Номер справи 623/474/19
Номер провадження 3/623/102/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року Суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Бєссонова Т.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізюмі Харківської області матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Ізюмського ВП ГУНП в Харківській областії про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, працюючого на підставі цивільно-правового договору від 01.02.2019 року з ФОП ОСОБА_2 продавцем кондитерських виробів, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4,-

за ч.1 ст.160 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 333665 від 03 лютого 2019 року, складеного дільничним офіцером поліції СП Ізюмського ВПГУНП в Харківській області ст.лейтенатом поліції ОСОБА_3, 03 лютого 2019 року, близько 10 години 30 хвилин, громадянка ОСОБА_1 знаходилась на вулиці Капітана Орлова, 4 неподалік від супермаркету АТБ у м. Ізюмі Харківської області, де здійснювала торгівлю цукерок у невстановленому місці, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 160 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вини своєї у вчиненні адміністративного правопорушення категорично не визнала, зазначила про незгоду з протоколом про адміністративне правопорушення та пояснила, що дійсно 03 лютого 2019 року, близько 10 години 30 хвилин вона здійснювала торгівлю цукерок, але не за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення, а за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Гагаріна, 9-В, на території, орендованій ФОП ОСОБА_2 у ФОП ОСОБА_4, який є власником нежитлової будівлі торгівельного центру та прилеглої до нього території за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Гагаріна, 9-В. Під час складання співробітником поліції протоколу про адміністративне правопорушення, вона просила поліцейського зачекати, щоб мати змогу надати договір оренди землі, якого вона з собою не мала, але його могли підвезти співробітники, однак поліцейський не звернув уваги на її прохання, продовжуючи пакувати товар.

Допитаний свідок ОСОБА_5 показав, що територію, на якій здійснювала продаж цукерок ОСОБА_1, а саме прилегла територія, розташована за адресою Харківська область, м. Ізюм, вул. Гагаріна, 9-В, орендує на підставі договору оренди ФОП ОСОБА_2 у ФОП ОСОБА_4

Допитаний в судовому засіданні дільничний офіцер поліції СП Ізюмського ВПГУНП в Харківській області ст.лейтенант поліції ОСОБА_3 показав, що на його думку територія, на якій здійснювала продаж цукерок ОСОБА_1, розташована за адресою саме м. Ізюм, вул. Капітана Орлова, 4, неподалік супермаркету АТБ, однак при складанні протоколу документів, підтверджуючих, що продаж здійснюється на території, розташованій за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Гагаріна, 9-В, йому надано не було.

Перевіривши матеріали справи, допитавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, співробітника Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області, яким складено протокол про адміністративне правопорушення, свідка, суд констатує, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт здійснення торгівлі громадянкою ОСОБА_1 у невстановленому місці.

Матеріали адміністративної справи також не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що громадянка ОСОБА_1 здійснювала торгівлю цукерок у невстановленому місці.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Статтею 62 Конституції України, яка гарантує дотримання державою принципу презумпції невинуватості особи, передбачено, що ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод із урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France).

Гарантії статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод включають зобовязання суддів надавати достатні підстави для винесення рішень (H. v. Belgium (Н. проти Бельгії), § 53). Достатні підстави демонструють сторонам, що їхню справу було ретельно розглянуто.

Хоча національний суд користується певним правом розсуду, обираючи аргументи і приймаючи докази, він зобовязаний обґрунтувати свої дії підставами для винесення рішень (Suominen v. Finland (Суомінен проти Фінляндії), § 36).

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Таким чином, слід визнати, що належних та допустимих доказів, які б об'єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 чинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.160 КУпАП, матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, суддя дійшов висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.160 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.2 ст.284 КУпАП, постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247 п.1, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.160 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучені дільничним офіцером поліції СП Ізюмського ВПГУНП в Харківській області ст.лейтенатом поліції ОСОБА_3 згідно акту вилучення за участі понятих ОСОБА_6, ОСОБА_7, цукерки, повернути законному власнику.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т. Д. Бєссонова