ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/108/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2019 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2018 року приблизно о 10.20 годині ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по Бориспільському шосе (17 км) в напрямку м. Києва, в порушення вимог п.п. 2.3б, 12.1, 12.3 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та погодніх умов, при виникненні перешкоди для руху не вжив заходів для зупинки транспортного засобу або об'їзду перешкоди, у зв'язку з чим допустив зіткнення з транспортними засобами «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 та «Acura» д.н.з. НОМЕР_3, що призвело до пошкодження всіх зазначених транспортних засобів.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою провину у скоєнні зазначеного правопорушення не визнав та суду пояснив, що 14.11.2018 року приблизно о 10.20 годині він рухався на автомобілі НОМЕР_4 по Бориспіслькому шосе в другій смузі зліва в напрямку м. Києва. Попереду нього в сусіднй смузі праворуч від нього рухався автомобіль НОМЕР_5, який почав гальмувати та на слизькій дорозі автомобіль «ГАЗ» почало заносити між смугами ліворуч-праворуч. У зв'язку з відсутністю технчної можливості уникнути зіткнення, він скоїв наїзд на зазначений транспортний засіб.

Допитаний в якості свідка відповідно до положень ч.3 ст. 269 КУпАП потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 14.11.2018 року приблизно о 10.20 годині він рухався на автомобілі «Opel» днз. ВХ 9835 ВМ по Бориспільському шосе в напрямку м. Києва. Попереду він побачив, що зупинились автомобілі. Він також почав гальмувати, проте на слизькій дорозі його занесло та він здійснив наїзд на автомобіль «BMW» днз. 004-00 ХІ, після чого його занесло в бік відбійника, де він скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_6.

Допитана в якості свідка відповідно до положень ч.3 ст. 269 КУпАП потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 14.11.2018 року приблизно о 10.20 годині вона рухалась на автомобілі НОМЕР_6 по Бориспільському шосе в крайній правій смузі руху. Оскільки ділянка дороги була засніженою та заледенілою, вона обрала невелику швидкість руху, приблизно 30 км/год. Попереду вона побачила автомобіль НОМЕР_4, який почало заносити, та автомобіль НОМЕР_4 здійснив наїзд на передню частину автомобіля «Acura» під її керуванням, після чого відчула удар в задню частину автомобіля «Acura», спричинений автомобілем «Opel» днз. НОМЕР_9

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вислухавши пояснення учасників ДТП, дослідивши протокол серії БД № 166631 від 14.11.2018 /а.с.1/, схему місця ДТП /а.с.2/, письмові пояснення водії ОСОБА_5 ОСОБА_6 /а.с.3,5/, висновок експерта № 063-18 /а.с.21-29/, пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 /а.с.35,36/, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п.2.3б ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до вимог п.12.1 ПДР України - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до положень п.12.3 ПДР України - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Відповідно до вимог п.13.1 ПДР України - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що ОСОБА_2 під час руху не обрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки та погодніх умов, при виникненні перешкоди не вжив заходів для зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об'їзду перешкоди, чимпорушив п.п. 2.3.б, 12.1, 12.3 ПДР України.

Обговорюючи позицію водія ОСОБА_2 про відсутність технічної можливості для уникнення зіткнення з автомобілем НОМЕР_5, суд враховує, що в судовому засіданні не було надано доказів на підтвердження цієї обставини. Навпаки, учасники ДТП підтвердили, що стан дорожнього покриття був поганий через засніження та ожеледицю. Зокрема, потерпіла ОСОБА_4 повідомила, що перед виїздом на заледенілу ділянку дороги вона знизила швидкість руху, що дозволило їй контролювати рух її автомобіля згідно з положеннями п. 12.1 ПДР України.

Однією з передумов виконання водієм п. 12.3 ПДР України є встановлення відсутності технічної можливості водію уникнути зіткнення. В даному випадку, на думку суду, водій ОСОБА_2 в порушення п.п. 2.3б, 12.1 не врахував дорожньої обстановки, а саме: стан дорожнього покриття, та в порушення п.12.3 при виявленні небезпеки для руху у виді автомобіля «ГАЗ», яку ОСОБА_2 виявив завчасно, зазначивши про те, що автомобіль «ГАЗ» почало заносити вліво-вправо, що створило йому небезпеку, він не вжив заходів задля зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об'їзду перешкоди, у зв'язку з чим здійснив наїзд на автомобіль НОМЕР_5.

