Код суду 233 № 233/7851/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Стадченко О.В., при секретарі Кравцовій Л.О., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянку України, яка має вищу освіту, не заміжню, яка має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює головним спеціалістом юристконсулом в Державному архіві Донецької області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалася,

- за ст. 212-6 ч.4 КУпАП, якій роз`яснені права відповідно до ст.ст.10, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2019 року старшим оперуповноваженим на ОВО 4 сектору 1 управління (з дислокацією у м. Краматорськ Донецької області) Служби безпеки України в Донецькій та Луганської областях капітаном Матвєєвим М.Ю. був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 212-6 ч.4 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення №78/1/4/2942 зазначено, що ОСОБА_1 всупереч вимогам Законів України «Про інформацію»; «Про захист інформації в інформаційно телекомунікаційних системах»; «Правил забезпечення захисту інформації інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах (затверджені постановою КМ України від 29.03.2006 № 373); «Порядку підключення до глобальних мереж передачі даних» (затвердженого постановою КМ України 12.04.2002 № 522), «Вимог до доменних імен державних органів в українському сегменті Інтернету» (затверджених постановою КМ України від 21.10.2015 №851), «Стратегії національної безпеки України» (затвердженої указом Президента України від 26.05.2015 № 287/2015) та всупереч вимог, доведених на апаратній нараді при директорі держархіву Донецької області щодо здійснення обміну інформацією лише через відомчу електронну поштову скриньку Укрдержархіву, використовувала в службових цілях електронну поштову скриньки для пересилання відомостей про персональні дані - П .І.Б ., дата народження, тощо, чим вчинила адміністративне правопорушення, кваліфіковане ч. 4 ст. 212-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Незаконне копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі».

Враховуючи викладене, з метою перевірки та документування протиправних дій вказаної особи, припинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-6 КУАП, 12 листопада поточного року, у ході огляду службового приміщення Державного архіву Донецької області, встановлено: що ОСОБА_1 в порушення «Вимог до доменних імен державних органів в українському сегменті Інтернету» (затверджених постановою КМ України від 21.10.2015 № 851) дійсно використовувалась електронна поштова скринька в службових цілях. Відповідно на серверах gmail.com до теперішнього часу зберігаються електронні файли з копіями інформації персональні дані про осіб- П.І.Б., дата народження, тощо, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ст. 4 Постанови КМУ від 29.03.2006р. № 373 інформацією з обмеженим доступом та охороняється державою.

Вказаний файл зберігається на серверах за посиланням:

https://mail.google.com/mail/u/0/?tab=rm&ogbl#sent/KtbxLzGPmkxGHrZrnZdjkmqXRGQJPRhg?projector=l&messageParId=0.1

Під час перевірки виявлено електронний файл з назвою «1_Контрольний список працівників _державний архів 01.01.2019.doc», що містить інформацію з обмеженим доступом та охороняється державою.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення кваліфіковане за ч.4 ст.212-6 КУпАП «Незаконне копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі».

В судовому засіданні ОСОБА_1 факт правопорушення не визнала, надала суду письмові заперечення, відповідно до яких просила закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складку адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх доводів зазначила, що 12 листопада 2019 року відносно неї оперуповноваженим СБУ було складено протокол за ч.4 ст.212-6 КУпАП, який не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а саме: в протоколі не зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, тобто, у якому саме місці (кабінеті тощо), у яку саме дату та час, начебто було незаконно скопійовано інформацію; також не зазначено, звідки було скопійовано цю інформацію і де саме вона зберігалася (до копіювання) у паперовій чи електронній формі, тобто в яких саме інформаційних (автоматизованих) системах; не зазначено який статус мас така інформація з огляду на відсутність на зазначеному документі грифу «ДСК» та наявність заяв осіб про дозвіл на обробку персональних даних. Окрім того, ОСОБА_1 зауважила, що в протоколі огляду від 12 листопада 2019 року зазначено, що в якості свідка (понятого) було залучено співробітницю держархіву області - завідувача сектору управління персоналом Талалайкіну Ганну, яка їй, як головному спеціалісту - юрисконсульту держархіву області, для перевірки передавала із своєї електронної пошти на її електронну пошту файл зі списком працівників для перевірки інформації в рамках виконання контролю і який вона відіслала їй назад. У зв`язку з чим ОСОБА_4 не мала права бути присутня як свідок (понятий), що тягне визнання недопустимим доказом протоколу огляду від 12 листопада 2019 року та зазначені в ньому додатки (носій інформації зі скріншотами тощо). Також, ОСОБА_1 зазначила, що коли був отриманий та відісланий файл на особисту електронну пошту, відомча електронна пошта не працювала, про що оперуповноваженому СБУ повідомлялося та ним чомусь з`ясовано не було.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 додала, що дійсно на нараді всім доводили про використання у роботі відомчої електронної пошти, при цьому, про заборону використовувати особисту електронну пошту мова не йшла. Одночасно, їх установа розташована в зоні проведення АТО і внаслідок бойових дій часто буває відсутній зв`язок з іншими структурними підрозділами.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи і надавши їм відповідну оцінку, суд приходить таких висновків.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За диспозицією ч.4 статті 212-6 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі здійснення незаконного копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі.

ОСОБА_1 інкримінується в провину те, що вона нібито використовувала в службових цілях особисту електронну поштову скриньки для пересилання відомостей про персональні дані, що є інформацією з обмеженим доступом та охороняється державою.

Одночасно, пересилання відомостей про персональні дані, що є інформацією з обмеженим доступом та охороняється державою, не охоплюється диспозицією ч.4 ст.212-6 КУпАП. В той час, частиною 5 ст. 212-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за безоплатне незаконне розповсюдження інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих.

А тому, предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Натомість, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення випливає, що при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 , посадовою особою не в повному обсязі викладено суть адміністративного правопорушення, зокрема, не зазначено обов`язкових елементів об`єктивної сторони - місце та час вчинення адміністративного правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Європейський суд з прав людини з цього приводу у справах «Малофєєв проти Росії» та «Карелін проти Росії» сформулював позицію, за якою у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її. а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Адміністративним правопорушенням (ст.9 КУпАП) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 212-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставиться до їх настання чи свідомо допускає їх настання (непрямий умисел).

Таким чином, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.212-6 КУпАП, суд мав отримати докази того, що вона усвідомлювала суспільну небезпечність свого діяння, передбачала можливість настання негативних наслідків та бажала настання таких наслідків.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що нібито ОСОБА_1 в порушення вимоги Законів України «Про інформацію»; «Про захист інформації в інформаційно телекомунікаційних системах»; «Правил забезпечення захисту інформації інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах (затверджені постановою КМ України від 29.03.2006 № 373); «Порядку підключення до глобальних мереж передачі даних» (затвердженого постановою КМ України 12.04.2002 № 522), «Вимог до доменних імен державних органів в українському сегменті Інтернету» (затверджених постановою КМ України від 21.10.2015 №851), «Стратегії національної безпеки України» (затвердженої указом Президента України від 26.05.2015 № 287/2015) використовувала в службових цілях особисту електронну поштову скриньку. В той час, проаналізувавши кожний з нормативних актів, на який є посилання в протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що прямої заборони використовувати в службових цілях не відомчі електронні поштові скриньки, жодна з цих норм не містить. Навпаки, постанова КМУ від 21.10.2015 року №851 «Про деякі питання використання доменних імен державними органами в українському сегменті Інтернету», вимоги якої нібито порушила ОСОБА_1 , носить рекомендаційний характер (п.3 постанови).

Викладені обставини свідчать про відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.212-6 КУпАП, і, відповідно, про відсутність в її діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-6 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ігеїапсі V. іНе ШкесіКіп^сіот), п. 161. Зегіез А заява № 25).

Вищевикладені судом обставини в сукупності свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-6 КУпАП, в зв`язку з чим провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно останньої підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.212-6 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя: О.В.Стадченко