справа № 208/8461/18
провадження № 3/208/331/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська у складі: головуючого судді Бондаренко Н.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, працює ООО ПКП «Проммонтажреконструкція»,

за ч.4 ст.122 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД 252473 від 30.11.2018 р. відносно ОСОБА_1 слідує, що 30.11.2018 року о 07:30 год. в м. Камянське по вул. Василевській, 119Б, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», виконавши розворот, чим вчинив створення аварійної обстановки, а саме примусивши інших учасників руху різко змінювати напрямок руху, чим порушив вимоги знаку 4.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.4 ст.122 КУпАП.

До судового засідання ОСОБА_1 не зявився, через канцелярію від нього отримані письмові пояснення, з яких слідує, що у вказаний в протоколі час він дійсно керував зазначеним авто, рухаючись з АЗС «ОККО» додому автошляхом Т0412 у напрямку проспекту ОСОБА_2, на перехресті виконав поворот «вправо» порушивши дію знаку 4.1 «рух прямо» з'їхавши на вул. Васильєвську біля будинку 119Б де був зупинений працівником поліції. Інспектор відразу інкримінував ч.1 ст.122 , але отримавши посвідчення та тех. Паспорт, перекваліфікував у ч.4 ст.122. В протоколі його звинувачено у порушенні знаку 4.1, що привело до створення аварійної обстановки. Це не відповідає дійсності, оскільки у відповідності до вимог ч.4 ст.122 необхідною умовою для звинувачення водія є вимога щоб порушення спричинило аварійну обстановку, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян. Але інших учасників руху не було, на що свідчить відсутність потерпілих, свідків чи відео фіксації, які б дозволили вважати створену обстановку аварійною. Справу просить розглядати без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпаного переліку за якими обов'язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.4 ст.122 КУпАП, порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Об'єктивна сторона даного правопорушення полягає у порушенні правил дорожнього руху, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Суб'єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризуються наявністю вини у формі умислу або необережності.

Відповідно до п.1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що особа не зобов'язана доводити свою невинуватість у вчиненні делікту або іншого правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, рапорт інспектора СРПП КВП лейтенанта поліції ОСОБА_3, письмові пояснення ОСОБА_1, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні конкретні докази, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 створення аварійної обстановки.

Так в протоколі вказано що водій ОСОБА_1 рухаючись по вул. Василевській, 119Б, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», виконавши розворот, це також зафіксовано в рапорті та сам водій ОСОБА_1 не заперечує проти цього порушення, однак, диспозиція ч.4 ст.122 КУпАП передбачає створення аварійної ситуації для інших учасників дорожнього руху, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Показання технічних приладів та засобів фото- і відео спостереження, в матеріалах адміністративного провадження, які б вказували на винуватість ОСОБА_1 - відсутні.

Так, відповідно до вимог ст.122 ч.4 КУпАП, порушення, що спричинили створення аварійної обстановки, повинні бути підтвердженні фактичними даними.

Суд приймає до уваги те, що до протоколу про адміністративне правопорушення окрім рапорту лейтенанта поліції ОСОБА_3 та письмових пояснень ОСОБА_1 не надано жодного доказу (відсутня схема пригоди, пояснення свідків чи потерпілих).

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст.62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з їх невідповідністю нормам ст.256 КУпАП, положенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom) , п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Вивчивши письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та досліджені матеріали справи в сукупності, суд не погоджується з викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення обставинами та вважає їх такими, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд, надаючи оцінку відомостям, що містяться, зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення, а також інших матеріалах справи, виходячи з положень ст. 62 Конституції України, вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні та переконливі докази, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 у створенні аварійної ситуації, а тому в діях, останнього, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.122,247,283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.122 КУпАП закрити, у зв'язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Тимчасово вилучене посвідчення водія серії ВХР 288992 повернути ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя Н.О. Бондаренко