Справа№464/254/19
пр.№ 3/464/271/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2019 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Тімченко О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1,

працюючого на посаді головного спеціаліста відділу комунального господарства

Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради,

службова адреса: м.Львів, пр. Червоної Калини, 66,

за ч.4 ст. 140 КУАП,

в с т а н о в и в:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №194043 від 11 січня 2019 року, ОСОБА_1, будучи посадовою особою відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив заходи щодо ліквідації вибоїни на проїжджій частині дороги по вул. Луганська, 20 у м. Львові розміром: довжина 1,2 м., ширина 1,3 м., глибина 0,18 м., що стало супутньою причиною дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля марки «Пежо» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, який отримав технічних пошкоджень, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 140 КУАП.

При розгляді справи в суді, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив та подав письмові заперечення. Крім того, пояснив, що на вул. Луганській у м. Львові встановлені дорожні знаки 1.12 «Вибоїна» з відповідними дорожніми табличками про відстань дії даного знаку. Таким чином, вважає, що водій був попереджений і свідомо поїхав по аварійній ділянці дороги.

У відповідності до ст. 245 КУАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.140 КУАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог, передбачених ст.280 КУАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідальність за ч.4 ст. 140 КУАП настає за порушення, передбачені частинами першою (порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху), другою (порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об'єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування) або третьою (порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само не усунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів) цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Частина 4 ст.140 КУАП передбачає кваліфікований склад, встановлюючи відповідальність за вчинення будь-якого з названих вище правопорушень, ускладненого спричиненням створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З положень ч.4 ст.140 КУАП вбачається, що об'єктивна сторона цього правопорушення полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

ОСОБА_1 було вжито заходів щодо позначення на дорозі аварійної ділянки, а саме було встановлено дорожній знак 1.12 «Вибоїна», що підтверджується фотознімками з вул. Луганська у м. Львові та Актом приймання виконаних будівельних робіт за травень 2017 року, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень та грудень 2018 року.

Так, згідно ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», яка визначає участь підприємств, установ, організацій у забезпеченні безпеки дорожнього руху, посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць і а залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобовязані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами; по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження; обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із розяснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст.7 КУАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ст.247 КУАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні докази доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУАП, а його вина не може ґрунтуватись на припущеннях, у зв'язку з чим дана справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247,ст.ст.283,284 КУАП,

п о с т а н о в и в:

справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.140 КУАП закрити у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В.Тімченко