КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4368/19
Провадження № 3/552/1293/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.08.2019 року 16 серпня 2019 року суддя Київського районного суду м. Полтави Логвінова О. В., за участю прокурора Колоса В.О., Савченка А.Г., секретар Волощенко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Погарщина Лохвицького району Полтавської області, громадянина України, одруженого, освіта вища, судді Октябрського районного суду м. Полтави, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу № 277 від 25 липня 2019 року, складеного начальником сектору протидії корупції Управління захисту економіки в Полтавській області ДЗЕ НП України майором поліції Калашником В. В., Савченко А. Г., будучи суддею Октябрсьбкого районного суду м. Полтави, згідно підпункту «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон), примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 2 ст. 52 вказаного Закону, рішення від 10.06.2016 № 3 (зі змінами), після отримання від ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» 15.03.2018 доходу у вигляді кредиту в розмірі 711009 гривен, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2018 року, маючи всі необхідні можливості, усвідомлюючи протиправний характер своєї бездіяльності, не подав на офіційний веб-сайт НАЗК повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, чим умисно вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 2 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав та пояснив, що 15 березня 2018 року ним в ТОВ «Компанія «Стар Лайн» було придбано автомобіль TOYOTA RAV-4 HYBRID 2,5 L A/T на умовах кредиту наданого на загальних засадах ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК». Зразу ж після придбання автомобіля в установлений законом строк ним було подано до НАЗК декларацію про суттєві зміни у майновому стані з зазначенням дати, місця та вартості автомобіля, а також найменування продавця. Таким чином, ним були виконані вимоги частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до якої у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агенство.

Ніяких інших змін у його майновому стані чи то отримання доходу на час придбання ним автомобіля у нього не відбулося, а тому необхідності повідомлення НАЗК про якісь інші зміни у нього не було і він як тоді, так і зараз не вбачав та не вбачає для цього підстав.

Щодо отримання ним кредиту для придбання автомобіля в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» ОСОБА_1 зазначив, що кредит був наданий йому банком на загальних засадах відповідно до Кредитного договору № 1/3248011 15 березня 2018 року саме для придбання автомобіля TOYOTA RAV-4 HYBRID 2,5 L A/T в ТОВ «Компанія «Стар Лайн» шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника з подальшим їх перерахуванням на поточний рахунок продавця № НОМЕР_1 В ПАТ «МЕГАБАНК» (пункт 2.1 Кредитного договору). Факту безпосереднього отримання ним кредитних коштів та подальшого розпорядження ними не мало місця. Кредитні кошти були перераховані на рахунок продавця в якості оплати за проданий ним автомобіль і саме продавець являється їх отримувачем. Ніяких інших коштів в готівковій формі на будь-які інші цілі, крім придбання вказаного автомобіля, який є об`єктом декларування, про що зазначено вище, в якості кредиту на умовах повернення та під проценти в цьому або інших банках він не отримував і свого майнового стану ніяким іншим чином не змінював, а тому переконавшись, що відповідно до п. 14.1.54 статті 14 та п. 165.1.29 статті 165 Податкового кодексу України, що основна сума кредиту, що отримується платником податку (протягом строку дії договору), у тому числі фінансового кредиту, забезпеченого заставою, на визначений строк та під проценти не є доходом, впевнився у відсутності необхідності подання іншої декларації про суттєві зміни у майновому стані, в зв`язку з чим і не подавав її.

Від фінансового контролю він не ухилявся і такого наміру не мав, оскільки про придбання автомобіля, як суттєву зміну у майновому стані, у визначеному законом порядку повідомив НАЗК, а про фінансові зобов`язання, які у нього в зв`язку з цим виникли та які він в подальшому виконував і продовжує виконувати, зазначив у щорічній декларації.

Наголосив, що виходячи з принципу юридичної визначеності, він був переконаний у правильності своїх дій про необхідність повідомлення про суттєві зміни у майновому стані лише в зв`язку з придбанням ним автомобіля TOYOTA RAV-4 HYBRID 2,5 L A/T в ТОВ «Компанія «Стар Лайн» за кредитні кошти надані йому саме для цієї цілі ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», а тому не вбачав законних підстав, що необхідно паралельно подавати декларацію ще й за отримання банківського кредиту на ці ж цілі під проценти та під заставу на умовах повернення, що на його думку, свідчило б про подвійне поліпшення матеріального стану, чого в дійсності не мало місця.

