КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/3262/2018 Головуючий у першій інстанції: Вознюк С.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юденко Т.М., розглянувши клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 % вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил у розмірі 1509984, 58 грн. з конфіскацією безпосереднього предмету правопорушення - легкового автомобіля марки «Mercedes-Benz», а в разі неможливості конфіскації із стягненням з ОСОБА_1 вартості безпосереднього предмету порушення митних правил у розмірі 1 509 984, 58 грн. Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

12 липня 2019 року на вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, яке мотивовано тим, що його не було належним чином повідомлено про дату та час розгляду адміністративної справи, а крім того, на час постановлення судом рішення він перебував на лікуванні, і з матеріалами справи його захисник ознайомився 10.04.2019.

Дослідивши доводи клопотання щодо наявності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, перевіривши матеріали справи, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За змістом закону строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Як убачається з матеріалів справи, постанова суддею Солом`янського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України винесена 25 січня 2019 року.

Вперше апеляційну скаргу на вказану постанову в інтересах ОСОБА_1 до місцевого суду подав захисник Сербінов О.С. 12 квітня 2019 року, в якій також порушував питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та постановою судді Київського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року йому відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 року та повернуто апеляційну скаргу.

28 травня 2019 року безпосередньо до апеляційного суду, а також 29 травня 2019 року до суду першої інстанції захисник Сербінов О.С. вдруге подав апеляційні скарги (аналогічні за змістом) на вказане судове рішення з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 25 січня 2019 року, поважність пропуску якого обґрунтував тими ж обставинами, про які зазначалося в апеляційній скарзі від 12 квітня 2019 року та відповідно які вже були предметом розгляду і перевірки судом апеляційної інстанції з визначенням неповажними причин пропуску строку на оскарження.

Однак, після цього, 12.07.2019 вже сам ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 було відомо про складання відносно нього протоколу про порушення митних правил і суд першої інстанції неодноразово направляв йому повідомлення про час та місце розгляду справи щодо нього шляхом направлення судових повісток за поштовою адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, а також за адресою, яку у клопотанні до суду ОСОБА_1 особисто зазначив як адресу для листування (а.с. 85-88, 91-92, 97-99, 102-104). Однак у судові засідання, призначені на 30.11.2018, 14.12.2018, 11.01.2019, 18.01.2019 та 25.01.2019, ОСОБА_1 не прибув і про поважність причин свого неприбуття суд не повідомив, а тому постанова суддею Солом`янського районного суду м. Києва була винесена у відсутність ОСОБА_1 , а її копія направлена притягнутій особі 04.02.2019 (а.с.112).

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, однак ОСОБА_1 цього не зробив, і будучи обізнаним про розгляд адміністративного матеріалу щодо нього, результатом його розгляду не цікавився та подав апеляційну скаргу 12.07.2019, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку, який обраховується з дня проголошення судового рішення, тобто з 25.01.2019 та спливає 04.02.2019.

Посилання, як на поважну причину пропуску строку оскарження, на те, що з матеріалами справи його захисник ознайомився 10.04.2014 року, а тому лише з цього часу ОСОБА_1 мав можливість реалізувати право на апеляційне оскарження постанови, є непереконливим, оскільки він не навів жодної обставини, яка б перешкодила ознайомитись зі справою та отримати копію постанови в межах строку апеляційного оскарження.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він з 29 листопада по 03 грудня 2018 року, а також з 23 січня по 30 січня 2019 року перебував на лікуванні, не можуть бути визнані поважною причиною пропуску строку оскарження, оскільки судове рішення постановлено 25 січня 2019 року і апелянт не навів обставин, які перешкодили йому починаючи принаймні з 30 січня 2019 року подати апеляційну скаргу.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03), «...сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п. 27, рішення від 26.31.2007 року, та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003 року).

Між тим, на переконання суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 до своїх процесуальних прав поставився байдуже і апеляційну скаргу на оскаржувану постанову судді від 25.01.2019 захисник в його інтересах вперше подав лише 12 квітня 2019, що не може, за наведених обставин, вважатися виправданим.

Враховуючи наведене, вважаю, що ОСОБА_1 не навів причин, які об`єктивно пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами реалізувати право на апеляційне оскарження постанови судді у визначений законом строк, а тому ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді від 25 січня 2019 року слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП у разі відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала.

Таким чином, за відсутності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, а також даних про те, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості оскаржити постанову в десятиденний строк з дня її винесення, апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 року підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Юденко