Провадження № 33/801/149/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
Доповідач: Рупак А. А.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Рупак А.А., розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2019 року у справі відносно нього за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді 120 (ста двадцяти годин) суспільно корисних робіт. Стягнуто судовий збір в розмірі 384,20 гривень в дохід держави.

Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, ОСОБА_2 не сплачує аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки, що призвело до того, що розмір наявної заборгованості перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Своїми діями ОСОБА_2 скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, тобто несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2019 року з закриттям провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував ту обставину, що ним заборгованість по аліментах повністю погашена, а тому провадження по справі відносно нього повинно було бути закритим, крім того в судовому засіданні він не заперечував факту не сплати аліментів, однак в силу об'єктивних причин він сплачувати аліменти не міг, через низку хронічних захворювань, оскільки він фізично працювати не може, та не зможе відбувати призначене судом покарання у вигляді суспільно-корисних робіт, крім-то відбуваючи покарання, не зможе заробляти кошти і на сплату аліментів, що призведе до нової заборгованості.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, хоча повідомлявся належним чином про день, місце та час розгляду адміністративної справи щодо нього.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, приходжу до висновку, що апеляція ОСОБА_2 не підлягає до задоволення.

Під час розгляду справи суддя у відповідності до вимог ст.280 КУпАП з'ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 24/15.24-42 від 20.11.2018 року, копією виконавчого листа № 2-1195-2009 від 11.08.2009 року, постановою про відкриття виконавчого провадження, розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 14589007.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що суд першої інстанції не врахував ту обставину, що ним заборгованість по аліментах повністю погашена, а тому провадження по справі відносно нього повинно було бути закритим, крім того в судовому засіданні він не заперечував факту не сплати аліментів, однак в силу об'єктивних причин він сплачувати аліменти не міг, через низку хронічних захворювань, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними з наступних підстав.

Згідно довідки від 10.01.2019 р., виданої начальником Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Совик Р.С. станом на 31.12.2018 р. ОСОБА_2 сплатив 89397,52 грн. заборгованості, також оплатив виконавчий збір. Однак штраф на користь стягувача в розмірі 44626,44 грн. залишився несплаченим.

Вказане свідчить про те, що після складання протоколу за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП ОСОБА_2 сплатив заборгованість по аліментам під час виконання рішення суду примусово, однак не спростовує ту обставину, що він тривалий час, ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання. Заборгованість державним виконавцем вирахувана правильно, починаючи з лютого 2018 року по жовтень 2018 року, тобто понад 6 місяців після вступу закону, який встановлює відповідальність за таке правопорушення. Крім того, ОСОБА_2 належних та допустимих доказів того, що фізично працювати не міг, суду не надав.

Також не підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги щодо того, що ОСОБА_2 відбуваючи покарання, не зможе заробляти кошти і на сплату аліментів, що призведе до нової заборгованості, оскільки відповідно до ст. 31? КУпАП суспільно корисні роботи полягають у виконанні особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, оплачуваних робіт, вид яких та перелік об'єктів, на яких порушники повинні виконувати ці роботи, визначає відповідний орган місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_2 відбуваючи покарання призначене судом, зможе заробляти кошти на сплату аліментів, що не призведе до нової заборгованості.

На підставі викладеного та у зв'язку з погашенням ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про призначення останньому покарання у мінімальній межі ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Призначене суддею адміністративне стягнення за скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП повністю відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляцію ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2019 року у справі відносно ОСОБА_2 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:

Згідно з оригіналом: