П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2019 Справа №607/26482/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дуда О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління патурльної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 538899 від 06 грудня 2018 року, 06 грудня 2018 року близько 17.20 год. громадянин ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння за місцем свого проживання, а саме в буд. АДРЕСА_2, вчинив відносно своїх батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 насильство в сім'ї, а саме, умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в їх сторону нецензурної лайки, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров'ю громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснивши, що повністю розуміє зміст роз'яснених його прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.ст. 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати: чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини необхідні для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 538899 міститься посилання на те, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

До матеріалів справи долучена копія постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2018 року, із якої вбачається, що ОСОБА_1 визнанно винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та провадження в адміністративній справі відносно нього закрито, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Інших доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративноому стягненню за одне з порушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, у матеріалах справи немає.

Тобто, матеріалами справи не підтверджена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі «Гурепко проти України»; п.21 рішення у справі «Надточій проти України»).

Відповідно до п. «а» ч. 3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Отже, виходячи з вимог Конвенції, практики Європейського суду та положень КУпАП, формулювання неконкретного обвинувачення в адміністративній справі розглядається, як порушення вимог Конвенції.

Також, із змісту ст. 256 КУпАП слідує, що у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суддя розглядає справу в межах пред'явленого особі обвинувачення згідно протоколу про адміністративне правопорушення, та не має право пред'являти нових звинувачень, оскільки це буде вважатися порушенням права на захист.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин та враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тому справа підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 173-2, 247, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - закрити, у зв'язку з наявністю обставин, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Дуда О.О.