Подавши декларацію про суттєві зміни у майновому стані шляхом придбання ним автомобіля TOYOTA RAV-4 HYBRID 2,5 L A/T, він, на його переконання, надав можливість відповідним органам держави здійснювати фінансовий контроль за суб`єктом декларування, яким він являється, що свідчить про те, що він не мав наміру ухилятись від цього, а тому не допустив порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції».

Виходячи з цього вінпросив закрити справу щодо нього за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Прокурор вважав, що протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупції, складений у відповідності до вимог чинного законодавства та роз`яснень НАЗК.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та вивчивши матеріали адміністративної справи, суддя приходить до настіпних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. ст. 245, 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи та на достатніх доказах.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Частиною 2 ст. 176-2 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Згідно з п. 2 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі ВССУ) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що склад правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його суб`єктивної сторони є умисне діяння, тобто умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, зобов`язаний довести суду наявність в діяннях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до Указу Президента України від 7 жовтня 2005 року являється суддею Октябрського районного суду м. Полтави, на якого поширюється дія ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

15 березня 2018 року ОСОБА_1 в ТОВ «Компанія «Стар Лайн» було придбано автомобіль TOYOTA RAV-4 HYBRID 2,5 L A/T на умовах кредиту наданого ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»

В цей же день, зразу ж після придбання автомобіля, 15 березня 2018 року ОСОБА_1 подав до НАЗК декларацію про суттєві зміни у майновому стані з зазначенням дати, місця та вартості автомобіля, а також найменування продавця.

Судом в ході розгляду справи встановлено, що ніяких інших змін у майновому стані ОСОБА_1 чи то отримання доходу на час придбання автомобіля у нього не відбулося, а майновий стан ним було поліпшено лише внаслідок придбання автомобіля, про що він негайно у визначеному Законом порядку повідомив НАЗК, тобто дотримався вимог Закону України «Про запобігання корупції» і їх не порушив.

Щодо отримання ним кредиту для придбання автомобіля в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» суд зважує на таке.

Кредит ОСОБА_1 був наданий банком на загальних засадах відповідно до Кредитного договору № 1/3248011 15 березня 2018 року саме для придбання автомобіля TOYOTA RAV-4 HYBRID 2,5 L A/T в ТОВ «Компанія «Стар Лайн» шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника з подальшим їх перерахуванням на поточний рахунок продавця № НОМЕР_1 В ПАТ «МЕГАБАНК» (пункт 2.1 Кредитного договору).

Ніяких інших коштів в готівковій формі на будь-які інші цілі, крім придбання вказаного автомобіля, який є об`єктом декларування, про що зазначено вище, в якості кредиту на умовах повернення та під проценти в цьому або інших банках останній не отримував і свого майнового стану ніяким іншим чином не змінював.

Майновий стан ОСОБА_1 був поліпшений лише внаслідок придбання вказаного автомобіля за кредитні кошти банку, надані на загальних засадах саме для цієї цілі, для придбання автомобіля.

Самого ж кредиту, тобто грошових коштів, окремо ОСОБА_1 не отримував, власником грошових коштів, наданих банком не ставав, можливості розпоряджатися грошовими коштами на будь-які інші цілі, крім придбання автомобіля TOYOTA RAV-4 HYBRID 2,5 L A/T, не мав, а отже, таким чином свого майнового стану не поліпшував, в зв`язку з чим у нього не було підстав подавати іншу декларацію про поліпшення свого майнового стану, крім тієї, яку ним було подано в зв`язку з придбанням автомобіля.

