АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/77/19 Справа № 703/2014/18 Головуючий по 1 інстанції Опалинська О. П.
Категорія ст.183-1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" лютого 2019 р. м.Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Ятченко М.О. з участю прокурора відділу прокуратури Черкаської області Рубльова С.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Смілянського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою прокурора Смілянської місцевої прокуратури Красіна В.О.,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.09.2018 року

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель

АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді виконання 120 (ста двадцяти) годин суспільно корисних робіт.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

З постанови суду вбачається, що 14 грудня 2015 року відкрито виконавче провадження №49653963 з примусового виконання виконавчого листа Смілянського міськрайонного суду Черкаської області №703/5917/15-ц від 16 листопада 2015 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. З 02 листопада 2015 року по 31 травня 2018 року ОСОБА_4 не сплачував аліменти на утримання своєї дитини, що призвело до заборгованості в сумі 88782 гривні 33 копійки, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з моменту пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Не погоджуючись з постановою суду прокурор Смілянської місцевої прокуратури Красін В.О. подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.09.2018 року, а саму постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.09.2018 року скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності закрити, у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП.

В обґрунтування своєї апеляції прокурор вказує на те, що вказана постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки, її винесено з істотними порушеннями вимог Конституції України та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.ст.280, 283 КУпАП постанова судді в адміністративній справі повинна бути законною й обґрунтованою.

Так, відповідно до вимог ст.245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення з'ясовано, що ОСОБА_4 не сплачує на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно виконавчого листа №703/5917/15-ц, виданого 16.11.2015, що призвело до виникнення заборгованості, та станом на 31.05.2018 становить 88782,33 грн., що перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців.

Державним виконавцем Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 14.12.2015 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа.

Протокол про адміністративне правопорушення №б/н відносно ОСОБА_4 за ст.183-1 КУпАП за фактом несплати аліментів на утримання дитини складено 15.06.2018 державним виконавцем Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, який разом з матеріалами скерований для розгляду по суті до Смілянського міськрайонного суду.

Відповідно до вищезазначеного протоколу, діяння, за яке притягується до адміністративної відповідальності за ст.183-1 КУпАП, мало місце в період з листопада 2015 року по травень 2018 року включно.

При винесенні оскаржуваної постанови судом не враховано, що відповідно до вимог ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (ст.7).

Заборона зворотної дії в часі, в інтерпретації ЄСПЛ, положень, що погіршують становище особи, яка підлягає (чи може підлягати) кримінальній відповідальності. Це стосується як визначення діянь, які є кримінально караними, так і покарання (рішення у справі М v. Germany від 17.12.2009).

Вимогами ч.ч.1, 2 ст.8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно з диспозицією ст.183-1 КУпАП, склад адміністративного правопорушення «Несплата аліментів» має місце у випадку виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Разом з тим, адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП запроваджена Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів" шляхом доповнення статтею 183-1 глави 14 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однак, оскільки стаття 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів, дана норма не має зворотної дії в часі. Тому період часу несплати аліментів особою до вступу в дію ст.183-1 КУпАП (тобто до 06.02.2018) не може братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону.

Враховуючи викладене, Смілянський міськрайонний суд приймаючи рішення у адміністративній справі №703/2014/18, в порушення вимог ст.ст.8, 247 КУпАП, незважаючи на те, що заборгованість з сплати аліментів виникла до набрання ст.183-1 КУпАП чинності, виніс незаконну постанову, якою визнав ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.183-1 КУпАП та наклав на останнього адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

Згідно з ч.5 ст.7 КУпАП, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Відповідно до ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню у зв'язку з тим, що участь прокурора у розгляді судом вказаної категорії справ КУпАП не передбачена, а про існування оскаржуваної постанови прокурору стало відомо лише 12.12.2018 під час проведення перевірки Смілянського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області щодо додержанням вимог законодавства України при виконання адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Заслухавши міркування прокурора відділу прокуратури Черкаської області Рубльова С.М., який просив задовольнити апеляцію із зазначених у ній мотивів, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляції приходжу до висновку, що апеляційна скарга прокурора Смілянської місцевої прокуратури Красіна В.О. підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення процесуального права, апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим надання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхиленням їх районним судом.

З матеріалів справи вбачається, що рішення по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 було прийняте 13 вересня 2018 року (а.с.17-18), прокурор участі у розгляді справи в суді першої інстанції не брав, а про її існування прокурор дізнався лише 12.12.2018 під час проведення перевірки Смілянського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області щодо додержанням вимог законодавства України при виконання адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт. Таким чином, вважаю, що матеріалами справи об'єктивно підтверджуються доводи про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому строк на апеляційне оскарження прокурору Смілянської місцевої прокуратури Красіну В.О. постанови судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.09.2018 року необхідно поновити.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається з матеріалів провадження, протокол про адміністративне правопорушення №б/н відносно ОСОБА_4 за ст.183-1 КУпАП за фактом несплати аліментів на утримання дитини складено 15.06.2018.

Відповідно до вищезазначеного протоколу, діяння, за яке притягується до адміністративної відповідальності за ст.183-1 КУпАП, мало місце в період з листопада 2015 року по травень 2018 року включно.

Проте, адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП запроваджена Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів" шляхом доповнення статтею 183-1 глави 14 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оскільки стаття 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів, дана норма не має зворотної дії в часі. Тому період часу несплати аліментів особою до вступу в дію ст.183-1 КУпАП (тобто до 06.02.2018) не може братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону.

Суддя місцевого суду при розгляді справи по суті цього не врахувала та прийшла до неправильного висновку про наявність у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення. передбаченого ст.183-1 КУпАП.

За таких обставин, постанову суду не можна визнати законною і обґрунтованою, оскільки судом першої інстанції було застосовано норму закону, яка не має зворотної дії в часі.

Відповідно до листа ВССУ №9-749/0/4-15 від 30.04.2015, прокурор має право на апеляційне оскарження постанови місцевого суду з огляду на зміни, внесені підпунктом 2 пункту 5 Прикінцевих положень Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII «Про прокуратуру», та може бути реалізовано під час здійснення нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян (частини 5 статті 7 КУпАП).

Таким чином, підсумовуючи все вищевказане, необхідно зазначити, що доводи апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції повністю знайшли своє підтвердження, а відтак свідчать про незаконність винесеної постанови місцевого суду, яка, за таких обставин, не може залишатись в законній силі і підлягає до скасування, а провадження про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 необхідно закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.247, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Смілянської місцевої прокуратури Красіна В.О. на постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.09.2018 року - задовольнити повністю.

Поновити строк на оскарження прокурору Смілянської місцевої прокуратури Красіну В.О. постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.09.2018 року.

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.09.2018 року, якою ОСОБА_4, визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді виконання 120 (ста двадцяти) годин суспільно корисних робіт та стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп. - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Ятченко