Дата документу 20.12.2019
Справа № 334/6919/19
Провадження № 3/334/1719/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Козлова Н.Ю., розглянувши матеріали, які складені поліцейським УПП в Запорізькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 23.09.2019 року о 00 год. 00 хв. в м. Запоріжжі по вул. Леонова 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21013 номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці звужені, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у медичному закладі (висновок № 4348). Від керування відсторонений, транспортний засіб припаркований з дотриманням ПДР. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні проти складеного протоколу заперечував, пояснював суду, що в момент зупинки працівниками поліції не був у стані наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду не відмовлявся, навпаки надавав на дослідження матеріал (сечу), але з незрозумілих йому причин лікарем не було проведено дослідження.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка за клопотанням ОСОБА_1 , командир взводу 2 роти 1 батальйону УПП у Запорізькій області Курлікова Д.І., пояснила суду, що 23.09.2019 року о 03-25 годині нею було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з тим, що останнім було порушено вимоги п. 2.5 ПДР України, а саме: відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Також свідок пояснила, що ОСОБА_1 було зупинено за порушення правил дорожнього руху, під час складання постанови про вчинення адміністративного правопорушення, останній вів себе не адекватно, поведінка не відповідала обстановці. ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, але після невдалих спроб надати матеріал для дослідження ( ОСОБА_1 надавав матеріали на дослідження які ззовні були схожі на воду, також надава рідину, яку не відомо де взяв, оскільки неодноразово виходив на вулицю, вів себе не адекватно), у кабінеті лікаря ОСОБА_1 відмовився від проходження повного медичного обстеження. На підтвердження чого було складено висновок № 4348, який долучено до матеріалів справи.

В судове засідання було викликано в якості свідка лікаря ОСОБА_2 , який проводив медичне дослідження. Лікар ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але через канцелярію суду 06.12.2019 року надав свої пояснення, з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 був доставлений співробітниками поліції в кабінет лікаря КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР з підозрою на наркотичне сп`яніння. Після огляду водію запропоновано здати аналізи сечі для проведення тесту. Водій тричі намагався надати аналізи, але рідина в посуді не відповідала фізико-хімічним властивостям сечі. Після трьох годин очікування, водій відмовився надавати сечу на обстеження, в результаті чого було складено висновок про відмову від повного медичного обстеження. Також, просив суд, в судове засідання не викликати, через велике навантаження на роботі.

Всебічно вивчивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Стаття 130 ч.1 КпАП України встановлює адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 131529, встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, відмовившись від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у кабінеті лікаря (а.с.1, 4).

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справи та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015 року, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 11.09.2015 року за № 1413/27858, яка визначає процедуру огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів та оформлення результатів такого огляду, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в ухиленні осіб від проходження відповідно до встановленого прядку огляду на стан сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується дослідженими судом доказами: протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП (а.с.1); висновком щодо результатів медичного огляду (а.с.4), відеозаписом (а.с.7), поясненнями свідків: командира взводу 2 роти 1 батальйону УПП у Запорізькій області Курлікової Д.І. та лікаря Мосійченко О.М. та письмовими доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку, що ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, оскільки він, керуючи транспортним засобом, тричі відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності ознак наркотичного та алкогольного сп`яніння, що повністю доведено в ході судового розгляду.

Відповідно до вимог п.2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти у встановленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумцій факту.

В ході судового розгляду, суду не надано жодного переконливого доказу, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру адміністративного стягнення, суд враховує особу ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується копією постанови Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 11.11.2019 року, характер вчиненого правопорушення, ступінь його провини, та приходить до висновку про необхідність накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Як передбачено ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33-35, 130, 283-285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ

Визнати ОСОБА_1 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (Десять тисяч двісті) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів.

Суддя: Козлова Н. Ю.