Провадження № 3/932/4295/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«08» жовтня 2019 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. дніпропетровська надійшов протокол з доданими до нього матеріалами про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 1527 від 23.09.2019 року складеного відносно гр. ОСОБА_1 вбачається, що остання, обіймаючи посаду начальника групи персоналу загону технічної служби Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, будучи державним службовцем категорії «В» та будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією згідно підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», у порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

А саме: ОСОБА_1 будучи на момент звільнення посадовою особою служби цивільного захисту- начальником групи персоналу загону технічної служби Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області, звільнившись 14.06.2019 з вищевказаної посади та являючись суб`єктом відповідальності згідно п.п. «д» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону та згідно Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 11.08.2016 №3 за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією суб`єктом, на якого поширюється дія ст. 1 Закону, тобто суб`єктом декларування, будучи обізнаним 27.06.2019 року про надходження на картковий рахунок грошових коштів - одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту, сума якої склала 151 451,63 гривень.

Згідно із частиною другою статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це НАЗК. Вказана інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК.

Тобто, у ОСОБА_1 виник обов`язок повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані упродовж періоду з 27.06.2019 року по 07.07.2019 року. 08.07.2019 року ОСОБА_1 порушив порядок, передбачений частиною другою статті 52 Закону, а саме у десятиденний строк з моменту отримання доходу письмово не повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані.

Відповідно до скріншоту з офіційного сайту НАЗК, ОСОБА_1 повідомлення про суттєві зміни в майновому стані не подавав.

Таким чином, гр. ОСОБА_1 обіймаючи посаду начальника групи персоналу загону технічної служби Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у дніпропетровській області, будучи державним службовцем категорії «В» та будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією згідно підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення ч. 2 ст. 52 Закону, в установлений законом термін, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) про суттєві зміни в майновому стані, а саме про надходження на картковий рахунок грошових коштів - одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту, сума якої склала 151 451,63 гривень, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2, ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення заперечив. Пояснив, що він не знав, що звільнившись потрібно подавати декларації про майновий стан, тим паче, ці кошти були нараховані йому вже після звільнення.

Прокурор ОСОБА_2 в судовому засіданні стверджував, що в діях гр. ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень передбаченого ч.2 ст172-6 КУпАП України. Його вина у вчиненні даного правопорушення підтверджується зібраними доказами. Тому просить визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Суд зазначає, що відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно примітки дост. 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до абзацу 2 частини другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 9ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до пункту 13 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 обіймає посаду начальника групи персоналу загону технічної служби Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, є державним службовцем категорії «В» та суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією згідно підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно із частиною другою статті 52 Закону у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів працездатних осіб, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це НАЗК. Вказана інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК.

Відповідно до пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, суб`єкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно з пунктом 2 розділу II зазначеного вище Порядку, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування подається через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Поняття «суттєві зміни у майновому стані» та строки повідомлення про такі зміни розкрито вст. 52 Закону України «Про запобігання корупції»(далі Закону), відповідно до положень якої, у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів працездатних осіб, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство.

Відповідно до публічної частини Реєстру, у ній відсутня інформація щодо подання ОСОБА_1 повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, а саме надходження на картковий рахунок грошових коштів - одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту, сума якої склала 151 451,63 гривень. Вказана обставина ним не заперечувалася в судовому засіданні.

Склад правопорушення, пов`язаного з корупцією за ч.2ст.172-6 КУпАП є формальним, оскільки обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія - умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення повинен довести в діях особи умисел на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, дані, які би вказували на неможливість ОСОБА_1 з поважних причин повідомити Національне агентство про істотні зміни в майновому стані як того вимагає закон відсутні. Одночасно, достатньої мотивованої правової аргументації зі сторони ОСОБА_1 , щодо відсутності в обов`язку повідомлення Національного агентства про суттєву зміну в майновому стані, що закріплений в ч. 2 ст. 52 Закону, також суду надано не було.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що, гр. ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника групи персоналу загону технічної служби Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, будучи державним службовцем категорії «В» та будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією згідно підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення ч. 2 ст. 52 Закону, в установлений законом термін, не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, а саме про надходження на картковий рахунок грошових коштів - одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту, сума якої склала 151 451,63 гривень, чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2, ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, отже таке правопорушення не може бути визнане як малозначне.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З системного аналізу норм КУпАП встановлено, що його завдання полягає у встановленні винних і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного примусу.

Отже, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, рангу та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону (дозволено роботи тільки те, що дозволено законом статті 6 Конституції України).

Згідно інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 вбачається, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суди зобов`язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

В даному випадку ЗУ «Про запобігання корупції» чітко передбачено зазначення у декларації відомостей про об`єкти нерухомого майна наявні у власності суб`єкта декларування та Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено відповідальність за порушення вимог фінансового контролю, а саме подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, а тому відсутні підстави для неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків осіб.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність..

Враховуючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини справи, приходжу до висновку про можливість накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах, передбачених частиною 2 ст. 127-6 КУпАП.

У відповідності зі ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП, суд стягує з правопорушника на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 33,34,35, ст. 172-6 КУпАП,ст. 68, 129 Конституції України

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, притягнувши його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 1700 (тисячу сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 384,20 грн. в дохід Держави.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови, шляхом подання заяви до апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська,а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя Е.В. Женеску