ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року місто Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Круподеря Д.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 18 листопада 2019 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом 31 серпня 2019 року о 23 годині 10 хвилин в м. Краматорськ по вул. Марії Приймаченко біля буд. № 17, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Transit номерний знак НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest № 6820 у присутності двох свідків, що підтверджується тестом № 469 від 31.08.2019 року. Від керування усунутий. Велась відеофіксація Body cam АН00026. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Краматорського міського суду Донецької області від 18 листопада 2019 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судові витрати.

З таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, провадження по справі закрити.

На обґрунтування пропуску строку вказує, що оскаржувану постанову фактично отримав поштою лише 28.11.2019 року, участі у судовому засіданні не приймав.

На обґрунтування апеляційних вимог вказує, що справу розглянуто без його участі, не зважаючи на його заяву про перенесення розгляду справи у зв`язку із відрядженням, тому він був позбавлений скористатися своїм правом доводити обставини, на яких ґрунтуються вимоги. Не погоджується з висновками суду щодо свідомого затягування розгляду справи, оскільки він є військовослужбовцем та має виконувати накази командира. Крім того судом не направлена повістка до військової частини для належного повідомлення. Також зазначає, що 31.08.2019 року не вживав спиртні напої, тому не заперечував пройти медичний огляд. З результатами огляду був не згоден, про що зазначив в протоколі. В результаті чого наполягав на проходження огляду у медичному закладі. Стверджує, що був порушений порядок проходження огляду на стан сп`яніння. Зазначає, що працівники поліції не надали висновок перевірки на прилад та інші документі.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, в зв`язку з його пропуском з поважних причин, наведених в апеляційній скарзі.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, та повідомив, що проходить військову службу за контрактом у м. Львів, до судового засідання з`явитися не може, не заперечує про розгляд апеляційної скарги без його участі, на задоволенні апеляційних вимог наполягає.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за ознакою керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9 ПДД України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєні ним інкримінованого адміністративного правопорушення ґрунтується на всебічно, повно і об`єктивно досліджених в судовому засіданні доказах.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №229929 від 31 серпня 2019 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які показали, що були запрошені свідками при проходженні ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, за допомогою алкотестера «Драгер» на місті зупинки транспортного засобу. Результат продуття показав 0,56‰, водій був відсторонений від керування транспортним засобом (а.с. 7-8).

Вказані пояснення підтверджуються актом огляду на стан сп`яніння та роздруківкою з алкотестеру згідно з якими, результатом проходження огляду водієм ОСОБА_1 встановлено 0,56‰ (а.с. 6), пристрій за допомогою якого проведено огляд водія на стан сп`яніння перевірений законодавчо регульованим способом вимірювальної техніки, про що свідчить копія сертифікату в матеріалах справи (а.с. 5).

Усі вищенаведені докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджуються відеозаписом поліцейських, який є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення, та досліджений судом апеляційної інстанції.

Так, апеляційним судом встановлено, що перед початком проходження огляду на стан сп`яніння поліцейським запропоновано ознайомитись із усією документацією на пристрій за допомогою якого буде здійснюватись огляд водія на стан сп`яніння, також проінформовано, що допустимою нормою алкоголю в крові є 0,2‰. Після продуття ОСОБА_1 алкотестеру встановлено результат 0,56‰, що підтвердили свідки, водій також погодився із зазначеним результатом огляду. Після чого складено протокол про адміністративне правопрушення та надано ОСОБА_1 для підпису та пояснень.

Апеляційний суд звертає увагу, що пояснення ОСОБА_1 написав не одразу та вагався у тексті змісту пояснень, після чого написав, що не згоден з протоколом, однак одразу після продуття алкотестеру погоджувався із його результатом.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 погодився із результатом огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, необхідності у направленні його до медичного закладу не було, що відповідає приписам ст. 266 КУпАП та Інструкції «про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Разом з цим, твердження ОСОБА_1 , що він наполягав на проходженні огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я повністю спростовуються відеозаписом, та сприймаються судом як спроба останнього уникнути від адміністративної відповідальності (а.с. 4).

Доводи ОСОБА_1 про неналежне його повідомлення, у зв`язку із чим він був позбавлений можливості скористатись своїми правами передбаченими КУпАП, не заслуговують на увагу, оскільки сам ОСОБА_1 не заперечує, що був повідомлений про дати, час та місце судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, більш того, надавав суду заяви про перенесення розгляду справи, завідомо знаючи, що не з`явиться у судове засідання на призначену дату у зв`язку із проходженням військової служби, така поведінка останнього явно направлена на затягування судового розгляду, задля подальшого уникнення від адміністративної відповідальності.

Так, згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляд справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 достовірно знав про дату та час слухання справи, те що не зможе з`явитися, та всупереч цьому надавав клопотання про перенесення судових засідань, зазначене свідчить про зловживання останнім своїм правом, при цьому останній не скористався своїм правом та не надав жодних письмових пояснень, заперечень чи будь-яких доказів, які б спростовували докази його винуватості, також не скористався своїм правом на правову допомогу.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не відносяться до переліку, визначених ст. 268 КУпАП справ, при розгляді яких, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, з врахуванням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів, оскільки безпідставне умисне затягування справи порушує завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення(ст. 1 КУпАП).

На думку апеляційного суду, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку щодо його винуватості у скоєному адміністративному правопорушенні, що повністю та об`єктивно підтверджується зібраними по справі доказами.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Інші доводи апеляційної скарги не вказують на порушення суддею при розгляді справи вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та на наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваної постанови.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, підстав для скасування постанови судді, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Краматорського міського суду Донецької області від 18 листопада 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 18 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя