Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Демочко Д.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року Суддя судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Преснякова А.А.,

за участі секретаря Меркулової Я.О., Костоманової А.Є.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

захисника Попова В.М.,

розглянула апеляційну скаргу захисника Попова В.М. на постанову судді Першотравневого районного суду Донецької області від 28.12.2018 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 21.10.2018 року о 15.40год. в смт. Мангуш Мангушського району Донецької області на перехресті вулиці Поштової і вулиці Грецької керувала автомобілем ЗАЗ-110557, з державним номерним знаком НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку і продуття алкотестеру DRAGER відмовилася у присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою Першотравневого районного суду Донецької області від 28.12.2018 року ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник Попов В.М. в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване судове рішення, ухвалити нове, яким закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях підзахисної складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ОСОБА_2 21.10.2018 року приблизно о 15.40год. не керувала транспортним засобом у момент зупинки останнього працівниками поліції, а знаходилась на пасажирському сидінні, за проханням водія ОСОБА_4, який забув удома водійське посвідчення і бажав уникнути відповідальності, вона пересіла на місце водія вже після зупинки автомобілю працівниками поліції і вони не бачили цей момент, оскільки автомобіль не обладнаний вікном позаду. Під час перевірки документів поліцейський почув від ОСОБА_2 запах алкоголю і запропонував їй пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці, від якого остання відмовилась і погодилась пройти цей огляд у наркологічному диспансері м.Маріуполя з умови, що до закладу її відвезуть поліцейські на своєму автомобілі, але вони їй відмовили і запропонували пройти огляд у районній лікарні у смт.Мангуш, співробітникам якої ОСОБА_2 не довіряла.

ОСОБА_2 надала такі пояснення у суді першої інстанції, такі ж показання надав свідок ОСОБА_4 і підтвердив, що остання під час зупинки автомобіля ним не керувала, а керував він, аналогічні показання надала і свідок ОСОБА_5

Зазначає, що відеозапис не підтверджує факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом 21.10.2018 року о 15.40год., оскільки момент руху автомобіля не зафіксований; перебування ОСОБА_2 на місці водія під час руху автомобіля не зафіксовано; ОСОБА_4 присутній на місці оформлення правопорушення; автомобіль стоїть на значній відстані від патрульного автомобіля поліції, приблизно 40м; з заднього боку неможливо бачити, що відбувається у кабіні автомобіля.

На його думку, в матеріалах провадження відсутні докази винуватості його підзахисної у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а суд першої інстанції не зазначив, на підставі яких конкретних доказів ґрунтувався висновок про факт керування автомобілем з боку ОСОБА_2, а наведені судом мотиви відхилення доказів сторони захисту є безпідставними, ґрунтуються виключно на припущеннях і суперечать обставинам справи.

Позиції учасників судового провадження

ОСОБА_2 в ході апеляційного розгляду в судовому засіданні 21.01.2019 підтримала доводи апеляційної скарги і показала, що була присутня у суді першої інстанції, підтвердила показання, які надавала суду. Напередодні вона була на дні народження, там був і ОСОБА_4, вона вживала спиртні напої, а ОСОБА_4 ні, тому вона попросила його сісти за кермо автомобіля. Автомобіль належить її брату, вона ним постійно керує, має водійський стаж 2 роки. 21.10.2018 року приблизно о 15.30год. в смт.Мангуш Мангушського району автомобіль, на якому вона їхала з ОСОБА_4, зупинили працівники поліції, запропонували їй пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння, але вони відмовились її везти до наркологічного відділення м.Маріуполя, а пройти огляд в районній лікарні смт.Мангуш вона відмовилась, оскільки не довіряла її співробітникам.

Стверджує, що вона не керувала транспортним засобом в той день, керував ОСОБА_4, вони помінялися місцями, а працівники поліції не могли це бачити, оскільки знаходились на відстані і у машини відсутнє заднє скло, тому вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник Попов В.М. просив скасувати постанову районного суду і закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в діях його підзахисної складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_2 і її захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати постанову районного суду і закрити провадження по справі, допитавши свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви Суду

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, своєчасне, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Зміст постанови судді Першотравневого районного суду Донецької області від 28.12.2018 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, вчинене ОСОБА_2, відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП, справу суддею розглянуто відповідно до вимог ст.280 КУпАП, з наведенням доказів, на обґрунтування висновку суду про вчинення останньою адміністративного правопорушення.

