ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1439/19 Справа № 183/6604/19 Суддя у 1-й інстанції - Лила В. М. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О ВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпроптеровської області від 11 листопада 2019 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 16 жовтня 2019 року о 16 год. 15 хв. у смт. Меліоративному, по вул. Молодіжній, 7, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: характерний запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що постанова є незаконною, винесена з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права. Вважає, що суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин події. Так, зазначає, що під час керування транспортним засобом, його було зупинено працівники поліції, серед, яких був дільничний ОСОБА_2 та запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак, він відмовився, посилаючись на необхідність повернення до дому, у зв`язку з чим не мав можливісті поїхати до медичного закладу. Також, вказує, що він від проходження огляду на місці не відмовлявся, та пояснив, що при ньому були відсутні посвідчення водія та документи на автомобіль, однак його син приніс їх, та працівники одразу їх вилучили, на що він висловився на співробітників поліції нецензурно, які після цього застосували до нього методи фізичного та психологічного впливу, що можуть підтвердити свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Також, вважає, що протокол складено з порушеннями ст.ст. 254, 256, 257 КУпАП, тоді як суд на вказані порушення не звернув уваги, та не врахував їх при винесенні постанови.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Бреус О.В., які апеляційну скаргу підтримали, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 256865 від 16 жовтня 2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, рапортом ДОП СП Новомоковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2, з якого слідує, що жінка ОСОБА_1 повідомила про керування ним в стані алкогольного сп"яніння, та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та доведеності його вини у його вчиненні.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведних доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Доводи ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції порядку оформлення протоколу та застосування працівниками поліції щодо нього методів фізичного та психологічного впливу під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, суд розцінює як безпідставні, оскільки вони наявними матеріалами справи не підтвердженні.

Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, як за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, так й за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, з метою підтвердження або спростування його ознак, встановлених працівниками поліції.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного с"пяніння, що засвідчили, зокрема свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

За огляду на те, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп"яніння, його дії підпадають під ознаки та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, при апеляційному перегляді справи не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни або скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладені обставини, доводи скарги ОСОБА_1 суд вважає необґрунтованими, тому його апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко