ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року Суддя Дніпровського Апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка працюючої виконуючої обов'язки начальника управління економіки, департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП та провадження закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції від 12 грудня 2018 року, ОСОБА_1 визнано винною у тому, що за результатами проведеної перевірки Регіональним представництвом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Дніпропетровській області за заявою голови громадської організації «Антикорупційна правозахисна Рада» ОСОБА_2, було встановлено, що 25.07.2018 року вих. № 188/04-16 голова громадської організації «Антикорупційна правозахисна Рада» ОСОБА_2 звернувся до Дніпровської міської ради з інформаційним запитом, який був зареєстрований в раді 27.07.2018 року вх. № 37/2435, в якому просив надати: відомості щодо залучення пайової участі (як у забезпечення розвитку інженерно-транспортної інфраструктури, так і в утриманні об'єктів благоустрою м. Дніпро) за період 2016-2018 р.р.; завірені копії укладених Дніпровською міською радою договорів з замовниками будівництва про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста за період 2016-2018 р.р., та доданих до них документів. що підтверджують вартість будівництва, техніко-економічними показниками; завірені копії розрахунків розміру та повноту сплати коштів пайової участі, відповідно до «Порядку залучення, розрахунки та використання коштів пайової участі (внесків) у розвиток інфраструктури м. Дніпропетровська», затвердженого рішенням міської ради №5/14 від 29.07.2011 року; завірені копії документів про сплату внесків на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста за період 2016-2018 р.р.

02.08.2018 року вих. № 10/18-438 Радою надана відповідь потерпілому за підписом виконуючої обов'язки начальника управління економіки ОСОБА_1. в якій відмовлено у наданні запитуваної інформації у зв'язку з тим, що запитувана інформація не є публічною.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» (далі -Закон) визначає порядок здійснення та забезпечення право кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію. Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом. Статтею 13 Закону визначено перелік розпорядників публічної інформації, на яких поширюються норми Закону. При цьому, кожний визначений Законом України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації є розпорядником лише щодо певного виду інформації.

Так, розпорядниками інформації для цілей Закону України «Про доступ до публічної інформації» визнаються, зокрема, суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правого акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Згідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При цьому статтею 22 Закону визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні інформації. а саме: розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до ч.2 ст. 6 Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч.5 ст. 19 цього Закону.

Таким чином своїми діями виконуюча обов'язки начальника управління економіки, департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради ОСОБА_1 неправомірно відмовила у наданні інформації, чим скоїла правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв'язку із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому судом належним чином не з'ясовано всі обставини справи. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП не уповноваженою на те особою. Зазначає, що як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і постанові суду не конкретизовано, які саме положення Закону України "Про доступ до публічної інформації" порушено нею, та чи інформація відноситься до публічної у розумінні ст. 1 вказаного Закону. Крім того, відсутні дані, чи є вона розпорядником публічної інформації, та які з обов'язків, передбачених статтею 14 даного Закону, нею порушено.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник та ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, оскільки вважала постанову суду законної та обгрунтованою.

Представник секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки вважала постанову суду законною та обгрунтованою.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1виконані в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведеної перевірки Регіональним представництвом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Дніпропетровській області за заявою голови громадської організації «Антикорупційна правозахисна Рада» ОСОБА_2, було встановлено, що 25.07.2018 року вих. № 188/04-16 голова громадської організації «Антикорупційна правозахисна Рада» ОСОБА_2 звернувся до Дніпровської міської ради з інформаційним запитом, який був зареєстрований в раді 27.07.2018 року вх. № 37/2435, в якому просив надати: відомості щодо залучення пайової участі (як у забезпечення розвитку інженерно-транспортної інфраструктури, так і в утриманні об'єктів благоустрою м. Дніпро) за період 2016-2018 р.р.; завірені копії укладених Дніпровською міською радою договорів з замовниками будівництва про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста за період 2016-2018 р.р., та доданих до них документів. що підтверджують вартість будівництва, техніко-економічними показниками; завірені копії розрахунків розміру та повноту сплати коштів пайової участі, відповідно до «Порядку залучення, розрахунки та використання коштів пайової участі (внесків) у розвиток інфраструктури м. Дніпропетровська», затвердженого рішенням міської ради №5/14 від 29.07.2011 року; завірені копії документів про сплату внесків на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста за період 2016-2018 р.р.

02.08.2018 року вих. № 10/18-438 Радою надана відповідь потерпілому за підписом виконуючої обов'язки начальника управління економіки ОСОБА_1. в якій відмовлено у наданні запитуваної інформації у зв'язку з тим, що запитувана інформація не є публічною.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» (далі -Закон) визначає порядок здійснення та забезпечення право кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію. Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом. Статтею 13 Закону визначено перелік розпорядників публічної інформації, на яких поширюються норми Закону. При цьому, кожний визначений Законом України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації є розпорядником лише щодо певного виду інформації.

Так, розпорядниками інформації для цілей Закону України «Про доступ до публічної інформації» визнаються, зокрема, суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правого акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Згідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При цьому статтею 22 Закону визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні інформації. а саме: розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч. 5 ст. 19 цього Закону.

Посилання в апеляційній скарзі захисника адвоката Ткаченка С.М. на те, що протокол про адміністративне правопорушення, складений у відношенні ОСОБА_1, не відповідає вимогам ст.ст. 256, 268 КУаАП, вказаний протокол складений не уповноваженою на те особою, а також те, що запитувана громадською організацією «Антикорупційна правозахисна Рада» інформація про пайову участь у розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту та інформація, що міститься у договорах не належить до об'єктів права на публічну інформацію відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», суд апеляційної інстанції не може прийняти до уваги, виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, вказаний протокол у відповідності до ст. 255 КУпАП, складений уповноваженою особою секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини - провідним спеціалістом відділу регіонального представництва в східних областях Управління забезпечення діяльності регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_3 і зазначений протокол відповідає вимогам ст. 256 КупАП.

Відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була тримана або створена у процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, при цьому на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію.

Запитувана громадською організацією «Антикорупційна правозахисна Рада» інформація про пайову участь підприємств і громадян у розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури міста та Дніпровською міською радою за своїм змістом є публічною, оскільки ця інформація стосується розпорядження бюджетними коштами, а Дніпровська міська рада відповідно є розпорядником такої інформації.

Крім того, безпідставними є доводи апелянта, що протокол про адміністративне правопорушення складено особою, яка не мала права його складати.

Так, згідно долученої до матеріалів посадової інструкції ОСОБА_3 та наказу від 15 січня 2015 року про призначення останньої на посаду провідного спеціаліста Відділу забезпечення діяльності регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, ОСОБА_3 у разі виявлення підстав має право складати та підписувати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 212-3 КупАП (п. 2.6 вказаної інструкції).

Таким чином, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП є законними, обґрунтованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи. Так, суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясував всі обставини справи, оцінив докази відповідно до ст. 252 КУпАП, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, залишити без змін

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Іванченко