ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/959/19 Справа № 185/5559/19 Суддя у 1-й інстанції - Щербина О. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2019 року, визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт строком на 120 годин. крім того, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_2 , 2002 року народження та доньки ОСОБА_3 , 2004 року народження, які зобов`язана сплачувати відповідно до рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.09.2007 року, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, а саме що еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 27104 грн. 00 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати постанови та закрити провадження.

В обґрунтування клопотання, апелянт зазначила, що суд першої інстанції розглянув адміністративну справу у її відсутність, чим порушив її право на захист, вона була позбавлена можливості надати пояснення. Копію постанови отримала 29.07.2019 року.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначила, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи не було враховано, що на її утриманні знаходяться крім дітей від першого шлюбу, ще 3 малолітніх дітей. Вказує, що в провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа, за її позовом про звільнення ї від сплати аліментів, котра розглянута, але рішення суду не набрало законної сили. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано той факт, що державним виконавцем заборгованість нарахована виходячи з середнього заробітку по регіону за мінусом сплачуваних нею сум. Також не враховано те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась.

Під час судового засідання в суді апеляційної інстанції, апелянт ОСОБА_1 пояснила, від першого шлюбу у неї є двоє дітей, які мешкають з колишнім чоловіком. Зазначає, що працює листоношою. Вказує, що сплачує аліменти в невеликих розмірах, заборгованість по аліментам виникла, у зв`язку з тим, що має на утриманні ще трьох дітей, наймолодший 2019 року народження.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , яка апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 183-1 КУпАП, суддя виходив з того, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП, оскільки вбачав в його її несплату аліментів.

З таким висновком судді апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 21 частини 2 статті 255 КУпАП державні виконавці складають протоколи про адміністративні правопорушення за статтями 183-1, 188-13 КУпАП.

Згідно з частиною 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Частина 1 статті 183-1 КУпАП встановлює відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-9575 від 21.09.2007 року, виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей: доньку ОСОБА_2 , 200 року народження, та доньку ОСОБА_3 2004 року народження, у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, а саме що еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 27104 грн. 00 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості.

З огляду на викладене, на час складання державним виконавцем протоколу про адміністративне правопорушення від 28.05.2019 року у ОСОБА_1 була наявна заборгованість по сплаті аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, за що встановлена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 183-1 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею не в повному обсязі встановлено фактичні обставини правопорушення, зокрема, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 183-1 КУпАП, не врахувавши при цьому наявність у неї на утриманні трьох малолітніх дітей, наймолодший з яких 2019 року народження, перебування ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною до 3 років.

Також суддею не враховано тієї обставини, що ОСОБА_1 регулярно сплачувала аліменти на користь ОСОБА_4 , але ж інколи не у повному розмірі, внаслідок чого за 6 років утворилась заборгованість.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд вбачає підстави для зміни адміністративного стягнення, накладеного на ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (стаття 23 КУпАП).

Відповідно до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Виходячи з приписів статей 22, 23 КУпАП, враховуючи, що аліменти на користь ОСОБА_4 сплачувались ОСОБА_1 кожен місяць, заборгованість утворилась через незначну недоплату, наявність у ОСОБА_1 іншої родини, знаходження на її утриманні ще трьох малолітніх дітей, один з яких потребує лікування, та інший наймолодшій 2019 року народження, та приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше, апеляційний суд вважає, що правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , не становить суспільної небезпеки, не завдало збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, тому є малозначним.

З огляду на викладене та враховуючи думку особи, на користь якої стягуються аліменти, апеляційний суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням, що буде відповідати меті адміністративного стягнення та достатнім для попередження скоєння нових правопорушень.

На підставі наведеного, апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги відповідно до пункту 3 частини 8 статті 294 КУпАП скасовує постанову судді та приймає нову постанову про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 183-1 КУпАП на підставі статті 22 КУпАП та оголошення усного зауваження з закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 221, 245, 265-1, 265-2, 266, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2019 року - скасувати та прийняти нову постанову.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 183-1КУпАП на підставі статті 22 КУпАП.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 183-1 КУпАП - закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко