ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/346/19 Головуючий в 1-й інстанції - Петров В.В.
Єдиний унікальний № 318/476/19 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 та його представника адвоката Луньова С.М., іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 20 травня 2019 року стосовно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

постановою судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 20 травня 2019 року провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Як зазначено в постанові, згідно протоколу 15.02.2019 року о 11 годині 25 хвилин ОСОБА_1 на 309+950 км автодороги Харків-Сімферополь М-18 Запорізького району, керуючи транспортним засобом автомобілем «Тоуоta Land Cruiser 200» держномер НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, при зміні та перестроюванні напрямку руху не переконався в безпечності маневру, а також що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Geely», держномер НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали технічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення разом з іншими матеріалами було направлено до суду у термін достатній для розгляду справи. Так, перше судове засідання було призначено на 06 березня 2019 року. Однак ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, як не з`явився він і в наступні судові засідання 26.03.2019 року, 10.04.2019 року, 25.04.2019 року, 06.05.2019 року, проте був повідомлений належним чином. Він неодноразово звертався до суду з клопотанням про розгляд справи без участі ОСОБА_1 , оскільки ст.268 КУпАП не містить імперативної заборони розгляду справи за відсутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Разом з цим суд постановив незаконне рішення, позбавивши його права на відшкодування спричиненої шкоди.

Всупереч вимогам ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи не з`ясував обставини, що підлягають з`ясуванню, а саме: не з`ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні. Суддя фактично не з`ясував та не зазначив, які саме порушення Правил дорожнього руху України були вчинені ОСОБА_1 та призвели до ДТП. Крім того, суддя взагалі не розглядав фактичні обставини справи та наявні в матеріалах дані, що потребували залучення фахівця в галузі автотехніки для з`ясування усіх обставин справи. По справі не було призначено та проведено автотехнічну експертизу, не викликано та не допитано свідків, потерпілого.

На підставі викладеного, просить скасувати постанову суду, визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрити провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги; ОСОБА_1 та його представника адвоката Луньова С.М. із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст.283 КупАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.

Закриваючи провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, суддя районного суду послався на те, що на момент розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст.38 КУпАП.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки фактично не встановив, за яких обставин трапилась вищевказана дорожньо-транспортна пригода, не проаналізував докази у їх сукупності, та не дав їм належної оцінки.

Враховуючи викладене, вищевказана постанова суду першої інстанції, як така, що прийнята з порушенням вимог законодавства про адміністративні правопорушення, не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 21 вересня 2006 року у справі «Грабчук проти України» (Заява N 8599/02) (п.п.42, 43) наголошено, що презумпція невинуватості порушена, якщо твердження посадової особи щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, відображає думку, що особа винна, коли цього не було встановлено відповідно до закону. Цього достатньо, навіть за відсутності жодного формального висновку, що існує деяка підстава припустити, що посадова особа вважає цю особу винною (див. Daktaras v. Lithuania, заява N 42095/98, п. 41, ECHR 2000-X; A.L. v. Germany, заява N 72758/01, п. 31, від 28 квітня 2005 року). Питання, чи порушує твердження посадової особи принцип презумпції невинуватості, має бути з`ясоване у контексті тих фактичних обставин, у яких це твердження було зроблене. Межі п.2 ст.6 Конвенції не обмежуються порушенням кримінальної справи, а поширюються на судові рішення, прийняті після того, як переслідування було припинено (див. Nolkenbockhoff, цитоване вище, п.37; та Capeau, цитоване вище п.25) або після засудження (див., зокрема, Sekanina v. Austria, рішення від 25 серпня 1993, п. 30, Series A no. 266 А; та O. v. Norwau, заява N 29327/98, ECHR 2003-II) .

Від суду, таким чином, вимагається встановити, чи результат кримінального провадження проти заявниці у цій справі дозволяв сумніватись у невинуватості заявниці, хоча винуватість її доведено не було.

Отже, як випливає з наведених позицій ЄСПЛ, районний суд повинен був розглянути надані матеріали і вирішити питання щодо наявності (доведеності) чи відсутності (недоведеності) вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і лише після цього, знову ж таки при наявності на те підстав, закрити провадження у зв`язку із закінченням строків, передбачених КУпАП.

Оскаржуване судове рішення, вочевидь, носить характер правової невизначеності щодо подальших юридично-правових наслідків, у тому числі, і щодо наслідків для відшкодування майнової шкоди.

Згідно вимог ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, в тому числі, скасувати постанову та закрити провадження у справі; або скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Оскільки в апеляційній скарзі ставилось питання щодо встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, апеляційний суд скасовує постанову суду першої інстанції з прийняттям нової постанови.

З наданих суду матеріалів адміністративної справи вбачається, що 15 лютого 2019 року інспектором поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №378889 за ст.124 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав, та пояснив, що він рухався на автомобілі «Тоуоta Land Cruiser 200» держномер НОМЕР_1 на 309+950 км автодороги Харків-Сімферополь М-18 Запорізького району. В селі Григорівка відчув удар в ліву частину автомобіля та зупинився.

Згідно письмових пояснень іншого водія ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи, він керував своїм автомобілем «Geely», держномер НОМЕР_2 на 309+950 км автодороги Харків-Сімферополь М-18 Запорізького району, та рухався по своїй полосі руху. В селі Григорівка автомобіль «Тоуоta Land Cruiser 200» держномер НОМЕР_1 , який рухався з правої від нього сторони, без ввімкнення покажчика повороту почав перестроюватись в його полосу руху. Він намагався уникнути зіткнення, але йому не вдалось. Винуватцем ДТП вважає водія автомобіля «Тоуоta Land Cruiser 200», який перед початком перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та почав перестроювання без будь-якого попереджувального сигналу.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 надав аналогічні показання та додав, що винним у вчиненні ДТП вважає саме ОСОБА_1 .

Перевіривши пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у сукупності з іншими матеріалами справи, вважаю, що обставини зазначені водіями, у тому числі місце зіткнення транспортних засобів, їх пошкодження, об`єктивно підтверджуються схемою місця ДТП та фототаблицею до неї (а.с.4-7), а також наявним в матеріалах справи відеозаписом з відеореєстратора автомобіля «Geely», відповідно до якої водій автомобіля «Тоуоta Land Cruiser 200» держномер НОМЕР_1 перед початком перестроювання та зміною напрямку руху без будь-якого попереджувального сигналу не переконався у безпеці для інших учасників дорожнього руху, в результаті чого допустив зіткнення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисником-адвокатом Луньовим С.М. було надано висновок експерта №130-08/19 від 13.08.2019 року, відповідно до якого з технічної точки зору в діях водія автомобіля «Geely» н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п.13.3 ПДР України і така невідповідність перебуває у причинному зв`язку із виникненням даної ДТП.

З технічної точки зору в діях водія автомобіля «Тоуоta Land Cruiser 200» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 вбачається невідповідність вимогам п.11.10 ПДР України і така невідповідність перебуває у причинному зв`язку із виникненням даної ДТП.

Наявні у справі докази у їх сукупності, свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, у тому числі і з вказівкою на порушення п.п. 10.1, 2.3 Б ПДР та кваліфікацію його дій відповідно до ст.124 КУпАП, у якому з поміж іншого зазначено, що 15.02.2019 року о 11 годині 25 хвилин ОСОБА_1 на 309+950 км автодороги Харків-Сімферополь М-18 Запорізького району, керуючи транспортним засобом автомобілем «Тоуоta Land Cruiser 200» держномер НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, при зміні та перестроюванні напрямку руху не переконався в безпечності маневру, а також що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Geely», держномер НОМЕР_2 .

Вищевказаний доказ свідчить про невідповідність дій водієм ОСОБА_1 пункту 11.10 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого на дорогах, проїзна частина яких поділена на смуги руху лініями дорожньої розмітки, забороняється рухатися, займаючи одночасно дві смуги. Наїжджати на переривчасті лінії розмітки дозволяється лише під час перестроювання. Така невідповідність Правил дорожнього руху України перебуває у причинному зв`язку із виникненням даної ДТП.

Водночас, інспекторами поліції на місці події був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за порушення останнього п.10.1, 2.3 Б Правил дорожнього руху України.

Не дивлячись на встановлення у висновку експерта №130-08/19 від 13.08.2019 року невідповідність дій водієм ОСОБА_1 лише пункту 11.10 Правил дорожнього руху України, апеляційний суд виходячи зі своїх дискреційних повноважень щодо встановлення всіх фактичних обставини справи, з урахуванням встановлених під час апеляційного перегляду доказів, надаючи їм відповідну оцінку вважає, що з урахуванням, як додатково встановлених так і тих доказів, які наявні в матеріалах справи, з урахуванням у тому числі і відеозапису вказаних подій, приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається не тільки невідповідність вимогам п.11.10 ПДР України, про яку зазначив експерт під час проведення експертизи, а також і невідповідність п.10.1 ПДР України, яким передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та п.2.3 Б ПДР України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме порушення п.п.2.3 Б, 10.1 Правил дорожнього руху України, а також додаткове встановлення висновком експерта №130-08/19 від 13.08.2019 року невідповідність в діях водія автомобіля «Тоуоta Land Cruiser 200» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 вимогам п.11.10 ПДР України , що перебуває у причинному зв`язку із виникненням даної ДТП, що безумовно свідчить про наявність вини останнього у скоєнні правопорушення передбаченого

ст.124 КУпАП.

Що стосується невідповідності дій ОСОБА_2 . п.13.3 Правил дорожнього руху України, як про це зазначив експерт в своєму висновку, то апеляційний суд позбавлений можливості надати оцінки його діям, оскільки протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 працівниками поліції не складався.

Оскільки на момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, суд першої інстанції обґрунтовано та з дотриманням вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП закрив провадження в справі, оскільки днем вчинення вказаного правопорушення є 15 лютого 2019 року

Разом з цим, закриваючи провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, суддя не вирішив питання визнання вини особи.

Вказівка законодавця у п.7 ст.247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст.38 КУпАП. Однак, сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст.38 КУпАП, а передбачений ст.277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений інспектором поліції 15 лютого 2019 року (а.с.1), тобто на момент розгляду справи апеляційним судом сплив строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Оскільки на час розгляду справи апеляційним судом вказані строки закінчились, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 20 травня 2019 року, якою провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, скасувати.

Постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі ст.38, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 318/476/19