права №538/2034/19
Провадження по справі №3/538/434/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Бондарь В.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від управління Держпраці у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , українку, громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , (інші відомості відсутні), за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.41 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

09.12.2019 року до Лохвицького районного суду Полтавської області від управління Держпраці у Полтавській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № ПЛ 5659/157/АВ/П/ПТ від 22 листопада 2019 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , будучи фізичною особою - підприємцем, вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП в частині порушень вимог законодавства про працю та ЗУ "Про оплату праці", а саме:

- індексація заробітної плати працівників не проводиться. Останнє підвищення посадового окладу працівника відбулося 01.01.2019 року, про що свідчить "Книга нарахування та виплати заробітної плати", згідно якої посадовий оклад працівника ОСОБА_2 становить 2086,50 грн. Право на індексацію заробітної плати у працівника виникло з липня 2019 року, проте як свідчить "Книга нарахування та виплати заробітної плати" за період з 01.01.2019 року по 22.11.2019 року нарахування та виплата індексації ФОП ОСОБА_1 не проводилась - чим порушено вимоги ч. 6 ст. 95 КЗпП України та ст. 33 ЗУ "Про оплату праці";

- Нарахування та виплата заробітної плати проводиться один раз на місяць, без виплати заробітної плати за першу половину місяця. Остання виплата заробітної плати проведена 19.11.2019 року за жовтень 2019 року, про що свідчать "Відомість про виплату грошей №10 від 19.11.2019 року, заробітна плата за першу половину листопада 2019 року станом на 22.11.2019 року ФОП ОСОБА_3 не нарахована та не виплачена - чим порушено вимоги ч.ч. 1, 3 ст. 115 КЗпП України та ч.ч. 1, 3 ст. 24 ЗУ "Про оплату праці";

- Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не за три дні до її початку. Так, наказом від 01.03.2019 року №4 надано щорічну основну відпустку тривалістю 24 календарні дні з 07.03.2019 року по 31.03.2019 року продавцю ОСОБА_2 , а заробітна плата за весь час відпустки нарахована та виплачена 11.03.2019 року, про що свідчать "відомість на виплату грошей № 3 від 11.03.2019 року" - чим порушено вимоги ч. 4 ст. 115 КЗпП України та ст. 21 ЗУ "Про відпустки".

ОСОБА_1 в судове засідання 18.12.2019 року не з`явилася, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином, про що свідчать рекомендоване повідомлення і не подала клопотання про відкладення розгляду справи, (а.с. 14).

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , суд враховує, що остання була добре обізнана з фактом складення на неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 41 КУпАП, про що свідчить її підпис на протоколі. А відтак, наведене викликає обґрунтовані сумніви в добросовісності поведінки особи, що притягується до адміністративної відповідальності та свідчить про бажання останньої уникнути відповідальності, передбаченої законом.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, виходячи з наступного.

Вина ФОП ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення протоколу № ПЛ 5659/157/АВ/П/ПТ від 22 листопада 2019 року (а.с.3-5), доданим до протоколу актом інспекційного відвідування № ПЛ 5659/157/АВ від 22 листопада 2019 року (а.с.6-8), копією "Відомості про виплату грошей" №10 за жовтень 2019 року, (а.с. 9), копією Наказу №4 від 01.03.2019 року "Про надання відпустки" (а.с. 10) та "Відомості про виплату грошей" №3 за березень 2019 року.

Обставини, що пом`якшують відповідальність судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КУпАП, порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України" Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом звернуто увагу на те, що не надано підтвердження про усунення правопорушення.

Таким чином, суддя вважає, за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу, яке відповідно до вимог ст. 23 КУпАП є справедливим та буде достатнім і необхідним для виховання особи.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно ст. 4 ч. 5 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При накладенні адміністративного стягнення, з огляду на викладене, характер зробленого правопорушення і керуючись ст.ст. 40-1, 41 ч. 1, 283-285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.4 Закону України "Про судовий збір", суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН- НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , штраф в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 ( п`ятсот десять) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН- НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок).

Постанову про накладення адміністративного стягнення, звернути до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Лохвицького районного

суду Полтавської області В.А. Бондарь