Справа № 359/8719/19 Головуючий в суді І інстанції - Кабанячий Ю.В.
Провадження № 33/824/4584 /2019 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Конкіна В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 30 серпня 2019 року о 02 годині 00 хвилин в с. Щасливе Бориспільського району по вул. Л.Українки, керував автомобілем марки «MAZDA 6» номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вважав, що його відмова від запропонованого огляду на стан сп`яніння була викликана його суб`єктивним сприйняттям ситуації, як небезпечної та не бажанням виконувати незаконні вимоги працівників поліції. Зазначив, що як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису події, працівниками поліції йому було запропоновано лише один раз пройти огляд в медичному закладі. Згодом, на іншому місці, під час складання протоколу від співробітників поліції вже такої пропозиції не надходило, а на його запитання щодо подальших дій, вбачається відмова працівників поліції від проїзду до медичного закладу. Вважав, що причиною зміни поведінки та вимог працівників поліції стало те, що вони отримали можливість під час спілкування з ним пересвідчитись у відсутності у нього ознак алкогольного сп`яніння, а тому проїзд до медичного закладу розцінили як недоцільний. Крім того, зазначив, що працівниками патрульної поліції на місці вчинення адміністративного правопорушення та під час складання протоколу було порушено вимоги ст. 266 КУпАП та вимоги «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» № 1395 від 07.11.2015, а також «Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.09.2009 № 400/666. Крім того, апелянтом звернуто увагу на ту обставину, що наявний відеозапис з нагрудної камери поліцейського має ознаки редагування, оскільки початок події відсутній, крім того даний відеозапис переривається під час складання протоколу. Дана обставина, на думку апелянта, залишає поза увагою велику кількість обставин, які мають важливе значення для встановлення істини по справі. Також зауважив, що наявне у матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій в його присутності не було складено, та йому не надано, а відмова від його отримання не зазначена у письмових поясненнях свідків. Вважав, що факт наявності у нього ознак сп`яніння співробітниками патрульної поліції встановлювався лише на підставі їх власного суб`єктивного сприйняття без належних та неспростовних доказів. Зазначив, що дане направлення було виготовлено пізніше, з метою усунення недоліків, які були допущенні працівниками поліції під час оформлення протоколу. Зазначив, що для підтвердження або спростування даної інформації для правильного вирішення обставин справи, можливе лише шляхом особистого допиту працівників поліції та свідків, які давали письмові пояснення на місці огляду безпосередньо в судовому засіданні. Разом з тим, апелянт зауважив про наявність у нього сумнівів щодо неупередженості свідків, які були присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Просив постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Вислухавши пояснення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини водія ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння стверджуються наступними доказами:

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_1 дійсно у присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

розпискою ОСОБА_4 про те, що вона отримала від працівників поліції автомобіль марки «MAZDA 6» номерний знак НОМЕР_1 у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом;

направленням на огляд водія;

іншими доказами.

Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Д оводи апеляційної скарги в частині порушення поліцейським порядку огляду на стан сп`яніння, не ґрунтуються як на вимогах нормативних документів, так і на матеріалах справи. Сама процедура пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та фіксація відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду була проведена у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та положень Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що працівником поліції в присутності двох свідків ОСОБА_1 було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу - приладу Драгер. Також працівником поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. При цьому суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була доволі чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови, що указує на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не ґрунтуються на матеріалах справи доводи апеляційної скарги, які стосуються свідків, що були задіяні у ході фіксації адміністративного правопорушення.

Так, із зазначеного вище відеозапису вбачається, що у ході фіксації вчиненого адміністративного правопорушення були присутні свідки, відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 вчинив у присутності двох свідків. Ці свідки засвідчили таку відмову у протоколі про адміністративне правопорушення та надали письмові пояснення, які знаходяться у матеріалах адміністративної справи. Суд звертає увагу на те, що за своїм змістом письмові пояснення свідків відповідають фактичним обставинам події, об`єктивно зафіксованим на згаданому вище відеозаписі. У зв`язку із цим пояснення свідків визнаються судом належними та допустимими доказами.

Крім того, нормами КУпАП не передбаченого необхідності безпосереднього допиту свідків у судовому засіданні. У даному випадку, із урахуванням наявного у матеріалах справи відеозапису, на якому чітко зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суддя місцевого суду обґрунтовано прийшов до висновку про дослідження письмових пояснень цих свідків, сутність яких повністю узгоджується із даними, встановленими за допомогою відеозапису із нагрудної камери поліцейського. Будь яких суперечностей між фактичними даними, встановленими із пояснень свідків та фактичними даними, встановленими із інших доказів, в тому числі і із зазначеного відеозапису, у ході розгляду справи не встановлено.

За таких обставин доводи апеляційної скарги в частині не дослідження судом пояснень свідків та щодо того, що судом не допитано працівників поліції не ґрунтуються на матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а лише висловив незгоду з підозрою поліцейського про те, що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння не ґрунтуються на матеріалах справи та не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки переглянутий відеозапис указує на те, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому суд вважає, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких порушень при проведенні фіксації вчиненого адміністративного правопорушення та збиранні доказів, у тому числі і шляхом здійснення відеозапису за допомогою нагрудної камери поліцейського судом не встановлено, а посилання ОСОБА_1 на порушення при здійсненні цього відеозапису не відповідає матеріалам справи. Суд звертає увагу на те, що вказаний відеозапис є об`єктивним доказом, тобто таким, який в процесі доказування не встановлюється від людей і не залежить від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин. Цей доказ містить у собі фактичні дані, які указують на те, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, мав ознаки алкогольного сп`яніння та на неодноразові вимоги поліцейських про проходження огляду на стан сп`яніння, відмовився від проходження даного огляду. Крім того, з вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 намагався зникнути з місця зупинки його транспортного засобу працівниками поліції.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо неповноти дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2019 року щодоОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька