Код суду 233 № 233/4359/19
П О С Т А Н О В А

28 серпня 2019 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Міросєді А.І., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов від Головного управління ДФС у Донецькій області, стосовно:

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка, Донецької області, громадянки України, оператора-касира АЗС «Extra» ТОВ «Донбас-Трейд-Оил», яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якій роз`яснені права відповідно до ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 0580 від 01 липня 2019 року, складений старшим оперуповноваженим з ОВС 4-го відділу УОЗ на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області Руснаком О.Б., ОСОБА_1 вчинила правопорушення: порушення порядку провадження господарської діяльності та недотримання вимог ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального» №481/95 ВР від 19.12.1995 року, а саме: 01.07.2019 року о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_2 здійснила реалізацію паливно-мастильних матеріалів на АЗС ТОВ «Донбас-Трейд-Ойл», за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Паши Ангеліної, 1г, без ліцензії на даний вид діяльності, чим скоїла адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала і пояснила, що працює на АЗС ТОВ «Донбас-Трейд-Ойл». На початку липня до них прийшли співробітники ДФС з перевіркою дозвільних документів на АЗС. Після чого вони склали протокол про відсутність необхідних дозвільних документів на АЗС, проте вона була впевнена що всі необхідні документи на роботу АЗС є в наявності, про що її запевнило керівництво АЗС.

Суддя, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, приходить таких висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КУпАП передбачає наявність чотирьох взаємозумовлених і взаємопов`язаних елементів: об`єкта та об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. Тільки сукупність усіх елементів може бути підставою адміністративної відповідальності.

Так, згідно диспозиції ч.1ст.164 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

При цьому, відповідно до правової суті самих понять, визначених національним законодавством в сфері підприємницької діяльності, а саме ст.ст.3,42 Господарського Кодексу України,ст.1 Закону України «Про підприємництво», правових позицій, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, як правило з метою отримання прибутку (комерційна діяльність).

Згідно зі ст.55 ч.ч.1, 2 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності» під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик. (п.4 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 25.04.2003 року).

Суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Разом з тим, із протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається регулярність та постійність господарської діяльності (не менше ніж 3 рази протягом календарного року) ОСОБА_1 , а тому вважати дії правопорушника господарською (підприємницькою) діяльністю правових підстав не має.

При цьому додані до протоколу постанови з ЄРСР не мають ідентифікації особи відносно якої винесені вказані рішення, при цьому у першому випадку матеріал було направлено на до оформлення, а в другому провадження закрито у зв`язку із спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності, не підтверджують системність вчинення дій передбачених ст. 164 КУпАп саме ОСОБА_1 як на то посилається у своєму рапорті ст.оперуповноважений з ОВС 4-го відділу УОЗ на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області Руснак О.Б.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей та до матеріалу не додано належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт реалізації ОСОБА_1 паливно-мастильних матеріалів; отримання прибутку з цієї діяльності, як про те вже зазначалося в постанові судді від 17.07.2019 року.

Також, як вбачається з рапорту ст.оперуповноваженого з ОВС 4-го відділу УОЗ на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області Руснака О.Б. від 07.08.2019 факт відсутності відповідної ліцензії на провадження торгівлі ПММ на АЗС «EXTRA» знайшов своє підтвердження 16.07.2019 року, тобто після складання протоколу.

Водночас постановою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17.07.2019 року даний матеріал був направлений на дооформлення, проте надійшов до суду без належним чином усунених недоліків з рапортом ст.оперуповноважений з ОВС 4-го відділу УОЗ на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області Руснаком О.Б. основна частина якого стосується лише повідомлення суду щодо правильності складання ним даного адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 що не є належним усунення недоліків протоколу.

Одним з основних прав і свобод людини, встановлених Конституцією є презумпція невинуватості, закріплена в ст. 62 Конституції України. Відповідно до вказаної статті в ній передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Гарантії встановлені Конституцією розповсюджуються як на кримінальні, так і на адміністративні правопорушення.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної). Аналогічні за суттю порушення прав людини при розгляді адміністративних справ були встановлені зокрема у п.25 Рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України (N2)» (Заява N38789/04), Страсбург, 08 квітня 2010 року, п.п.60-63, 67 Рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» (Заява N 16347/02), Страсбург 09 червня 2011 року, та інших.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карєлін проти Росії» зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, так як обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної). Аналогічні за суттю порушення прав людини при розгляді адміністративних справ були встановлені зокрема у п.25 Рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України (N2)» (Заява N38789/04), Страсбург, 08 квітня 2010 року, п.п.60-63, 67 Рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» (Заява N 16347/02), Страсбург 09 червня 2011 року, та інших.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карєлін проти Росії» зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Проаналізувавши наявні у справі докази суд вважає, що вина ОСОБА_1 у здійсненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУапАП, а саме здійснення самостійної, ініціативної, систематичної, господарської діяльності з реалізацію паливно-мастильних матеріалів на АЗС ТОВ «Донбас-Трейд-Ойл», за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Паши Ангеліної, 1г без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання не доведена «поза розумним сумнівом».

Згідно п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки судом вказані матеріали справи про адміністративне правопорушення поверталися до уповноваженого органу для до оформлення, але вказане останнім було проігноровано, суд зважує, що Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та керуючись ст. 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи (а уповноваженим органом матеріали щодо ОСОБА_1 підготовлені неякісно та не у відповідності до вимог Конституції України та КУпАП), суд не вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення за ст. 164 ч. 1 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка, Донецької області закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя