Провадження № 3/761/291/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Трубніков Андій Володимирович, за участю прокурора Київської місцевої прокуратури №10 Дяченка В.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, захисника - адвоката Удовиченко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Біла Церква, Київської обл., громадянки України, одруженої, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1, працюючої головним держвіним інспектором відділу правового забезпечення діяльності юридичного управління Головного управління ДФС у м.Києві, перебуває у декретній відпустці, не є особою, звільненою від сплати судового збору , -

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, обіймаючи посаду головного державного ревізора відділу_правового забезпечення діяльності юридичного управління Головного управління ДФС у м. Києві, будучи державним службовцем та, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 1 ст. 45 даного Закону, несвоєчасно, без поважних причин подала щорічну декларацію за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за що передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення визнала у частково, при цьому надала пояснення про те, що дане діяння вчинено нею було не умисно, оскільки вона перебувала та насьогодні перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. При цьому про необхідність подати декларацію вона отримувала лист від відділу кадрів. У зв*язку із незадовільною роботою сайту НАЗК лише 11.04.18 р. їй вдалось подати таку декларацію.

Суд, заслухавши ОСОБА_2 та її захисника, думку прокурора, який вказав на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 винною та притягнення до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що Відповідно до наказу начальника Головного управління ДФС у м. Києві від 23.06.2017 № 594-о «Про призначення» ОСОБА_2 призначено на посаду головного державного ревізора відділу правового забезпечення діяльності юридичного управління.

Відповідно до пункту 41.1 статті 41, пункту 342.4 статті 342 Податкового кодексу України посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальних органів, є державними службовцями.

Згідно з особовою карткою державного службовця № 200, ОСОБА_2 05.09.2013 склала Присягу державного службовця.

Таким чином, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону, ОСОБА_2 є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону.

Тому, згідно з абзацом п'ятнадцятим частини першої статті 1, частиною першою статті 45 Закону, приміткою до статті 1726 КУпАП ОСОБА_2 є суб'єктом декларування та суб'єктом правопорушення.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов'язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частиною першою статті 45 Закону встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089 (далі - Порядок), щорічна декларація суб'єкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою форми визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб'єктом декларування на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб'єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), шляхом заповнення електронної форми.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_2 зобов'язана була до 00 год 00 хв. 01.04.2018 подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно з відомостями з Реєстру, щорічну декларацію за 2017 рік, ОСОБА_2 подала 11.04.2018 о 10 год. 10 хв.

При цьому, слід зазначити, що ОСОБА_2 ознайомлена з вимогами і обмеженнями щодо прийняття та проходження державної служби, зокрема відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», про що свідчить проставлений нею 26.05.2017 особистий підпис в особової картці державного службовця.

Крім того, з метою завчасної підготовки до подання декларації за 2017 рік Головне управління ДФС у м. Києві листом від 15.12.2017 № 23228Л/26-15-04- 27 направило на адресу ОСОБА_2 «Рекомендації суб'єктам декларування до чергового етапу електронного декларування в Україні», які розроблені Національним агентством.

Згідно послідовності дій користувача Реєстру, які вчинила ОСОБА_2 (дата реєстрації в Реєстрі 30.03.2017) дії по заповненню декларації за 2017 рік розпочала лише 11.04.2018.

Таким чином, у період з 01.01.2018 по 01.04.2018 ОСОБА_2 жодних дій щодо заповнення та подання щорічної декларації за 2017 рік у Реєстрі не вчиняла.

Поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_2 вчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, не встановлено.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією є наступний день після закінчення строку визначеного Законом подання щорічних декларацій, тобто 00 годин 00 хвилин 01.04.2018.

При цьому, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу, а саме 28.11.2018, тобто момент з'ясування всіх необхідних даних і надання пояснень, оскільки, як стверджує особа, яка склала протокол, лише після їх отримання можливо встановити всі необхідні ознаки складу правопорушення за частиною першою статті 1726 КУпАП.

У той же час таке твердження, викладене у протоколі, а також і наявна у справі інформаційна довідка, згідно якої зазначено про факт виявлення події адміністртивного правопорушення за результатами аналізу даних Єдиного державного реєстру декларацій саме 28.11.2018 р., є об*єктивно неспроможними, оскільки, як вбачається з інших матеріалів справи, складанню протоколу щодо ОСОБА_2 передувало отримання матеріалів з особової справи останньої з ГУ ДФС у м.Києві, що також займає певний часовий проміжок та поза розумним сумнівом не може бути виконано в межах одного робочого дня 28.11.2018 року.

Окрім іншого слід зауважити, що ч.2 ст. 49 ЗУ «Про запобігання корупції» передбачено, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов'язані перевіряти факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Тобто у даному випадку повноважна особа ГУ ДФС у м.Києві зобов*язана була перевірити та повідомити НАЗК про випадок неподання (несвоєчасного подання) декларації ОСОБА_2 упродовж трьох робочих днів з дня виявлення такого факту, що визначено Порядком перевірки факту подання суб'єктами декларування декларацій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, тобто не пізніше 19 квітня 2018 року

При цьому слід зауважити, що інкриміноване ОСОБА_2 правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, у даному випадку не є триваючим, а подія адміністративного правопорушення у даному випадку є разовою і строк для накладення адміністративного стягнення має обраховуватись з дня його виявлення, як це передбачено ч.3 ст.38 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців з дня виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Згідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

У зв'язку із зазначеним суд приходить до висновку, що оскільки з дня виявлення адміністративного корупційного правопорушення, а саме з квітня 2018 року, минуло понад три місяці, то відповідно до ч.3 ст. 38 КупАП адміністративне стягнення на особу, яка притягується до відповідальності не може бути накладено, а провадження у справі у відповідності до ст.247 п.7 КУпАП підлягає закриттю.

Судовий збір, у зв*язку із закриттям провадження у справі, з винної особи стягненню не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 40-1, ч.1 ст.172-6, 221, 247, 279-280, 283-285 Кодексу України про Адміністративні правопорушення, Законому України «Про запобігання корупції», суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП .

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити, у зв*язку із закінченням на час розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Шевченківського районного суду м.Києва протягом 10 днів дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В.Трубніков