Справа № 461/4126/19 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/809/19 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю захисника - адвоката Безбородька Т.М., представника Галицької митниці держмитслужби Зирянова О.Ю., розглянувши апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Зирянова О.Ю. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 09 липня 2019 року,

встановив:

цією постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 472 МК України закрито у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №1514/209000/19 від 04 квітня 2019 року товар постановлено повернути ОСОБА_1 після проведення митного оформлення або для повернення вказаного товару на митну територію держави, з якої його було вивезено.

Згідно протоколу про порушення митних правил №1514/209000/19 від 04 квітня 2019 р., 02 квітня 2019 року близько 14 год. 37 хв громадянин України ОСОБА_1 на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER», р/н НОМЕР_1 , 2004 року випуску прямував з Республіки Польща в Україну в якості водія, з приватної поїздки, через МАПП „Шегині Львівської митниці ДФС, обравши формою проходження митного контролю смугу «червоний коридор». Під час проведення візуального огляду даного т.з. виникла підозра щодо наявності в ньому товарів та предметів які є обов`язкові для письмового декларування і товарів та предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України. Для здійснення митного оформлення гр. України ОСОБА_1 подав митну декларацію, в якій він заявив про наявність в нього товару автозапчастини вживані вагою 150кг, вартістю 90євро. Після завірення декларацій штампом „ Під митним контролем № 286 , під час проведення митного огляду транспортного засобу, в салоні автомобіля (без ознак приховування) було виявлено незадекларований жодним пасажиром за встановленою формою товар, а саме: Одяг без ознак вживаності упакований валом в двадцяти п`ятьох мішках, загальною вагою 775 кілограм.

Органом митниці дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 472 МК України як недекларування, тобто, не заявлення за встановленою формою точні відомості про товар, а саме про його кількість, та вартість.

Не погоджуючись з даною постановою представник Львівської митниці ДФС Зирянов О.Ю. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати дану постанову та винести нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 135 477,75 грн. та конфіскації вилученого протоколом про порушення митних правил товару «Одяг без ознак вживаності», упакований валом в двадцяти п`яти мішках, загальною вагою 775 кілограм. Стягнути з ОСОБА_1 витрати митниці, пов`язані із проведенням експертизи товару 7 614,00 гривень, а також за зберігання на складі предметів правопорушення станом на день винесення судом рішення у справі.

В обґрунтування покликається на те, що висновок суду є помилковим і необґрунтованим, оскільки судом не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи, що призвело до неправильного вирішення даної справи, в результаті чого постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню. Зазначає, що ОСОБА_1 не задекларовано, тобто не заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України. вказані дії мають ознаки правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України. Вказує, зо суддею першої інстанції при розгляді справи, всупереч нормам ст. 251 КУпАП прийнято до уваги жодним чином непідтверджене документально твердження сторони захисту ОСОБА_1 , щодо відмови у прийнятті співробітником органу доходів і зборів нібито заповненої ним митної декларації на товар «Одяг без ознак вживаності», упакований валом в двадцяти п`яти мішках, загальною вагою 775 кілограм; не відібрано свідчень особи (не опитано) особу, яку притягується до відповідальності, з метою з`ясування наявності суб`єктивної сторони правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не брав участі у судовому розгляді порушеної у його відношенні справи; не опитано особу, якою складено протокол про порушення митних правил № 1514/209000/19 у відношенні ОСОБА_1 для з`ясування обставин подання особою, яку притягується до адміністративної відповідальності, митної декларації під час проходження ним митного контролю. Таким чином, суд першої інстанції безпідставно надав перевагу сумнівному доказу над іншим, документальним доказом, зафіксованому органом доходів і зборів у матеріалах справи про порушення митних правил № 1514/209000/19, що призвело до закриття провадження у справі. зазначає, що судом першої інстанції порушено вимоги ст.ст. 245, 280, 283 КУпАП, допущено неповноту та необ`єктивність розгляду справи. Крім того, винесена постанова, не спрямована на попередження подібних правопорушень, а навпаки сприяє їх вчиненню в майбутньому та породжує почуття безвідповідальності за вчинене.

Заслухавши в судовому засіданні виступ представника митниці, який підтримав апеляційну скаргу, захисника-адвоката Безбородька Т.М., який заперечив подану апеляційну скаргу, свідка ОСОБА_2 , розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити частково виходячи з наступного.

Згідно з ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Органом митниці дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 472 МК України як недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Висновок судді про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, є необґрунтованим і невідповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд, вважає підставними доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок не підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Згідно ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу відносно ОСОБА_1 , даних вимог закону не дотримався в повній мірі.

Як встановлено апеляційним судом, 02 квітня 2019 року близько 14 год. 37 хв громадянин України ОСОБА_1 на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER», р/н НОМЕР_1 , 2004 року випуску прямував з Республіки Польща в Україну в якості водія, з приватної поїздки, через МАПП „Шегині Львівської митниці ДФС, обравши формою проходження митного контролю смугу «червоний коридор». Під час проведення візуального огляду даного т.з. виникла підозра щодо наявності в ньому товарів та предметів які є обов`язкові для письмового декларування і товарів та предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України. Для здійснення митного оформлення гр. України ОСОБА_1 подав митну декларацію, в якій він заявив про наявність в нього товару автозапчастини вживані вагою 150кг, вартістю 90євро. Після завірення декларацій штампом „ Під митним контролем № 286 , під час проведення митного огляду транспортного засобу, в салоні автомобіля (без ознак приховування) було виявлено незадекларований жодним пасажиром за встановленою формою товар, а саме: Одяг без ознак вживаності упакований валом в двадцяти п`ятьох мішках, загальною вагою 775 кілограм.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, а саме недекларування, тобто, не заявлення за встановленою формою точні відомості про товар, а саме про його кількість, та вартість.

Відповідно до вимог ст. 495 МК України та ст. 251 КУпАП доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються також висновком експерта, проведеного у відповідності до вимог ст. 515 МК України.

Так, вина ОСОБА_1 за ст. 472 МК України, підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про порушення митних правил №1514/209000/19 від 04.04.2019 р., актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 02.04.2019 р., митною декларацією від 02.04.2019 р., доповідною запискою державного інспектора Прасулова О.О. від 02.04.2019 р., висновком експерта №9/350 від 23.05.2019 р. та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об?єктивному взаємозв?язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

В суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 , пояснив, що на червоному коридорі подаються митні декларації, якщо в декларації не вказані відомості про весь товар, складається відповідно протокол, ОСОБА_1 була подана одна декларація, другої декларації не було, про наявність іншого товару не повідомляв. Бланки митних декларацій є у вільному доступі. Статус офіційного документа декларація набуває після проставлення державним інспектором відповідного штампу в митній декларації, митна декларація подається до огляду товару.

В супереч доводів викладених захисником, слід зазначити наступне, згідно ч. 8 ст. 374 МК України товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких перевищує еквівалент 10000 євро, що пересилаються (переміщуються) на митну територію України в міжнародних поштових відправленнях, міжнародних експрес-відправленнях, у ручній поклажі, супроводжуваному та несупроводжуваному багажі, а також товари (крім підакцизних), незалежно від їх фактурної вартості, що переміщуються на митну територію України у вантажних відправленнях, підлягають декларуванню та митному оформленню з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств, а також дозволів (ліцензій), сертифікатів відповідності чи свідоцтв про визнання відповідності у випадках, установлених законодавством України для суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, та оподатковуються ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України.

Згідно п.8 Постанови Кабінету Міністрів України №450 від 21 травня 2012 року із внесеними змінами «Питання, пов`язані із застосуванням митних декларацій», під час переміщення (пересилання) товарів через митний кордон України громадянами заповнюється митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа у разі, коли такі товари відповідно до Митного кодексу України та цього Положення декларуються з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств, а також для декларування товарів (у тому числі транспортних засобів особистого користування), що ввозяться на митну територію України і підлягають державній реєстрації відповідно до законодавства.

Для письмового декларування громадянами особистих речей, інших товарів для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності (крім передбачених в абзаці першому цього пункту), використовується митна декларація, зазначена в абзаці п`ятому пункту 2 цього Положення.

Митним органом у протоколі про порушення митних правил зазначається, що про наявність товару ОСОБА_1 у процесі усного опитування не заявив, у митній декларації не вказав, однак після виявлення даного товару, визнав своєю власністю та повідомив, що належить йому.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті до якої притягується, особа за порушення митних правил. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи, яка полягає в незаявленні за встановленою формою точних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби, що підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що обов`язковою кваліфікуючою ознакою складу даного адміністративного правопорушення є умисел на його вчинення.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції не в повній мірі проаналізував дії ОСОБА_1 та інші фактичні обставини справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, є підставними та знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції не було належно досліджено усі обставини справи, наявним доказам дана неналежна оцінка, а тому постанову Галицького районного суду від 09 липня 2019 року слід скасувати, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Зирянова О.Ю. задоволити частково.

Що стосується вимоги апелянта про стягнення з ОСОБА_1 витрат митниці, пов`язаних із зберіганням на її складі предмету правопорушення станом на день розгляду справи в суді апеляційної інстанції, то така до задоволення не підлягає, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази, які б свідчили про витрати митного органу за зберігання товару, як це передбачено ч.3 ст. 541 МК України, станом на день винесення апеляційним судом рішення у справі, а також положенням Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування та Порядком відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012р. № 731.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

постановив:

апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Зирянова О.Ю. задоволити частково.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 09 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил за ст. 472 МК України.

Стягнути з ОСОБА_1 штраф у розмірі 135477,75 грн., конфіскувати в дохід держави вилучений товар, а саме: «Одяг без ознак вживаності», упакований валом в двадцяти п`яти мішках, загальною вагою 775 кг.

Стягнути з ОСОБА_1 витрати митниці, пов`язані із проведенням експертизи товару 7614,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 витрати митниці, пов`язані із зберіганням на складі предметів правопорушення 7825,13 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави в особі Державної судової адміністрації України 384,20 гривень судового збору.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук