ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 січня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2018 року, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

- якою, його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 210200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

встановив:

Згідно постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення 17.09.2018 року о 19 год. 35 хв., гр. ОСОБА_1, на 2 км. а/д Т-1506 Миколаїв-Доманівка-Березівка керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (млява мова, почервоніння очей, кординація рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 10200 грн з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що оскаржувана постанова прийнята місцевим судом з порушенням норм матеріального та процесуального права. При розгляді справи суд не повно зясував всі фактичні обставини справи та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, а тому вказана постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у найближчому закладі охорони здоровя. Йому в наркологічному диспансері було запропоновано здати аналіз сечі, проте через відсутність фізіологічного бажання він не міг це зробити, був готовий здати кров. Однак, працівники медичного закладу йому відмовили взяти кров на аналіз та причину відмови ОСОБА_1 йому не повідомили.

Зазначає, що наступного дня після правопорушення він здав тест крові, у результаті якого чітко видно, що в крові етанол не виявлено.

Стверджує, що судом були порушені вимоги ст.268 КУпАП, що призвело до позбавлення його права надати пояснення по суті правопорушення, подати відповідні докази в частині встановлення обставин, що підтверджують відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а також скористатися допомогою захисника.

Звертає увагу на той, факт, що протокол хоч і підписаний ним, але він зазначав, що надасть пояснення в суді, чого ОСОБА_1 було фактично було позбавлено.

Особливу увагу суду звертає на упередженість працівників патрульної поліції при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, так як пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 написані під копірку та мають категоричний характер, без можливості зазначення фактичних обставин. З пояснень не можливо зрозуміти, чи погодився водій з результатами перевірки, чи бажав він пройти огляд в медичному закладі, що зводить нанівець суть таких пояснень взагалі.

Також судом не допитано вказаних свідків безпосередньо в суді

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, суд першої інстанції даних вимог закону не дотримався, належним чином не дослідив докази по справі, прийняв необґрунтоване рішення, яке суперечить вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів провадження та пояснень ОСОБА_1, які він надав апеляційному суду, водій ОСОБА_1, після зупинки його інспекторами патрульної поліції погодився пройти огляд на стан спяніння в медичному закладі, для чого був доставлений до Миколаївського обласного наркологічного диспансеру. Однак здати на аналіз біологічне середовище (сечу) він не зміг за відсутністю фізіологічного бажання. Пояснює це тим, що має тяжке захворювання, яке впливає на природне відправлення ним фізіологічних потреб.

На час події 17.09.2018 р., зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1, є чинною Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 р. за № 1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за №1413/27858.

Вказана Інструкція прийнята, зокрема, відповідно до КУпАП, постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоровя із зазначеного питання.

Відповідно до розділу 3 Інструкції (Проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів) метою огляду в медичному закладі є встановлення наявності чи відсутності стану спяніння в обстежуваної особи.

За результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан спяніння.

Згідно з п. 12 цього розділу Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Відповідно до п. 13 цього розділу Інструкції для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Відмова ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння в медичному закладі в установленому порядку в протоколі про адміністративне правопорушення від 17.09.2018 р. обґрунтована медичним висновком № 1259 від 17.09.2018 р.

У висновку лікаря № 1259 від 17.09.2018 р. вказано, що заключний діагноз не встановлено через відсутність хіміко-токсикологічного дослідження (відмова від здачі біологічного середовища за відсутності фізіологічного бажання) - а.с.3. Таким чином, фактично йдеться про неможливість відібрати у обстежуваної особи зразка біологічного середовища (сечі), вказаного у пункті 12 розділу 3 Інструкції. Проте, не зважаючи на неможливість відібрання у ОСОБА_1 зразка біологічного середовища (сечі), лікарем медичного закладу не відібрано у ОСОБА_1 для дослідження кров, як це передбачено п.13 розділу 3 Інструкції. Зазначене відповідає посиланням апелянта в цій частині.

Відповідно до п. 22 розділу 3 зазначеної Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї інструкції, вважається недійсним. Отже, висновок Миколаївського обласного наркологічного диспансеру №1259 від 17.09.2018 р., який був підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, не можна вважати належним та допустимим доказом.

ОСОБА_1 поставлено в провину порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що у даному випадку повязано з відмовою водія транспортного засобу пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення впливу наркотичних речовин.

Однак, матеріали провадження свідчать, що водій ОСОБА_1 погодився пройти такий медичний огляд та був доставлений працівниками поліції до належного медичного закладу Миколаївського обласного наркологічного диспансеру. Під час перебування в цьому закладі у ОСОБА_1 з фізіологічних причин не були відібрані для дослідження зразки біологічного середовища у виді сечі.

Зазначені фактичні обставини не можуть розцінюватися у сенсі передбаченої п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмови водія транспортного засобу пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення у даному випадку впливу наркотичних речовин.

Таким чином, є відсутньою і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке поставлено у провину ОСОБА_1 Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги на сутність прийнятого рішення не впливають.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2018 року відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду ОСОБА_4