ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1409/19 Справа № 206/5426/19 Суддя у 1-й інстанції - Грицаюк Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 05 листопада 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що становить 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 11.09.2019 року о 17:15 год. ОСОБА_1 в м. Дніпро в Самарському районі в дачному кооперативі «Петрівка» дільниця №101, керував транспортним засобом Volkswagen LT 35 державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , 11.09.2019 року о 17:15 год в м. Дніпро ж/м «Ігрень» СТ «Петрівка» по вул. Садова,101, керуючи транспортним засобом Volkswagen LT 35 державний номерний знак НОМЕР_1 навпроти будинку №101, рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на перешкоду у вигляді паркану. В результаті чого авто і паркан отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КупАП.

ОСОБА_1 , 11.09.2019 року о 17-15 год. в м. Дніпро в Самарському районі в дачному кооперативі «Петрівка» дільниця №101, керуючи транспортним засобом Volkswagen LT 35 державний номерний знак НОМЕР_1 будучи учасником ДТП, з місця події зник та органи поліції не повідомив. Проте в ході розшукових дій водія було встановлено та знайдено. Вказаними діями порушив п. 2.10 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначив, що постанова судді першої інстанції є незаконною, протиправною та необґрунтованою, винесеною без достатнього дослідження матеріалів адміністративної справи.

Вказує на те, що під час обставин, він погоджувався лише на те, що скоїв ДТП, з місця скоєння ДТП не зникав, та в стані алкогольного сп`яніння не перебував і від проходження огляду в медичній установі не відмовлявся. Під час сварки із сусідами про пошкодження паркану, ніхто не казав, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, поліцейські не пропонували йому ані продуття алкотестеру Драгер, ані проходження медичного огляду у лікарні. Увесь час поліцейські були зайняті тим, що намагалися заспокоїти сварку між сусідами стосовно пошкодженого паркану.

Після ненавмисного вчинення ДТП, він припаркував своє авто біля свого будинку, який знаходиться поруч із дільницею №101, нікуди не втікав і ніхто його не розшукував.

Під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції захисник Томський О.Ф. в інтересах ОСОБА_1 надав письмові уточнення до апеляційної скарги, в яких просить постанову судді першої інстанції скасувати в частині визнання винним ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 122-4 КУпАП, та провадження в цій частині закрити, щодо визнання вини за ст. 124 КУпАП, залишити без змін та визначити стягнення не пов`язаного з позбавленням його водійських прав, оскільки це є єдиним його джерелом доходів його родини.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , підтримав уточнені вимоги апеляційної скарги свого захисника, просив їх задовольнити. Підтвердив викладені ним обставини в апеляційній скарзі.

Вислухавши захисника Томського О.Ф., ОСОБА_1 ., допитавши свідка ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги співставивши їх із викладеними доводами, щодо незаконності та протиправності прийнятого судового рішення, приходжу до наступного висновку.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, апелянтом не оскаржуються, тому судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Аналізуючи наявні матеріали справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, та не надав належної оцінки наданим доказам, що потягло передчасний висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених саме за ч. 1 ст. 130, ст. 122-4 КУпАП, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, дослідженням матеріалів адміністративної справи в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1ст. 130 КУпАП, встановлено наступне.

Диспозиція ч. 2 ст.266 КупАП регламентує, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря -фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Разом з тим, в п. 2.8. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вказано, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку Г до цієї Інструкції.

Вказана форма направлення в матеріалах справи відсутня, а отже поліцейський її не заповнював, що є порушенням Інструкції, та викликає сумнів в правильності проведенні огляду.

Крім того, в поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду відмовився.

Однак такий виклад обставин не спростовує стверджень ОСОБА_1 , що йому не було надана можливість провести огляд з використанням спеціальних технічних засобів або проходження медичного огляду у лікарні. Зазначена - відмова водія від проходження медичного огляду є неконкретизованою і такою, що суперечить встановленому вказаною ст. 266 КУпАП порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

Допитана в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 зазначила, що вона викликала поліцію стосовно пошкодження її паркану, будь яких відомостей, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, працівникам УПП вона не заявляла, крім того, коли вона підписувала свої пояснення, вважала що це стосується порушень водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Під час виниклої сварки, поліцейські не пропонували ОСОБА_1 ані продути алкотестер Драгер, а ні пройти медичний огляд у лікарні. Зазначила, що ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не перебував, та полагодив паркан, який він пошкодив.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається і відсутні будь-які інші докази, які б підтверджували, визначенні законом умови для проведення огляду водія ОСОБА_1 в установах охорони здоров`я або за допомогою алкотестеру.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, дослідженням матеріалів адміністративної справи в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 122-4 КУпАП, встановлено наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Разом з тим, судом першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, не ґрунтується на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах.

Так, визнаючи ОСОБА_1 в частині визнання винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд першої інстанції зазначив, що його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, схемою місця ДТП.

Вказані висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, вважаю необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вказані висновки суду спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи, та є передчасними.

Як вбачається із пояснень допитаної у судовому засіданні апеляційної інстанції свідка ОСОБА_2 , остання повідомила, що ОСОБА_1 місця скоєння ДТП не покидав, а у зв`язку із тим, що працівники поліції на виклик стосовно пошкодження її паркану їхали близька 2 годин, ОСОБА_1 після ДТП, припаркував свій автомобіль біля своєї дільниці за адресою № 98, та повернувся з інструментами для того, щоб полагодити пошкоджений ним паркан.

Будь яких інших належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 122-4 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даних адміністративних правопорушень, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Таким чином, приходжу до висновку про скасування постанови судді першої інстанції та відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-4 КУпАП.

Разом з тим, за змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст.245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Окрім того, згідно ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст.251,252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Відповідальність за ст. 124 КупАП настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 10.9 Правил дорожнього руху, згідно з якими під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_1 , 11.09.2019 року о 17:15 год в м. Дніпро ж/м «Ігрень» СТ «Петрівка» по вул. Садова,101, керуючи транспортним засобом Volkswagen LT 35 державний номерний знак НОМЕР_1 навпроти будинку №101, рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на перешкоду у вигляді паркану. В результаті чого авто і паркан отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУКпАП.

Обставини вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії БР 197180 від 11.09.2019 року, який був складений уповноваженою особою у відповідності до вимог ст.ст.254-256 КупАП, які ОСОБА_1 не оскаржує, свою вину у вчиненні ним правопорушення за ст. 124 КупАП визнає повністю.

Отже, даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, вважаю, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення ПДР України, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п.10.9 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 в повному обсязі визнав вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню, в частині визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-4 КУпАП, а тому вирішуючи питання про накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ст. 124 КУпАП, враховую той факт, що з моменту вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, є 11.09.2019 року, тобто пройшло більше трьох місяців, а тому строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП закінчились на момент розгляду даної справи.

Скасовуючи постанову судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 05 листопада 2019 року як необґрунтовану, апеляційний суд вважає необхідним прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і закрити провадження у справі відносно нього, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП, а провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 122-4 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення,передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 122-4 КУпАП.

Керуючись ст. 38, ст. 124, п. 7 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 05 листопада 2019 року, у справі про адміністративне правопорушення якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрити, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 122-4 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаних адміністративних правопорушень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Дніпровського апеляційного суду О.М. Кононенко