Провадження № 33/4820/32/19
Справа № 676/8313/18 Головуючий в 1-й інстанції Воєвідко Я. І.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 4 грудня 2018 року, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 4 грудня 2018 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Камянця-Подільського, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1, приватного підприємця (ідентифікаційний номер - фізичної особи платника податків НОМЕР_1)

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

За постановою суду, 1 грудня 2018 року о 00 год. 15 хв. по вул. Грушевського, 72, в м. Кам'янець-Подільський ОСОБА_1 керував автомобілем HONDA HRV, державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому порядку за допомогою Драгер Алкотест 6810 у присутності двох свідків, результат якого становив 1,19 %0, чим порушено вимоги підпункту «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову і справу направити на новий розгляд.

Вважає, постанову суду першої інстанції незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права, а саме: 1 грудня 2018 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, 3 грудня 2018 року йому була вручена судова повістка про виклик до суду на 4 грудня 2018 року, цього ж дня суд розглянув справу, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 126 КАС України. Крім того, йому безпідставно було відмовлено в клопотаннях про залучення адвоката, допит свідків, працівників поліції.

При розгляді даної справи судом не було вжито заходів, спрямованих на всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Висновок судді про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, предбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не заперечив та пояснив, що 1 грудня 2018 року випив 100 гр. горілки, коли відпочивав з друзями в кафе, після чого сів за кермо автомобіля. Фактичні обставини, викладені в протоколі, не оспорював.

В апеляційному суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного правопорушення не визнав та пояснив, що того дня алкоголю не вживав.

Незалежно від вищевказаного, об'єктивно винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адмінправопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Зокрема, даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 025813 від 1 грудня 2018 року, згідно яких 1 грудня 2018 року о 00 год. 15 хв. в м. Кам'янець-Подільський по вул. Грушевського, 72, ОСОБА_1 керував автомобілем HONDA HRV, державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння. (а.с. 2);

- роздруківки № 219 з технічного засобу «Drager» Alkotest 6810, згідно яких у ОСОБА_1 виявлено алкоголь в кількості 1,19 проміле і особою, яку тестують, є саме останній (а.с. 1);

- акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що огляд проведений у зв'язку з виявленими ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах з порожнини рота, нестійка хода (а.с. 5);

- відеозапису з нагрудних камер поліцейських, на якому чітко видно як ОСОБА_1 у присутності свідків, продував технічний прилад Драгер, результат тесту становив 1,19%0 (а.с. 6).

Окрім того, даними письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується, що 1 грудня 2018 року вони були запрошені працівниками поліції у якості свідків для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 за допомогою технічного засобу Драгер Алкотест. Після продуття ОСОБА_1. вказаного прибору, результат тесту становив 1,19%0. Такі пояснення свідки підтвердили своїми підписами (а.с. 3-4).

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об'єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до викладеного, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд розглянув справу без повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи є надуманими, на увагу суду не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Твердження апелянта про порушення судом вимог ч. 3 ст. 126 КАС України, відповідно до яких повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, суд до уваги не приймає, з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 18 КАС компетенція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень. Такі справи розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами, іншими органами (посадовими особами) в порядку, встановленому КУпАП.

Отже, будь-яких порушень КАС суд не допустив.

Натомість, відповідно до ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Апеляційний суд змушений констатувати порушення судом першої інстанції зазначеної норми, оскільки повістка ОСОБА_1 не була вручена за три дні до судового засідання. Зокрема, судова повістка, всупереч даній вимозі закону, була вручена 03.12.2018 року на судове засідання, призначене на 04.12.2018 року.

Разом з тим, таке порушення, як вбачається із матеріалів справи, не є істотним та таким, що може бути у даній конкретній справі безумовною підставою для скасування судового рішення, оскільки воно не вплинуло на повний та всебічний її розгляд.

Окрім того, таке порушення не вплинуло і на права ОСОБА_1 щодо ознайомлення з матеріалами справи, заявлення клопотань тощо. Так, ні матеріали справи про адміністративне правопорушення, ні протокол судового засідання від 4 грудня 2018 року не містять даних про заявлення апелянтом будь-яких клопотань, в тому числі і про її відкладення у зв'язку з неможливістю участі у судовому засіданні його захисника, необхідністю ознайомлення з матеріалами тощо.

Натомість, право на доведення своєї невинуватості було забезпечено правопорушнику в апеляційному суді, який повідомив його про розгляд справи завчасно, а саме: 21.12.2018 року. Тобто в нього було достатньо часу до 9 січня 2019 року для укладення угоди з адвокатом, ознайомлення з документами, які містить справа, підготування клопотань тощо. Однак, ОСОБА_1 такими своїми правами у суді апеляційної інстанції також не скористався.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставної відмови судом першої інстанції в задоволенні клопотань щодо залучення адвоката, допиту свідків, працівників поліції, на увагу суду не заслуговують, виходячи з наступного.

Згідно протоколу судового засідання від 3 грудня 2018 року (а.с. 13) ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції заявив клопотання про бажання скористатися правовою допомогою. У зв'язку з цим, судове засідання було відкладено та йому була надана можливість укласти угоду з адвокатом. Однак, відповідно до даних протоколу судового засідання від 4 грудня 2018 року ОСОБА_1 не скористався своїм правом на правову допомогу та будь-яких клопотань (ні усних, ні письмових) про відкладення розгляду справи у зв'язку із неявкою адвоката не заявляв.

Що стосується інших клопотань, як-то: виклик свідків, поліцейських, то такі також останнім у суді першої інстанції заявлені не були, а тому суд і не міг відмовити у їх задоволенні. Натомість, матеріалами справи це не підтверджується. Доказів про їх фальсифікацію апеляційному суду не надано.

Не заявлено таких клопотань ОСОБА_1 і в апеляційному суді.

Твердження апелянта про те, що працівниками поліції був порушений порядок його огляду, оскільки він не був доставлений до медичного закладу для такого, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки воно суперечить вимогам закону. Так, працівники поліції зобов'язані доставити особу для огляду до медичного закладу лише на її вимогу. Однак, як вбачається з даних відеозапису вказаної події, ОСОБА_1 не вимагав доставити його до медичного закладу, а навпаки від такого відмовився.

Що стосується вимог апеляційної скарги про направлення справи на новий розгляд, то апелянт не звернув уваги, що такі повноваження в апеляційного суду відповідно до вимог ст. 294 КУпАП відсутні.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

З огляду на викладене, суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовані повно та об'єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік і відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 4 грудня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.