ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1432/19 Справа № 199/8325/19 Суддя у 1-й інстанції - Савченко Є. М. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

При обставинах, зазначених в оскаржуваній постанові, 23.09.2019 року близько 08 год. 25 хв. за адреою: м.Дніпро, вул.С.Ковалевської, 80, водій ОСОБА_1 керував авто Renault Twingo № НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою пристрою «Драгер» ARHK 0551 у присутності двох свідків було проведено його огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат склав 2.05 %, чим ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що судом не взято до уваги, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення він заперечував свою вину у його вчиненні, оскільки автомобілем не керував, а підійшов до нього з метою забрати речі. Також апелянт посилається на те, що свідків того, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння немає, а з відеофіксації цього не видно. Пристрій Драгер, який був використаний поліцейськими на місці, не є спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

У судове засідання апеляційного суду апелянт не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції об`єктивно і законно встановлені обставини вчинення і доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за яке настає за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки цей висновок підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 152304 від 23.09.2019 року, де викладені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП; рапортом працівника поліції від 23.09.2019 року, де зазначено, що 23.09.2019 року під час патрулювання було зупинено автомобіль Renault Twingo № НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , у ході спілкування з яким було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: нечітка мова, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя; у присутності двох свідків ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер 967, результат 2,05%; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , даними при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які зазначили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на встановлення стану сп`яніння за допомогою пристрою «Драгер», результат склав 2.05 %; тестом на алкоголь №967, проведеним о 08-43 год. 23.09.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат склав 2,05 %; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пройшов медичний огляд на стан сп`яніння, результат якого склав 2,05%, з чим ОСОБА_1 погодився; відеозаписом з нагрудної камери відеоспостереження працівників поліції, де зафіксований факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів і викладених обставин в поясненнях свідків по справі не вбачається.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заперечував свою вину у його вчиненні, оскільки автомобілем не керував, спростовуються зібраними і наявними у матеріалах справи доказами, поясненнями свідків та поясненнями самого правопорушника, який підтвердив, що 23.09.2019 року його зупинили працівники поліції за порушення ПДР - непристебнутий ремінь безпеки, провину у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння також визнав. (а.с.6)

Доводи апелянта про відсутність пояснень свідків також спростовуються матеріалами справи та наявними у ній відповідними письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.7,8).

Посилання апелянта на те, що пристрій Драгер, який був використаний поліцейськими на місці, не є спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, були перевірені апеляційним судом та спростовуються наданою Департаментом ПП УПП в Дніпропетровській області відповіддю, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/8598, свідоцтвом про державну реєстрацію Драгеру № 14455/2014 з додатком, сертифікатом відповідності Драгера, сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 01.09.2014 року.

Крім того, як видно з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП за керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння останній свою провину визнавав. (а.с.6)

Таким чином, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 листопада 2019 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Дніпровського апеляційного суду О.М. Кононенко