При оцінці дій ОСОБА_1 , пов`язаних з отриманням ним кредиту в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» для придбання автомобіля TOYOTA RAV-4 HYBRID 2,5 L A/T суд враховує ще й те, що відповідно до п. 14.1.54 статті 14 та п. 165.1.29 статті 165 Податкового кодексу України основна сума кредиту, що отримується платником податку (протягом строку дії договору), у тому числі фінансового кредиту, забезпеченого заставою, на визначений строк та під проценти не є доходом, про що вказує ініціатор притягнення останнього до відповідальності в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з письмових та наданих в суді пояснень ОСОБА_1 причиною неподання повідомлення про суттєві зміни в зв`язку з отриманням кредиту в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» для придбання автомобіля TOYOTA RAV-4 HYBRID 2,5 L A/T було те, що він переконався у повному дотриманні ним вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», подавши до НАЗК декларацію про суттєві зміни в майновому стані, яке відбулося внаслідок придбання ним в кредит автомобіля TOYOTA RAV-4 HYBRID 2,5 L A/T, із-за чого не вважав за можливе, виходячи з положень закону, розцінювати отримання кредиту для придбання цього ж автомобіля доходом, який суттєво поліпшує його майновий стан, оскільки б повідомлення про це, на його переконання, свідчило б про інші паралельно з зазначеними підставами поліпшення майнового стану, чого в дійсності не було. Крім того, погашаючи кредит наданий банком для придбання автомобіля TOYOTA RAV-4 HYBRID 2,5 L A/T шляхом перерахування коштів по кредиту безпосередньо продавцю, а не позичальнику, ОСОБА_1 несе додаткові витрати (проценти за користування кредитом), що не є і не може бути апріорі доходом, а отже поліпшенням майнового стану.

Викладене свідчить про відсутність як самої події правопорушення, так і відсутності в діях ОСОБА_1 умислу, спрямованого на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 176-2 КУпАП, є правопорушенням, пов`язаним з корупцією.

Суб`єктивна сторона правопорушень, пов`язаних з корупцією, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності, про що зазначено вище.

Умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставиться до їх настання чи свідомо допускає їх настання (непрямий умисел).

Таким чином, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 176-2 КУпАП необхідно отримати докази того, що він усвідомлював суспільну небезпечність неповідомлення (несвоєчасного повідомлення) про суттєві зміни в майновому стані, передбачав можливість настання негативних наслідків - неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажав настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.

Таких доказів ініціатором складення протоколу суду не надано. В протоколі лише констатується, що ОСОБА_1 декларації про суттєве поліпшення майнового стану у визначений Законом термін до НАЗК не подав. Між тим, в судовому засіданні він зазначив, що був переконаний в тому, що суттєве поліпшення майнового стану у нього відбулося лише внаслідок придбання автомобіля TOYOTA RAV-4 HYBRID 2,5 L A/T за кредитні кошти, надані для цієї цілі ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», про що він негайно повідомив НАЗК, що відповідає вимогам Закону України «Про запобігання корупції» та є достатнім і необхідним для здійснення фінансового контролю його як державного службовця з боку держави. Це, на думку суду, свідчить про відсутність у нього умислу на приховування цих змін, а отже про відсутність в його діяннях складу інкримінованого йому правопорушення та і самого факту події правопорушення.

Під час розгляду справи також не було встановлено в бездіяльності ОСОБА_1 мотивів на уникнення фінансового контролю за суттєвими змінами в майновому стані, оскільки про свої фінансові зобов`язання, пов`язані з отриманням кредиту він повідомив в щорічній декларації. Крім того, ним в щорічній декларації зазначені витрати, понесені на погашення як основного боргу, так і процентів за користування кредитом, що є свідченням виконання ним фінансових обов`язків перед кредитором.

Належних і допустимих доказів, які беззаперечно спростовують ці твердження, в тому числі щодо помилки в оцінці ОСОБА_1 юридично значимих фактів та відповідно його уявлення про відсутність в його бездіяльності фактичних ознак, що утворюють суб`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, ініціатором складення протоколу не надано та в матеріалах справи їх немає.

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (надалі - Конвенція) кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Кадубец проти Словаччини» зазначено, що ст. 6 Конвенції гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів, незважаючи на те, що був вчинений адміністративний проступок, а не кримінальне діяння.

Враховуючи викладене, у справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України стосовно того, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, відповідно до ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність має індивідуальний характер.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 8, 62, 9-11, 172-6, 247, 279, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, ст. ст. 1, 45, 52 Закону України «Про запобігання корупції», суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити адміністративну справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 176-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. В. Логвінова