Провадження № 33/4820/166/19
Справа № 689/157/19 Головуючий в 1-й інстанції Баськов М. М.
Категорія: ст. 183-1 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового Габая А.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, його захисника - адвоката Чухась М.В., представника Ярмолинецького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Демчук М.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3 на постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 13 лютого 2019 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 13 лютого 2019 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, та накладено стягнення у виді ста двадцяти годин суспільно корисних робіт.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 384 грн. 20коп. судового збору.

ОСОБА_3 визнано винним у тому, що він в період з 17 січня 2006 року по 17 січня 2019 року не сплачував аліменти на утримання доньки, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явленого виконавчого документа до примусового виконання та становить 60336 грн. 30 коп.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_3 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі. Вважає, що постанова суду першої інстанції незаконна та винесена з порушеннями вимог чинного законодавства. Протокол, на якому ґрунтується оскаржуване рішення, не відповідає вимогам ст.256 КУпАП та всупереч приписів ч.2 ст. 251 КУпАП до нього не додано жодних доказів, які б підтверджували факт вчинення правопорушення. Норма Закону, на яку посилається державний виконавець, не має зворотної сили в часі, оскільки набрала чинності тільки 6 лютого 2018 року, тому сума боргу зазначена невірно, період вчинення правопорушення вказаний з порушенням приписів законодавства щодо чинності правових норм у часі. Вказує, що державному виконавцю не надано права складати протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-1 КУпАП, оскільки вони мають право скласти протокол лише в частині невиконання законних вимог державного виконавця. Також вважає, що виклик державного виконавця не є вимогою державного виконавця ні за формою, ні за змістом.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 1 квітня 2019 року особі, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 було поновлено строк на апеляційне оскарження постанови Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 13 лютого 2019 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника в підтримання доводів апеляційної скарги, представника державної виконавчої служби Демчук Н.В., яка заперечувала проти апеляційної скарги та вказувала, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню - з наступних підстав.

Згідно ст. 183-1 КУпАП несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім'ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, - тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 3 лютого 2006 року по справі № 2 - 144/2006 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 січня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Вищевказаним судом виконавчий лист був виданий на підставі рішення суду, пред'явлений до виконання та 15 лютого 2006 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованість по аліментах за період часу з 17 січня 2006 року по 17 січня 2019 року, визначена державним виконавцем у розмірі 60336 грн. 30 коп. (а.с.7).

Доводи апелянта, що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а до протоколу не додано жодних доказів на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, не знайшли свого підтвердження, позаяк вказаний протокол був підписаний ОСОБА_3 без будь-яких зауважень та застережень з боку апелянта і в якому той власноруч зазначив, що «аліменти не сплачує у зв'язку з тим, що ніде офіційно не працевлаштований» (а.с. 7).

В апеляційному суді визнав, що з лютого 2018 року не сплачував аліменти за рішенням суду, позаяк не працевлаштований, лише інколи підробляв, без укладення трудового договору, також в нього на утриманні перебуває ще двоє дітей.

Разом з тим апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги щодо невірного визначення судом періоду заборгованості за аліментами та її остаточного розміру, позаяк при з'ясуванні цих обставин суд не дотримався вимог ст. 252, 280 КУпАП.

Згідно положень цих норм при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, необхідні для вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234- VIII від 7 грудня 2017 року, який набрав чинності 6 лютого 2018 року.

Згідно ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення підлягає відповідальності на підставі Закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративне правопорушення, зворотної сили не мають.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавались законом як правопорушення.

Тому за загальним положенням, встановленим цими статтями, закони, інші нормативні акти не мають зворотної сили в часі, тобто не поширюються на дії чи бездіяльність особи, що мали місце в той період, коли нормативно-правовий акт ще не був прийнятий чи не набрав законної сили.

Відтак, норма Закону України № 2234- VIII від 7 грудня 2017 року, якою було доповнено КУпАП статтею 183-1, не має зворотної дії в часі.

Період несплати аліментів до набрання чинності ст. 183-1 КУпАП не має братись при визначенні остаточного розміру заборгованості за аліментами.

Згідно довідки державного виконавця заборгованість за аліментами ОСОБА_3 за період часу з 6 лютого 2018 року по 17 січня 2019 року (дата складання протоколу) становить 17 331 грн., відтак доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про невірне визначення державним виконавцем і судом розміру заборгованості за період дії положень ст. 183-1 КУпАП знайшло своє підтвердження, тому постанова суду в цій частині підлягає зміні.

Підстав для закриття провадження, про що вказує апелянт, за наслідками апеляційного розгляду не встановлено, позаяк згідно довідки державного виконавця несплата ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини за період часу з 6 лютого 2018 року по 17 січня 2019 року призвела до виникнення заборгованості в розмірі 17 331 грн., тобто сукупний розмір заборгованості перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, за що передбачена відповідальність згідно ст. 183-1 КУпАП.

Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» у разі наявності в діях боржника ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, державний виконавець складає протокол про адміністративне правопорушення та надсилає його для розгляду до суду за місцем знаходження органу державної виконавчої служби.

Тому твердження апелянта, що державному виконавцю не надано права складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.183-1 КУпАП, на увагу не заслуговують, позаяк суперечать вимогам вищевказаного Закону.

Як видно з долученого адвокатом обвинувального акту предметом розгляду в кримінальному провадженні є обвинувачення ОСОБА_3 у ухиленні від сплати аліментів станом по 1 лютого 2018 року, в даному ж провадженні доведеним є факт несплати аліментів апелянтом з 6 лютого 2018 року по 17 січня 2019 року.

Доводи апелянта та його захисника в апеляційному суді про те, що апелянт не був повідомлений про день та час судового розгляду, коли судом ухвалене оскаржене рішення, не можуть бути враховані, позаяк такі доводи спростовуються даними поштового повідомлення про вручення відповідного повідомлення суду про розгляд справи (а.с. 13).

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП. Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді 120 годин суспільно корисних робіт, що буде необхідним для виховання особи, що вчинила правопорушення, запобіганню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 13 лютого 2019 року щодо ОСОБА_3 змінити.

Вважати, що ОСОБА_3 не сплачував аліменти на утримання доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 6 лютого 2018 року по 17 січня 2019 року, що призвело до заборгованості в розмірі 17 331 грн.

В решті постанову суду залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя