Дата документу Справа № 336/5808/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/807/40/19 Головуючий в 1 інст. Галущенко Ю.А.
Єдиний унікальний № 336/5808/18 Доповідач в 2 інст. Гріпас Ю.О.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника адвоката ОСОБА_10, розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, з клопотаннями про поновлення строку на апеляційне оскарження і апеляційною скаргою останнього на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 жовтня 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою АДРЕСА_1, місце реєстрації АДРЕСА_2, зі слів пенсіонер, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 10200 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік. Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно з постановою судді, 22.09.2018 року приблизно о 14 годині 19 хвилин ОСОБА_2 по вул. Іванова 109 в м. Запоріжжі керував автомобілем «NISSAN» р.н.НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння,чим порушив вимоги п.2.9»а» ПДР України.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що він був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, а тому був позбавлений можливості реалізувати свої права при розгляді справи, що потягло за собою призначення покарання іншій особі. Внаслідок вказаних обставин просить поновити строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови.

По суті апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що всі документи, що містяться в матеріалах справи, в тому числі і оскаржувана постанова, стосуються «ОСОБА_2», однак відповідно до паспорту прізвище апелянта - «ОСОБА_2». Вважає, що вказана помилка у судовому рішенні повністю позбавляє його виконати рішення суду щодо сплати штрафу та згодом отримати водійське посвідчення на його ім'я, оскільки в рішенні вказано не його прізвище. Апелянт вважає, що в матеріалах справи вбачаються протиріччя, які не з'ясовані та не перевірені під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, направлення справи до суду та винесення постанови судом першої інстанції. Апелянт вважає, що оскільки порушення закону є істотними і не можуть бути усуненні апеляційним судом, постанова підлягає скасуванню, а матеріали справи через неналежно оформлений протокол про адміністративне правопорушення - направленню до органу, який порушив справу для опрацювання, його належного оформлення та перевірки дійсності викладених у ньому даних щодо особи правопорушника.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції апелянта та його захисника, які підтримали клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу в повному обсязі, просили постанову судді скасувати, а протокол направити на доопрацювання, а також посилались на відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення; перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст.ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

В клопотанні ОСОБА_2 порушує питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 08.10.2018 посилаючись на поважність пропуску цього строку. Враховуючи, що ОСОБА_2 участі у розгляді справи не брав, копія постанови судді була отримана 11.12.2018, суд апеляційної інстанції доходить висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження і про наявні підстави для його поновлення.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи особа, яка притягалась до адміністративної відповідальності під час розгляду справи присутня не була, її особу встановлено за тими даними, які містяться в матеріалах складеними працівниками поліції.

З наданої до апеляційної скарги копії паспорту особи, вбачається, що прізвище особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності «ОСОБА_2».

Натомість в протоколі серії БД №411564 від 22.09.2018 та в постанові суду від 08.10.2018 прізвище особи вказано як «ОСОБА_2».

Таким чином, оскільки особа, щодо якої складено адміністративний протокол не була присутня в судовому засіданні суду першої інстанції, суд був позбавлений можливості встановити особу відповідно до її паспорту громадянина України.

Суддею виконані вимоги ст.ст. 280, 283 КУпАП України, повно і всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду встановлено, особу яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до її паспорта. Також перевірено відомості вказані в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №411564 від 22.09.2018, та встановлено, що протокол складено саме стосовно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, пенсіонер, має посвідчення водія ЯТА 134462.

Таким чином, під час апеляційного провадження встановлено, що під час складання протоколу та постановлення рішення судом, допущено помилку в прізвищі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №411564 від 22.09.2018 року (а.с.1); довідки з бази даних (а.с.2); архіву порушень (а.с.3); Акті огляду на стан алкогольного сп'яніння (а.с.4); Направленні на огляд водія (а.с.5); Висновку щодо результатів медичного огляду (а.с.6); поясненнях свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6 (а.с.7, 8, 9, 11), розписці ОСОБА_10 (а.с.10).

Доводи представника апелянта про те, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, є безпідставними, оскільки вони суперечать поясненням самого апелянта, а також поясненням ОСОБА_9, з яких вбачається, що останній їхав по вулиці Іванова та його почав підрізати автомобіль NISSAN номер НОМЕР_1, який в подальшому заблокував його авто.

Як встановлено з відеозапису, долученого до матеріалів справи, за наслідком конфлікту між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 до ним під'їхав патруль поліції, які встановили ознаки алкогольного сп'яніння у ОСОБА_2 та останньому запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння.

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст.252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст.251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв'язку з чим, вірно встановив фактичні обставини справи щодо керування ОСОБА_2, транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Стосовно порушення права на захист в сенсі того, що справа розглянута за відсутності ОСОБА_2 та його захисника, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені в апеляційній скарзі порушення суддею дійсно мають місце, однак ці права були відновлені під час розгляду апеляційною інстанцією.

Відповідно до ст.268 КУпАП в засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захиснику було забезпечено право для надання пояснень та доказів на спростування висновків суду першої інстанції щодо його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, однак таких доказів суду апеляційної інстанції не надано.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі держави.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є очевидною і повністю підтверджується матеріалами справи.

Разом з тим, оскільки судом допущено помилку в зазначенні прізвища особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити постанову та зазначити дійсне прізвище особи, а саме «ОСОБА_2».

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити та поновити цей строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП змінити, зазначивши прізвище особи, яка притягається до відповідальності «ОСОБА_2».

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас