Номер справи 623/473/19
Номер провадження 3/623/114/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року Суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Бєссонова Т.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізюмі Харківської області матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, Грузія, громадянкиа України, працює реалізатором кондитерських виробів у ФОП ОСОБА_2, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч.1 ст.160 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 143903 від 03 лютого 2019 року, складеного ст.дільничним офіцером поліції Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_3, 03 лютого 2019 року, близько 10 години 00 хвилин, громадянка ОСОБА_1 знаходячись на вулиці Московській в м. Ізюмі Харківської області, біля проїжджої частини, здійснювала реалізацію кондитерських виробів з рук у невстановленому місці, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 160 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вини своєї у вчиненні адміністративного правопорушення категорично не визнала, зазначила про незгоду з протоколом про адміністративне правопорушення та пояснила, що дійсно 03 лютого 2019 року, близько 10 години 00 хвилин вона на підставі цивільно-правового договору від 01.02.2019, укладеного між нею, ОСОБА_1, та ФОП ОСОБА_2, що здійснює роздрібну торгівлю з лотків харчовими продуктами (КВЕД 47.81), здійснювала продаж кондитерських виробів на місці, яке визначила їй підприємець (замовник), але не за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення, а з торгівельного павільйону та прилеглої території, розташованих за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Лермонтова, буд.2-Б, на території орендованій ФОП ОСОБА_2 у ФОП ОСОБА_4, яка є користувачем нежитлових будівель та прилеглої до них території за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Лермонтова, буд.2-Б на підставі договору безоплатної позики від 01.02.2017 року. Проте співробітником поліції 03.02.2019 було вилучено у неї на місці торгівлі кондитерські вироби та складено протокол про адміністративне правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 143903 від 03 лютого 2019 року, складеного ст.дільничним офіцером поліції Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_3, заперечувала, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не допускала порушення торгівельної діяльності при здійсненні нею реалізації кондитерських виробів, а отже в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що територію, на якій здійснювала продаж кондитерських виробів ОСОБА_1, а саме територію, розташовану за адресою Харківська область, м. Ізюм, вул. Лермонтова, буд.2-Б, орендує на підставі договору оренди території від 02.01.2019 року ФОП ОСОБА_2 у ФОП ОСОБА_4, яка є користувачем нежитлових будівель та прилеглої до них території за даною адресою на підставі договору безоплатної позики від 01.02.2017 року.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, свідка, суд констатує, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт здійснення торгівлі у невстановленому місці громадянкою ОСОБА_1

Матеріали адміністративної справи також не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що громадянка ОСОБА_1 здійснювала торгівлю кондитерських виробів у невстановленому місці.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Статтею 62 Конституції України, яка гарантує дотримання державою принципу презумпції невинуватості особи, передбачено, що ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод із урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France).

Гарантії статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод включають зобовязання суддів надавати достатні підстави для винесення рішень (H. v. Belgium (Н. проти Бельгії), § 53). Достатні підстави демонструють сторонам, що їхню справу було ретельно розглянуто.

Хоча національний суд користується певним правом розсуду, обираючи аргументи і приймаючи докази, він зобовязаний обґрунтувати свої дії підставами для винесення рішень (Suominen v. Finland (Суомінен проти Фінляндії), § 36).

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Таким чином, слід визнати, що належних та допустимих доказів, які б об'єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.160 КУпАП, матеріали справи не містять, натомість наданими суду ОСОБА_1 та її захисником адвокатом ОСОБА_5 документами, а саме копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію ФОП ОСОБА_2, копією цивільно-правового договору від 01.02.2019, на підставі якого ОСОБА_1 здійснює продаж продовольчих товарів кондитерських виробів, копією акту прийома-передачі кондитерських виробів для виконання цивільно-правового договору від 01.02.2019, копією договору оренди території від 02.01.2019, планом земельної ділянки, актом приймання-передачі території відповідно до договору оренди території від 02.01.2019 спростовуються факти, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР № 143903 від 03 лютого 2019 року.

З урахуванням викладеного, суддя дійшов висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.160 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.160 КУпАП необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно ч.2 ст.284 КУпАП, постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247 ч.1 п.1, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.160 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучені ст.дільничним офіцером поліції СП Ізюмського ВПГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_7 згідно акту вилучення від 03.02.2019 року кондитерські вироби, цукерки, повернути законному власнику.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т. Д. Бєссонова