Справа № 266/5685/19
Провадженя№ 3/266/2422/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.12.2019 року м.Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Курбанова Н.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, які надійшли від начальника відділу адміністративної практики Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст. 130 ч. 2 КУпАП,
ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим судом про дату та час слухання справи, зокрема про це свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, в судове засідання не з`явився, після чого викликався до суду, причин поважності своєї неявки суду не надав, тому суд, вважаючи його причини неявки не поважними, розглядає справу за його відсутності на підставі наявних в справі матеріалів.
Згідно правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначено, що свідоме неотримання судової кореспонденції, яка направлялася судами за адресою, зазначеною самим відповідачем в клопотаннях та апеляційній скарзі, тоді як ця адреса співпадає з адресою відповідача, яка зазначена в позовній заяві та наявна у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та, в подальшому, посилання відповідача на те, що судами не було повідомлено відповідача про дату, час та місце судових засідань і це є порушенням норм процесуального права, може бути розцінено судом як дії, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчити про зловживання процесуальними правами учасника справи, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вжити якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, відеозапис, та з`ясувавши її обставини, суд встановив, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Диспозицією частини другої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від провадження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо будь яке з вказаних порушень вчинено повторно протягом року.

Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24.09.2019 року матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повернуто начальнику відділу адміністративної практики Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Донецькій області для належного оформлення, а саме для перекваліфікування дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

02.12.2019 до суду надійшов даний матеріал з листом начальнику відділу адміністративної практики Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Донецькій області, в якому зазначено, що вини поліцейських в невірній кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має, т.я. інформація стосовно протоколу серії БД № 011821 від 22.11.2018 невірно внесена до бази даних, а саме замість ч. 2 ст. 130 КУпАП, внесено за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з постановою Приморського районного суду м. Маріуполя від 23.12.2018 № 266/7063/18, ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Постанова набрала законної сили.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, працівниками поліції до суду надані: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 292614, диск з відеозаписом події, висновок КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 417 від 10.09.2019р. відносно ОСОБА_1 , згідно з яким останній 10.09.2019р. перебував у стані гострої інтоксикації, внаслідок вживання алкоголю, неускладнена, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, результати медичного огляду за допомогою приладу «Драгер», яким також визначений стан сп`яніння ОСОБА_1 , результат огляду 1,05 % проміле.

Із переглянутого судом відеозапису події, яка відбувалася 10.09.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки автотранспортного засобу за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest» або у медичному закладі, у присутності двох свідків відмовився. Свідок ОСОБА_4 повідомив, що бачив, як зупинили ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом. ОСОБА_1 змінив свою думку та продув технічний засіб «Drager Alcotest» на місці, проба позитивна 1,05 проміле, у присутності двох свідків, не погодився з даним висновком, проїхав в лікарню, де пройшов медичний огляд. Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 оголошено, про що останній розписався. Власнику транспортного засобу «Chevrolet Aveo» ОСОБА_2 - ОСОБА_1 повідомив, що брав його автомобіль, їздив на ньому. ОСОБА_2 написав розписку про отримання транспортного засобу «Chevrolet Aveo».

Диспозицією частини третьої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, вчинених особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 був притягнутий двічі протягом року до адміністративного стягнення за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Таким чином, при виконанні постанови суду про до оформлення адміністративного матеріалу про адміністративне правопорушення, посадовими особами УПП м. Маріуполя не виконані вимоги ст. 256 КУпАП, дії ОСОБА_1 не перекваліфікано та не зазначено кваліфікуючу ознаку у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності притягнення ОСОБА_1 двічі протягом року до адміністративного стягнення за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Разом з тим, суд позбавлений можливості перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 3 ст. 130 КУпАП, адже це не передбачено КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений саме за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, провадження по даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Курбанова Н. М.