Справа № 285/4691/18
провадження у справі 3/0285/38/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 лютого 2019 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Мозговий В.Б., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно адміністративного протоколу, 29.11.2018 року, о 23 год. 10 хв., гр.. ОСОБА_1, на а/д Київ-Чоп, 236 км., керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання правопорушник ОСОБА_1 не прибув. Про місце та час розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином за місцем проживання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 20.12.2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а тому з метою не уникнення відповідальності правопорушником, приходжу до висновку, про можливість розгляду справи без його присутності.

Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «Пономарев проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.89 р. у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Встановлено, що 29.11.2018 року на ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, також встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння в присутності двох свідків, які зазначені в адміністративному протоколі.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доведена матеріалами справи, зокрема, даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 435965 від 29.11.2018 року (а.с.5); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 29.11.2018 року (а.с.6,7); рапортом поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області капрала поліції ОСОБА_5 (а.с. 8), CD диском з відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння (а.с. 10).

Обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1, не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи всі обставини справи в їх сукупності, наявні в справі докази, беручи до уваги письмові пояснення свідків, приходжу до висновку про необхідність застосування до правопорушника ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що буде необхідним і достатнім для виправлення порушника та виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш мякого або суворого стягнення, відсутні.

Відповідно до ст. 40-1, ч. 5 ст. 283 КУпАП судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя В.Б.Мозговий