від 19 листопада 2018 року, технічна можливість водію автомобіля Toyota Land Cruiser 200 запобігти зіткнення з автомобілем NISSAN QASHQAI, який рухався в попутному напрямку, визначалась належним дотриманням та виконанням вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, а тому в діях водія автомобіля Toyota Land Cruiser 200» вбачається невідповідність вказаним вимогам ПДР України, які, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з ДТП.

Оскільки водій автомобіля «Toyota Land Cruiser 200» ОСОБА_2 безпосередньо перед контактуванням з автомобілем NISSAN QASHQAI, виконував маневр праворуч, з моменту, коли водій ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість виявити зміну дорожньої обстановки (тобто - небезпеку для руху), він повинен був негайно вжити заходів на зменшення швидкості руху аж до зупинки, що передбачено вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху.

Враховуючи те, що скорочення безпечного інтервалу відбувалось за ініціативою водія автомобіля «Toyota Land Cruiser 200», слід дійти висновку про відсутність у водія автомобіля «NISSAN QASHQAI» ОСОБА_1 технічної можливості уникнути настання ДТП шляхом гальмування.

Слід також відзначити, що оскільки автомобіль «Toyota Land Cruiser 200», здійснював рух з відносно більшою швидкістю по відношенню до автомобіля «NISSAN QASHQAI», то початок скорочення інтервалу до небезпечного відбувався позаду автомобіля «NISSAN QASHQAI», тобто поза межами видимості в напрямку руху для водія ОСОБА_1 .

Оскільки водій автомобіля «NISSAN QASHQAI», ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути настання ДТП, в його діях невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б перебували у причинному зв`язку з настанням даної ДТП не вбачається.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що експертиза за результатами проведення якої було надано висновок експертів № 689/690-18 від 19 листопада 2018 року, в якому фактично його визнано винуватцем ДТП, проведена з численними порушеннями процедури та саме в діях водія "Ніссан" вбачаються порушення ПДР України, що знаходяться в причинному зв`язку з ДТП, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта тощо.

Вищевказана експертиза була призначена та проведена за ухвалою суду в даному провадженні та експертів було попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наявних в матеріалах справи доказів не вбачається. Інших доказів, на спростування висновку експерта сторонами, зокрема ОСОБА_2 , суду надано не було.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а вихід за вказані межі є недопустимим, апеляційний суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним постанову суду скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього тим самим задовольнивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_2 .

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2019 року - задовольнити та поновити останньому строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою закрито провадження відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП через закінчення строку накладення адміністративного стягнення - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун