ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/180/19 Справа № 213/2966/18 Суддя у 1-й інстанції - Соловйова Л. Я. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 листопада 2018 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок, -

за участю в режимі відеоконференції:

представника особи, яка притягується до адміністративної

відповідальності - адвоката ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В :

Згідно оскаржуваної постанови суду першої інстанції та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 30 серпня 2018 року о 20 годині 45 хвилин по вул. Нова в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області керував транспортним засобом - автомобілем ГАЗ-24, номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому порядку з використанням технічного приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат тестування № 368 із застосуванням газоаналізатора «Аlcotest Drager 6820» ARHJ-0267 становить 0,51 промиле.

В апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення., передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що постанову суду першої інстанції було винесено без його участі, а її копію він отримав лише 10 січня 2019 року за власною ініціативою у суді, а тому є всі підстави для поновлення йому строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що матеріали справи не містять жодного достатнього та належного доказу про доведеність його вини, судом допущено неповноту судового розгляду. Зазначає, що працівниками поліції не було вказано у протоколі ознак алкогольного сп'яніння, при цьому не роз'яснено порядок застосування спеціального засобу "Драгер" та не надано свідоцтво про його реєстрацію та про перевірку. Вказує на те, що огляд було проведено із застосуванням приладу "Драгер alcotest 6820", однак даний прилад не дозволений до використання МОЗ та Держспоживстандартом. Звертає увагу на те, що йому не було роз'яснено право не погодитися та у такому випадку пройти огляд в установі охорони здоров'я, при цьому вважає, що він не перебував у стані алкогольного сп'яніння. Крім того, зазначає, що йому не було вручено другий екземпляр акту огляду на стан сп'яніння, який додається до протоколу, що є порушенням Інструкції про порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Акцентує увагу на тому, що він проходить курс лікування та приймає препарат, який містить спирт, що могло вплинути на результат огляду.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та перевіривши матеріали справи, вислухавши у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції пояснення адвоката ОСОБА_2, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, розглянувши доводи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строків на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарженння підлягає задоволенню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як було з'ясовано в судовому засіданні, про прийняте рішення ОСОБА_1 не було повідомлено, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про його належне повідомлення про дату та час розгляду справи судом першої інстанції, а копію постанови суду ОСОБА_1 отримав 10 січня 2019 року після того, як особисто звернувся до суду з заявою про отримання копії судового рішення, після чого 14 січня 2019 року, відповідно до матеріалів справи, подав апеляційну скаргу.

За таких обставин ОСОБА_1 пропустив строк на оскарження постанови суду з поважних причин, у зв'язку з чим цей строк підлягає поновленню.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з правовою позицією, викладеною в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об'єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції, як з'ясовано при вивченні наявних матеріалів, були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим та підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення БД № 178589 від 30.08.2018, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено під час руху на автомобілі та водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння з використанням технічного приладу «Драгер», на який водій погодився. В присутності свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 - водій ОСОБА_1 продув трубку приладу Драгер, результат тесту - 0, 51 пролиме. З результатом тесту водій погодився та поставив свій підпис на результаті тесту та в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння. Свідки також засвідчили підписами свої письмові пояснення з результатом тестування водія ОСОБА_1 Інспектором патрульної поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 були роз'яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Останнього повідомлено про дату і місце розгляду справи в суді. ОСОБА_1 поставив свої підписи в протоколі про адміністративне правопорушення, виклав власноруч свої пояснення у відповідній графі протоколу.

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вбачається, що вони були запрошені співробітниками поліції в якості свідків того, як громадянину ОСОБА_1 було запропоновано в їхній присутності пройти медичний огляд для встановлення ступеня алкогольного сп'яніння за допомогою приладу Драгер, результат тесту - 0, 51 пролиме. З результатом тесту водій погодився та поставив свій підпис на результаті тесту та в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 178589 від 30 серпня 2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та висновком тестування на алкоголь за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6820» №ARHJ-0267, з позитивним результатом, 0,51 проміле, номер тесту - 368; записами з боді-камер поліцейськихта іншими матеріалами в їх сукупності.

Доводи апелянта провадження проходження курсу лікування та приймання ним препарату, який містить спирт, що у свою чергу могло вплинути на результат огляду, не знайшло свого підтвердження, адже в матеріалах справи відсутні та апелянтом не надано жодних доказів, що підтверджували можливість впливу вказаного препарату на результати огляду.

З огляду на викладене не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи та посилання ОСОБА_1, зазначені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими і безпідставними, такими, що не підтверджено жодними доказами чи даними, які б свідчили про достовірність даних стверджень. При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 листопада 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 листопада 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КупАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот