Номер провадження: 33/813/1148/19
Номер справи місцевого суду: 523/9617/19
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Судді Цюри Т.В.,

За участю секретаря судового засідання Ющак А.Ю.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 23 липня 2019 року про закриття провадження з підстав п.1ч.1 ст.247 КУпАП у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої ФОП, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №333432, складеним 11.06.2019 р., ОСОБА_2 28.05.2019 р., о 19.00 год., в приміщенні ОСББ, розташованому на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 , висловлювала брудну лайку на адресу ОСОБА_1 , чим вчинила дрібне хуліганство, відповідальність за яке передбачена ст.173 КУпАП.

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 26 грудня 2018 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності закрито з підстав п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить суд постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 23 липня 2019 року скасувати та постановити нову постанову, якою притягнути до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 , доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді даної адміністративної справи суд першої інстанції цілком дотримався вказаних вимог закону та прийняв законне та обґрунтоване рішення про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Так, відповідно до положень статті 173 КУпАП дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на громадський порядок. Поняття «дрібне хуліганство» - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе приставання до громадян та інші подібні дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян, якщо вони за своїм характером не тягнуть застосування заходів кримінального покарання. Дрібне хуліганство характеризується наявністю умислу; особа, яка скоїла дрібне хуліганство, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок, і бажає чи свідомо допускає вияв неповаги до суспільства.

Тобто, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є порушення громадського порядку і спокою громадян.

Матеріалами справи встановлено, що 28.05.2019 року головою правління ОСББ «Бочарова 38» проводився прийом громадян. Під час спілкування з головою правління ОСОБА_2 вимагала надати повний текст протоколу загальних зборів від 15.05.2019 р., отримала відмову з посиланням на те, що за межу приміщення документ не видається. Посилаючись на необхідність перевірки роботи ліфту голова правління вимагала пропустити її до виходу. У відповідь на вказану вимогу ОСОБА_2 вимагала здійснити її прийом і надати текст протоколу для ознайомлення. На повторні вимоги надати протокол для підписання, ОСОБА_1 вказала, що не може надати документ, посилаючись на погане самопочуття вона залишила приміщення.

Закриваючи провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, районний суд виходив з того, що кваліфікація дій визначена невірно, обставини викладені в протоколі не знайшли своє підтвердження в ході розгляду протоколу та представлених доказів. При цьому, звернуто увагу на те, що поліцейським не було здійснено допит усіх присутніх в приміщенні для встановлення обставин у справі. Тоді як під час допиту у суді свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було з`ясовано, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виходили з приміщення, у зв`язку з чим пояснення допитаного в суді свідка ОСОБА_6 суд розцінив критично.

Такий висновок суду є обґрунтованим та з огляду на вищевикладене, будь-яких об`єктивних даних, що ОСОБА_2 порушувала громадський порядок і спокій громадян, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 269 КУпАП в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 було забезпечено право для надання пояснень та доказів на спростування висновків суду першої інстанції щодо невинуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, однак доказів, які б спростовували правильність висновків суду апеляційної інстанції, не надано.

У суду апеляційної інстанції відсутні дані, які не досліджувалися районним судом та які можна було б прийняти на підтвердження доводів скарги.

Таким чином, постанова районного суду є законною і обґрунтованою, а висновок про те, що провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, належним чином вмотивований і відповідає вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом не було взято до уваги її пояснення та пояснення свідка ОСОБА_6 є безпідставними, з огляду на те, що судом була надана оцінка поясненням, як самої ОСОБА_1 , так і свідка.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про необхідність скасування постанови суду першої інстанції, у зв`язку із не встановленням обставин, за яких було вчинено правопорушення є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 23, 30, 33, 36, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 23 липня 2019 року про закриття провадження з підстав п.1ч.1 ст.247 КУпАП у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої ФОП, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду: Т.В.Цюра