Провадження № 33/4808/8/19
Категорія ст.172-6 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та прокурора Негрича І.М.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лотікове Словяносербського району Луганської області, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , українця, громадянина України,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення 850 гривень, а також стягнуто судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , військовослужбовець за контрактом військової частини НОМЕР_1 м. Івано-Франківськ, будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України, відповідно до підпункту «Г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язаного з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно без поважних причин, а саме не в строк до 01.04.2018, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що суд при постановленні рішення по справі не в повній мірі дотримався вимог закону, внаслідок чого постанова суду є незаконна та необґрунтована.

Зазначає, що суддею було порушено засади рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, оскільки надане ним пояснення судом фактично не досліджувалось.

Звертає увагу на те, що з метою подання декларації за 2017 рік, починаючи з 28 березня 2018 року, він активно працював у власному кабінеті, заповнював відповідні графи декларації, зберігав їх в чернетку та намагався подати декларацію, однак з технічних причин цього йому не вдалося зробити. 31.03.2018 року після збереження чернетки та, після того як він подав декларацію, на моніторі комп`ютера у відповідній програмі з`явилося вікно, на якому значилось про успішне подання декларації. У зв`язку з чим, він вважав, свою декларацію поданою. Тільки 10.04.2018 року він довідався про її відсутність і тому зразу подав її повторно.

Вважає, що декларація не була подана ним у встановлений законом строк з технічних причин, які від нього не залежали. Вказує, що ним подавалась декларація за 2016 рік, зміст якої є аналогічним, а тому в нього не було наміру не подавати декларацію за 2017 рік.

Вказує на те, що в нього не було умислу на вчинення адміністративного правопорушення про що свідчить невеликий термін пропуску подання електронної декларації, а саме 11 днів.

Крім того, вказує на те, що 11.04.2018 року було повідомлено військовою частиною Національне агентство з питань запобігання корупції, а службове розслідування по даному факту було закінчено 24.04.2018 року.

Вважає, що на день судового розгляду даних матеріалів справи пройшло три місяці з дня виявлення правопорушення, а тому враховуючи положення ст. ст. 38, 247 КУпАП провадження в даній справі підлягає закриттю.

Просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою визнати його невинуватим у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

В суді апеляційної інстанції:

- ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення, які аналогічні поясненням викладеним в апеляційній скарзі, просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

- прокурор просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити постанову суду без змін.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши доводи апелянта, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанову суду першої інстанції необхідно скасувати та винести нову постанову, якою закрити провадження на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно наклав на нього стягнення за межами строку, який встановлено ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Відповідно до вимог ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Під виявленням правопорушення необхідно розуміти встановлення певних обставин, які вказують на ознаки адміністративного правопорушення в діях конкретної особи та дають підстави для провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що діючим законодавством не встановлено протягом якого строку після виявлення правопорушення уповноважений суб`єкт повинен скласти відповідний протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, однак враховуючи вимоги ст.38 КУпАП необхідно прийти до висновку, що цей строк не може виходити за межі строків, встановлених вказаною статтею.

Днем виявлення правопорушення відповідно до вимог ч.3 ст.38 КУпАП необхідно вважати день, коли посадові особи, які у відповідності до вимог діючого законодавства мають право складати протокол про вчинення відповідного правопорушення, встановили або повинні були встановити обставини, які свідчили про наявність ознак адміністративного правопорушення в діях конкретної особи.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що опрацюванням відомостей з Єдиного державного Реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_1 подав декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік 11.04.2018 року о 10.13 год.

Таким чином вищевказані обставини свідчать про те, що інформацією про правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , спеціально уповноважені органи у сфері протидії корупції (згідно з положеннями ст.1 Закону України «Про запобігання корупції») володіли вже 11.04.2018 року, оскільки наявність відомостей в Єдиному державному Реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування давала можливість встановити, що щорічна декларація за 2017 рік подана ОСОБА_1 за межами встановленого законом строку.

Вказані обставини свідчили про наявність ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП в діях ОСОБА_1 та давали підстави для складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що тільки 30.10.2018 року оперуповноваженим УЗЕ в Івано-Франківській області ДЗЕ Національної поліції України лейтенантом поліції А.В. Процишин було написано рапорт щодо збору фіксації фактів, що підтверджують вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП начальником розвідки військової частини НОМЕР_1 м. Івано-Франківськ ОСОБА_1

31.10.2018 року оперуповноваженим УЗЕ в Івано-Франківській області ДЗЕ Національної поліції України лейтенантом поліції А.В. Процишин складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Враховуючи наведене та приймаючи до увагу, що з дня виявлення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП пройшли строки встановлені ч.3 ст.38 КУпАП суд першої інстанції безпідставно наклав на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності адміністративне стягнення у вигляді штрафу за межами встановленого законом строку, хоча повинен був закрити провадження по справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП .

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову.

За наявності підстав для закриття провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП , в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №229 від 31.10.2018 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 м. Івано-Франківськ, будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України на посаді начальника розвідки даної військової частини, будучи відповідно до підпункту «Г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, у порушення вимог ч.1 ст.45 цього Закону несвоєчасно без поважних причин, а саме не в строк до 01.04.2018 року, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, яке передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складане уповноваженою на те посадовою особою , оперуповноваженим УЗЕ в Івано-Франківській області ДЗЕ Національної поліції України лейтенантом поліції А.В. Процишин у відповідності до. вимог п. 1 ч. 1 ст. 255,256 КУпАП

Зі змісту апеляційної скарги та наданих письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки він вчинив всі необхідні дії щодо подання декларації у встановлений законом строк та вважав що декларації ним подано, оскільки не знав, що подання декларації не відбулось з технічних причин.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, , не відповідають матеріалам справи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що стаття 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначає правопорушення, пов`язане з корупцією як діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке Законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Для кваліфікації діяння за ч.1 ст.172-6 КУпАП не вимагається наявність корупційного інтересу, адже йдеться про вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а не корупційного правопорушення. Правопорушення, пов`язане з корупцією, не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що об`єктивною стороною правопорушення є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що ст.17 КУпАП встановлені обставини, які виключають адміністративну відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення.

Предметом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції:

Апеляційний суд приймає до уваги, що відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», при вирішенні питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації та суб`єктивну сторону правопорушення, яка характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, апеляційний суд приймає до уваги, що подання документа до Єдиного державного Реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, вказану під час реєстрації в Реєстрі, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування. Після отримання зазначеного повідомлення суб`єкт декларування повинен невідкладно, але не пізніше семи днів після дня отримання такого повідомлення, перевірити зміст поданого ним документа та у разі виявлення неповних або недостовірних відомостей в ньому подати виправлений документ відповідно до встановленого порядку. В суб`єкта декларування відсутня можливість подати виправлену декларацію за власною ініціативою після спливання зазначеного вище семиденного строку.

Зокрема, зі змісту наданих особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 фотографій скріншоту з електронного кабінету та електронної пошти вбачається, що останній тільки зберіг чернетку декларації і не виконав всіх необхідних дій щодо подання декларації у встановленому законом порядку та не отримав відповідне повідомлення на електронну пошту.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до положень ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

За таких обставин, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляції ОСОБА_1 про невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Апеляційним судом встановлено, що згідно із ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» , ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупціє, несвоєчасно без поважних причин, а саме не в строк до 01.04.2018 року, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, а фактично подав декларацію 11.04.2018 року о 10 год. 13 хв., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Для кваліфікації діяння особи за ч.1 ст.172-6 КУпАП необхідним є встановлення саме несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Апеляційний суд вважає, що вказане правопорушення було вчинено з непрямим умислом, оскільки ОСОБА_1 усвідомлював, що перебуваючи на посаді військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 м. Івано-Франківськ, будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України на посаді начальника розвідки даної військової частини, будучи відповідно до підпункту «Г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, без поважних на то причин не подав у встановлений законом строк декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що з дня виявлення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП пройшли строки встановлені ч.3 ст.38 КУпАП апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження по справі на підставі п .7 ст. 247 КУпАП

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.12.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-6 КУпАП необхідно скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП. .

Керуючись ст. ст.7, 245,247, 293, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП скасувати та прийняти нову постанову.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП .

Справу про адміністративне правопорушення щодо про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв

З оригіналом згідно:

Суддя: О.П. Васильєв