Суддя місцевого суду дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 21.10.2018 року о 15.40год. керувала автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку і продуття алкотестеру DRAGER відмовилася у присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Так, суддею суду першої інстанції обґрунтовано визначені як достовірні докази у справі протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 011116, складений 21.10.2018 року (а/п 5); письмові пояснення свідків ОСОБА_8 (а/п 3) і ОСОБА_9 (а/п 4) у присутності яких 21.10.2018 року приблизно о 15.45год. в смт.Мангуш Мангушського району на перетині вулиць Грецької і Почтової ОСОБА_2 відмовилась від запропонованого працівниками поліції проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку; відеозапис з місця події (обкладинка справи).

При апеляційному розгляді ОСОБА_2 пояснила, що 21.10.2018 року вона взагалі не керувала транспортним засобом, який належить її двоюрідному брату, а керував ОСОБА_4 При цьому не заперечувала того факту, що у присутності двох свідків працівниками поліції їй було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку, але вона відмовилась.

Доводи ОСОБА_2, що вона не керувала 21.10.2018 року о 15.40год. у смт.Мангуш автомобілем, не знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду та спростовуються матеріалами справи, показаннями свідка ОСОБА_7, оглянутим відеозаписом з місця події, з якого вбачається, що 21.10.2018 року приблизно о 15.40год. працівниками поліції був зупинений автомобіль НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, патрульний поліцейський ОСОБА_7 неодноразово пропонував ОСОБА_2 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, на що остання відповіла відмовою, при цьому вона не заперечувала, що керувала транспортним засобом.

Крім того, допитаний при апеляційному розгляді свідок ОСОБА_7, інспектор патрульної поліції, пояснив, що ОСОБА_2 до події не знав, 21.10.2018 року вів патрулювання, пересуваючись на автомобілі, приблизно о 15.40год. знаходився біля автозаправки в районі смт.Мангуш, побачив, як на заправку під'їхав автомобіль НОМЕР_1 під керуванням жінки, у подальшому йому стало відомо, що це ОСОБА_2, з цієї машини вийшло двоє людей, чоловік і жінка, обидва знаходились у стані алкогольного сп'яніння, що вбачалося з їх поведінки, вони шумно розмовляли, сміялися, у них була нестійка хода. Через деякий час вони сіли в автомобіль, за кермо сіла жінка і поїхали. Він теж почав рух за ними на службовому автомобілі, трохи проїхав і зупинив їх на перехресті вулиць Грецької і Поштової у смт.Мангуш, їх стан був причиною зупинки автомобіля. Він бачив за кермом автомобіля жінку та наполягає, що саме ОСОБА_2 керувала транспортним засобом, якій він пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, але вона відмовилась. Після цього щодо ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, який був підписаний останньою власноручно. Запис камерою відео регістратора вівся з моменту, як він вийшов зі свого автомобілю. При цьому ОСОБА_2 не пояснювала, що не вона була за кермом.

Доводи захисту про неможливість допиту поліцейського у якості свідка, суд вважає неспроможними, оскільки як вбачається з п. 6 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 № 1452/735, для огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, який проводиться в присутності двох свідків, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Протокол про адміністративне правопорушення і додані до нього матеріали складені відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об'єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_2, а тому апеляційні доводи про відсутність в діях останньої складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

Пояснення свідка ОСОБА_6, що наприкінці грудня, точну дату вона не пам'ятає, вона їхала та бачила, як в автомобілі ОСОБА_2 з якимось чоловіком «вошкаються», вона не зрозуміла, що вони там роблять, а як виявилось пересаджувалися, про що їй потім розповіла сама ОСОБА_2, позаду стояв автомобіль з поліцейськими, суд не бере до уваги, оскільки свідок не пам'ятає дати, а також свідок бачила автомобіль, який стояв, тому не може стверджувати хто саме керував автомобілем.

Також, суд першої інстанції критично поставився до пояснень допитаних свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду, крім того, свідок ОСОБА_5 є родичкою ОСОБА_2 та про події їй відомо з її слів.

Оскільки, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає зокрема і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в діях ОСОБА_2 є склад даного адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі не наведено належних та достатніх підстав для спростування висновків суду.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_2 у межах, встановлених санкцією частини 1 статті 130 КУпАП, у відповідності з вимогами ст.ст. 33-36 КУпАП, у межах передбаченого ст. 38 КУпАП трьохмісячного строку.

Виходячи з наведеного, слід визнати, що судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, які б були підставою для його скасування чи зміни не встановлено, а апеляційні доводи захисника є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Попова В.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Першотравневого районного суду Донецької області від 28.12.2018 року, якою ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя