Справа № 199/6476/19
Провадження (3/199/2559/19)
ПОСТАНОВА

іменем України

30.08.2019 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Савченко Є.М., при секретарі Малюк О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником поліції місцем проживання зазначена адреса: АДРЕСА_1 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

У відношенні ОСОБА_1 23.07.2019 року складено протокол серії ДПР18 № 359295 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, в тому, що він, «23.07.2019, близько 18 год. 15 хв. в м.Дніпро, по вул.Калиновій, 82д керував ТЗ Мерседес Бенц Е220 № НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» ARHK 0485 в присутності двох свідків, результат позитивний 0,54% проміле, чим порушив п.2.5 ПДР України».

Згідно протоколу вважається, що в діях ОСОБА_1 мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши наявні докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст.ст.245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав. Суду показав, що він, 23.07.2019 року близько 18 год. 00 хв. потрапив у ДТП, працівники поліції йому запропонували йому пройти тест із застосуванням приладу «Драгер», коли він попросив пройти огляд у медичному закладі йому було відмовлено і він погодився пройти тест із застосуванням «Драгер», який показав 0,54 проміле, після чого він не погодився із показами вказаного приладу і знову попросив пройти вказаний тест у медичному закладі, в чому йому було відмовлено. Після чого йому було надано тимчасове посвідчення на право керування ТЗ, але заборони або відсторонення від такого не було. Просив закрити провадження у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, у зв`язку із виправленнями у протоколі, про які йому не казали, порушення самої процедури проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки йому безпідставно було відмовлено у проходженні вказаного огляду у медичному закладі, яке він пізніше пройшов самостійно та ознак сп`яніння у нього не було виявлено.

Захисник Мороз Є.В. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події адміністративного правопорушення у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» ARHK 0485 в присутності двох свідків, результат позитивний 0,54% та із результатом якого ОСОБА_1 не погодився та просив працівників поліції пройти вказаний тест у медичному закладі, в чому йому було відмовлено, що порушує саму процедуру проходження. Після чого, ОСОБА_1 самостійно у КП ДНП ДОР пройшов огляд з метою виявлення стану сп`яніння, та згідно висновку № 2637 від 30.07.2019 року, який проводився 23.07.2019 року о 21 год.00 хв., ознак сп`яніння у останнього виявлено не було. Наявні також у протоколі виправлення, стосовно яких не було повідомлено ОСОБА_1 , в протоколі не зазначені ознаки сп`яніння.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення також містять пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (Власов також дав аналогічні пояснення і в суді 30.08.2019 року) пояснення яких відібрані з грубим порушенням КУпАП, а саме: самі пояснення не містять відомостей про попередження свідків про кримінальну відповідальність за надання неправдивих свідчень, відібрані пояснення не містять відомостей про встановлення особи, відповідно до документу який засвідчує особу, зазначені свідки також не були очевидцями факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом

Дослідивши наявні докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з наступним.

Дослідженими під час судового розгляду доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 359295 від 23.07.2019 року, де наявні виправлення працівниками патрульної поліції;

-показами ОСОБА_1 , відносно яких йому було відмовлено у проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, після його не згоди із результатами тесту із застосуванням приладу «Драгер»;

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння № 2637 від 30.07.2019 року, який проводився 23.07.2019 року о 21 год.00 хв., проведеного у КП ДНП ДОР, яким будь-які ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлені;

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Всупереч вимогам ст.ст. 251,256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи не містять також і додаткових доказів відеозапису з нагрудних камер відео спостереження працівників поліції, що могло бути визнано як вирішальний доказ для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Натомість на запит суду з ДПП УПП в Дніпропетровській області надійшла відповідь, що надати відеозаписи з нагрудних відео реєстраторів працівників УПП, які 23.07.2019 року склали протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 359295, не має можливості, оскільки відео зйомка не проводилась.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Але і на задоволене клопотання захисту працівники поліції, які складали протокол і долучали рапорт до суду за викликом для дачі пояснень не з`явились.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: Є.М.Савченко