Враховуючи зазначені обставини та ділянки, якими контактували між собою автомобілі «ГАЗ» та «Volkswagen», суд вважає, що в даному випадку мало місце недотримання водієм ОСОБА_2 п. 12.3, а не 13.1 ПДР України, як вказано в протоколі, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_2 порушив саме п. 12.3 ПДР України, а не 13.1 ПДР України, як помилково зафіксовано в протоколі.

При оцінці дій водія ОСОБА_2 на відповідність вимогам п.п. 2.3б, 12.1, 12.3 ПДР України, суд не може взяти до уваги експертне дослідження № 063-18 від 28.12.2018 р., оскільки зазначене експертне дослідження не підтверджує відсутність в діях ОСОБА_2 невідповідностей вимогам ПДР України, а висновки експертизи суперечать дослідницькій частині цього дослідження.

Так, підставою для ствердження про відповідність дій водія ОСОБА_2 вимогам п. 12.3 ПДР України є висновок про те, що ОСОБА_2 не мав технічної можливості для уникнення зіткнення. Проте, у висновку вищевказаної експертизи зазначено, що враховуючи відсутність даних про об'єктивний момент виникнення небезпеки для водія автомобіля «Volkswagen», вирішити питання про наявність або відсутність в нього технічної можливості уникнення зіткнення з автомобілем «ГАЗ» не представляється можливим. Одночасно, у висновку зазначено, що невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР України в діях ОСОБА_9 з технічної точки зору не вбачається, що не узгоджується із дослідницькою частиною, де в п. 4 зазначено, що оцінка дій на відповідність вимогам п. 12.3 ПДР потребує вирішення питання про технічну можливість уникнення зіткнення шляхом виконання вказаних вимог. Таким чином, суд вважає, що висновок експерта про відсутність в діях водія ОСОБА_2 вимог п. 12.3 ПДР України є не підтвердженим, а зазначений водієм ОСОБА_2 факт застосування гальмування керованого ним автомобіля не є достатнім для висновку про відповідність його дій вимогам п. 12.3 ПДР України.

Також в дослідницькій частині в п.5 вказаного експертного дослідження не зазначено, які саме дії, регламентовані ПДР, виконав водій ОСОБА_2, щоб свідчило про відповідність цих дій вимогам п. 2.3б ПДР України.

Крім того, не підтвердженим є висновок про відсутність в діях ОСОБА_2 невідповідностей п. 12.1 ПДР України. Так, у дослідницькій частині висновку експерта зазначено, що в наданих на дослідження матеріалах відсутні відомості про те, що автомобіль «Volkswagen» до моменту виникнення небезпеки його водія рухався в стані заносу чи іншим чином був некерованим, а аварійне переміщення вказаного автомобіля відбулось після зіткненя з автомобілем «ГАЗ».

Проте, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 зазначила, що бачила, що автомобіль «Volkswagen», який рухався попереду, занесло, після чого автомобіль «Volkswagen» здійснив наїзд на передню частину автомобіля НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_4

Таким чином, судом встановлено відсутність належних доказів відсутності в діях водія ОСОБА_2 невідповідностей вимогам ПДР України.

Аналіз наведених обставин та положень закону свідчить про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, суд вважає за необхідне виключити з формулювання правопорушення, викладеного в протоколі, посилання на те, що внаслідок порушення ПДР водій ОСОБА_2 спричинив зіткнення з автомобілями НОМЕР_7 та «BMW» д.н.з. НОМЕР_8, оскільки об'єктивно встановлено та підтверджено належними доказами, що автомобіль «Volkswagen» під керуванням ОСОБА_2 здійснив зіткнення лише з автомобілями НОМЕР_5 та «Acura» д.н.з. НОМЕР_3.

Приймаючи до уваги характер правопорушення та особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом'якушують та обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» - у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 грн. 20 коп., який також підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст.ст. 124,251,252, 268,283-285 КУпАП,ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 340 гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. на користь держави.

Роз'яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв