МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Міняйла М.П., за участі секретаря Белорукової І.В., особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.05.19 року, згідно якої відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

11 квітня 2019 року відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ОБ № 030067 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно з вказаним протоколом 11.04.2019 року о 20 год. 05 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем MITSUBISHI Grandis, номерний знак НОМЕР_1 , виїжджаючи з другорядної дороги вул. Кутвицького на головну вул. Київська, на дозволений сигнал світлофору зеленого кольору, не переконався в тому, що перехрестя вільне для руху, допустив зіткнення з автомобілем Рута 41, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що здійснював маневр проїзду перехрестя на заборонений сигнал світлофору жовтого кольору. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

__________________________________________________________________

Провадження № 33/812/275/19 Головуючий у 1-й інстанції: Миронова О.В. Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач апеляційного суду: Міняйло М.П.

Суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі докази, та надавши кожній зі сторін максимальні можливості представлення суду своєї позиції та доказів, якими дана позиція обґрунтовується, прийшов до висновку, що недотримання ПДР України водієм автомобіля Рута 41, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , яке полягало у порушенні проїзду перехрестя на заборонений сигнал світлофору стало причиною ДТП. Так водій ОСОБА_2 рухався на заборонений сигнал світлофору, чим порушив вимоги п.8.7.3 «ґ» ПДР України, а ОСОБА_1 рухався на зелений сигнал світлофору, який дозволяє рух.

Виходячи з вищезазначеного, суд прийняв рішення про закриття провадження по адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та ухвалити нову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вважає, що постанова судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки ухвалена з порушенням норм матеріального права.

Вказує, що він перевозив людей на автобусі, і на перехресті вулиць Київська Кутвицького проїхав на жовтий сигнал світлофора, оскільки здійснити різке екстрене гальмування не міг без наражання на небезпеку пасажирів.

Стверджує, що судом не надано вірної оцінки обставинам справи та не враховано його пояснення, що на його думку призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши доводи апелянта та його представника на підтримку апеляційної скарги, а також заперечення особи, у відношенні якої справа про адміністративне правопорушення закрита - ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, оцінка доказів повинна ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. До таких даних відносять: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протокол про вилучення речей і документів, а також інші документи.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, суддя допитавши учасників ДТП, дослідивши докази у справі, закрив її у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Проте такий висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, та є необґрунтованим виходячи з наступного.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 030067 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП 11.04.2019 року о 20 год. 05 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем MITSUBISHI Grandis, номерний знак НОМЕР_1 , виїжджаючи з другорядної дороги вул. Кутвицького на головну вул. Київська, на дозволений сигнал світлофору зеленого кольору, не переконався в тому, що перехрестя вільне для руху, допустив зіткнення з автомобілем Рута 41, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що здійснював маневр проїзду перехрестя на заборонений сигнал світлофору жовтого кольору. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.1).

Суд першої інстанції не погодився з протоколом про адміністративне правопорушення, оскільки в судовому засіданні допитав ОСОБА_1 , який не визнав свою вину у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП. На підтвердження зазначеної позиції ОСОБА_1 дослідив в суді відеозапис проїзду перехрестя, з якого вбачалося, що ОСОБА_1 слідував на зелений сигнал світлофору.

В той же час суд не надав правової оцінки діям водія ОСОБА_1 під час проїзду регульованого перехрестя.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 дав аналогічні покази як і в місцевому суді. Окрім того пояснив, що виїжджаючи на дозволяючий сигнал світлофору на пересіченні вулиць Київської і Кутвицького бачив автомобіль, що рухався через перехрестя зі сторони м. Южноукраїнськ, якого пропустив. Рухаючись далі, тобто виконуючи маневр повороту ліворуч, його транспортний засіб і автомобіль, яким керував ОСОБА_2 , зіткнулись.

В суді апеляційної інстанції був оглянутий відеозапис проїзду перехрестя водієм ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Із зазначеного запису вбачається, що водій ОСОБА_1 , повертаючи ліворуч на зелений сигнал світлофору, пропустив транспортний засіб, який рухався зі сторони м. Южноукраїнськ, а автомобіль, яким керував ОСОБА_2 і рухався зліва від ОСОБА_1 , не пропустив.

Таким чином, проаналізувавши зазначені докази в їх сукупності і взаємозв`язку, твердження водія ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 рухався неправомірно на перехресті судом не приймається до уваги, оскільки зміст п.16.5 ПДР України не містить посилання на зазначену обставину.

Апеляційний суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 , який рухався на ввімкнений сигнал світлофору, що дозволяє рух, не надав транспортному засобу, яким керував ОСОБА_2 , дорогу для завершення руху через перехрестя, тобто порушив вимогу п.16.5 ПДР України і його дії правильно кваліфіковано за ст. 124 КупАП.

Вимоги п.16.5 ПДР України передбачають, що транспортні засоби, що завершують рух через перехрестя, мають перевагу перед транспортними засобами, які збираються виїхати на перехрестя, тому водіям необхідно керуватися тим, що виїзд на перехрестя дозволяється тільки в тому випадку, якщо перехрестя вільне від транспортних засобів і пішоходів або якщо він не провокує зупинку на перехресті транспортного засобу або пішохода, який завершує розпочатий ними рух. Вимоги норм ПДР є імперативними і носять зобов`язуючий характер для водія ОСОБА_1 .

Стосовно дій водія ОСОБА_2 , який проїжджав перехрестя на жовтий сигнал світлофору, детально відображено у відеозапису і це являється предметом дослідження компетентних органів, які визначені у ст. 255 КУпАП.

До того ж, як вбачається з відеозапису проїзду перехрестя вулиць Київської і Кутвицького, водій ОСОБА_1 під`їхав до перехрестя на червоний сигнал світлофору і зупинився у визначеному місці, а коли перемкнувся світлофор на жовтий сигнал, він не діждавши дозвільного сигналу, почав рух, що суперечить ПДР України. Тобто зазначене свідчить, що можливо було уникнути ДТП водію ОСОБА_1 за умови беззаперечного дотримання ним правил проїзду регульованих перехресть.

Суд першої інстанції, розглядаючи зазначені матеріали, недостатньо проаналізував зазначені вище докази, що підтверджували доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а загострив свою увагу лише на неправомірності проїзду перехрестя ОСОБА_2 .

Фактичні дані щодо обставин події, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, схемі ДТП від 11.04.2019 року та викладені в поясненнях ОСОБА_2 , не є суперечливими, а навпаки взаємоузгоджуються між собою та у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 .

За такого, висновки суду першої інстанції, з приводу того, що в діях водія ОСОБА_1 , за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю є безпідставними.

Виходячи з вищевикладеного, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням нової постанови, а апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню.

Проте, з урахуванням того, що з дня вчинення правопорушення до дня розгляду справи пройшло більше трьох місяців, протягом яких на ОСОБА_1 можливо було накласти адміністративне стягнення (згідно ст. 38 КУпАП), провадження по справі підлягає закриттю відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 294 КУпАП апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.05.19 року - задовольнити.

Постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.05.19 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду М.П.Міняйло