ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження: 33/818/1503/19 Головуючий І інстанції Трояновська Т.М.
Справа № 631/894/19 Доповідач Кружиліна О.А.
Категорія: ч. 1 ст. 172-6 КУпАП

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді

судової палати з розгляду кримінальних справ- Кружиліної О.А.
за участю секретаря - Шалімової Ю.О.
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1
захисника- ОСОБА_2
прокурора- Гладуна Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 26 листопада 2019 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного проступку, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, та закриття провадження у справі,-

в с т а н о в и в :

27 серпня 2019 року оперуповноважений УЗЕ в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України склав протокол про адміністративне правопорушення № 628 відносно ОСОБА_1 .

Згідно з вказаним протоколом ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста Харківського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 1 Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, будучі державним службовцем категорії «В», яка 22.02.2017 була звільнена з зазначеної посади та згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, в порушення вимог частини 2 статті 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення за 2017 рік.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП та статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Постановою Нововодолазького районного суду Харківської області від 26 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного проступку, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КупАП.

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 172-6 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП (пункт 7 частини 1 статті 247 КУпАП).

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову скасувати, закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Якщо Харківський апеляційний суд не знайде підстав для закриття провадження у справі на підставіпункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, постанову судді першої інстанції змінити, виключивши факт визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного проступку, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалась на незаконність та необґрунтованість постанови судді, вважає, що вона не ґрунтуються на належних та допустимих доказах у справі, ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

При розгляді справи суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не врахував пояснення ОСОБА_1 , не надав їм належної оцінки, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи.

Нею було подано декларацію 04 квітня 2018 року, що підтверджує той факт, що умислу на приховування доходів чи на неподання декларації, або на несвоєчасне подання декларації не було.

Наприкінці березня 2018 року нею неодноразово здійснювались спроби подання декларації, однак такі спроби були безуспішними у зв`язку з перевантаженням системи.

Копія листа ДП «Українські спеціальні системи» про те, що, нібито, доступ до Єдиного державного реєстру декларацій був відсутній один раз за період з 12:00 до 12:40 15 березня 2018 року є неналежним та недопустимим доказом у справі. Оригінал зазначеного листа для огляду суду не надавався, у витребуванні оригіналу зазначеного листа судом було безпідставно відмовлено.

В оскаржуваній постанові суд першої інстанції посилається як на доказ не на оригінальний примірник документа, а на його копію.

В оскаржуваній постанові суд першої інстанції також посилається на додаток Національного агентства з питань запобігання корупції, відповідно до якого вбачається послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 року по 27.03.2019 року. Однак, оригінальний додаток до матеріалів справи не долучений, в суді не оглядався, суд посилається на копію додатку, про що в оскаржуваній постанові не зазначається.

Суд першої інстанції також посилається на лист від 17 січня 2018 року за вихідним № 362 12/44 за підписом начальника Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області Нелуп Є.П., оригінальний примірник якого матеріали справи не містять, та суд першої інстанції відповідно посилається на його копію.

Матеріали справи містять копії документів, оригінали яких відсутні, для ознайомлення не надано, дослідженню не підлягали.

Крім того, інформація викладена в копії листа не відповідає дійсності, оскільки відповідно до листа ДП «Українські спеціальні системи» від 13.03.2018, розміщеному на офіційному інтернет-сайті https://www.pravda.com.ua/news/2018/03/13/7174487/, 13 березня 2018 року спостерігались перебої в роботі пошукової системи Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, пов`язані з великою кількістю запитів до публічного порталу, які надходять від веб-роботів та значною кількістю нових декларацій, які оприлюднюються на публічному порталі.

Нею неодноразово здійснювались спроби щодо заповнення та подання декларації, однак система була перевантажена та постійно видавалась помилка, що також підтверджується скріншотами екрану за 06 березня 2019 року, які містяться в матеріалах справи.

Звертає увагу на те, що умислу на приховування доходів в неї не було, умислу на неподання декларації або на несвоєчасне подання декларації в неї також не було. Після налагодження роботи системи Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, нею 04 квітня 2018 року подано декларацію.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності умислу у несвоєчасному поданні декларації, оскільки, жодна інформація не була нею прихована від держави, та була внесена до декларації. Протокол про адміністративне правопорушення також не містить ані відомостей, ані доказів наявності умислу на несвоєчасне подання декларації. Декларація була подана до виявлення даного факту, до дня складання протоколу.

Вважає, що провадження у справі мало бути закрите за відсутності складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Суд першої інстанції встановив наявність вини в її діях та провадження в адміністративній справі було закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП (пункт 7 частини 1 статті 247 КУпАП).

На її думку, позиція суду щодо встановлення вини в діях особи при закритті провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП не відповідає вимогам законодавства України.

В оскаржуваній постанові суду першої інстанції лише вірно встановлено факт виявлення несвоєчасного подання декларації та наявність суперечностей у зв`язку з протоколом про адміністративне правопорушення № 628 від 27.08.2019, відповідно до якого нібито датою виявлення правопорушення є 27 серпня 2019 року, тобто день складання протоколу про адміністративне правопорушення, що не відповідає дійсності.

Пункт 7 частини 1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень до встановлення обставин адміністративного правопорушення чи наявності вини особи у разі закриття провадження. Крім того, тлумачення абзацу 1 статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), в тому числі й вини особи у його вчиненні. Тому притягнення до відповідальності після спливу строків вважає порушенням вимог КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що ОСОБА_1 вчинене адміністративне правопорушення. Таке твердження до прийняття рішення судом є неприпустимим, змушує її виправдовуватися та доводити свою невинуватість, впливає на позицію суду та суперечить нормам Конституції України, КУпАП.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 тв. Її захисника Панченка А.В., які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, думку прокурора Гладуна Д.В., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Закриваючи провадження у справі, місцевий суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, однак у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення вважав за необхідне провадження у справі закрити.

З таким висновком судді апеляційний суд погоджується, однак вважає, що з резолютивної частини підлягає виключенню визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини 3 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста Харківського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 1 Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, будучі державним службовцем категорії «В», яка 22.02.2017 була звільнена з зазначеної посади та згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, в порушення вимог частини 2 статті 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення за 2017 рік.

З матеріалів справи вбачається, що наказом Харківського приміського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області № 12-о від 22 лютого 2017 року ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста Харківського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 1 24 лютого 2017 року за згодою сторін, згідно зі статтею 86 Закону України «Про державну службу» та пункту 1 статті 36 КЗпП України (а.с. 13).

Повідомленням про обов`язок подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування № 362-12/44 від 17 січня 2018 року Харківського приміського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області Манжелій ОСОБА_3 проінформовано про обов`язок подання декларації після звільнення до 01 квітня 2018 року (а.с. 22).

Вказаний лист було отримано особисто ОСОБА_1 27 січня 2018 року (а.с. 21).

04 квітня 2018 року Харківське приміське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Харківської області повідомило Національне агентство з питань запобігання корупції про факт неподання ОСОБА_1 декларації після звільнення за 2017 рік. Вказане повідомлення отримано Національним агентством з питань запобігання корупції 14.06.2018 вх.№ЗП-10972/18 (а.с. 8).

Дана обставина також підтверджена листом Національного агентства з питань запобігання корупції від 25 вересня 2019 року вх. № 94 07/69922/19 (а.с. 109, 118).

З офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції вбачається, що ОСОБА_1 подала декларацію після звільнення за 2017 рік 04 квітня 2018 року, тобто з порушенням строку, передбаченого Законом України «Про запобігання корупції».

Враховуючи викладене, датою виявлення правопорушення є 14 червня 2018 року, однак, протокол про вчинення адміністративного правопорушення,пов`язаного з корупцією був складений лише 27 серпня 2019 року, судове засідання в суді першої інстанції відбулось 26 листопада 2019 року, тобто після закінчення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого частиною 3 статті 38 КУпАП.

Разом з цим, при винесенні суддею постанови не враховані вимоги статті 284 КУпАП, відповідно до яких за наслідками розгляду по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Отже, нормами КУпАП не передбачено винесення постанови про визнання особи винною у скоєнні адміністративного правопорушення з одночасним закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо наявності підстав для закриття провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, апеляційним судом не приймаються, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону та спростовуються висновками судді, викладеними в оскаржуваній постанові.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд виключає з резолютивної частини постанови судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 26 листопада 2019 року визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного проступку, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, в іншій частині постанова підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 38, 221, 245, 247, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Виключити з резолютивної частини постанови судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 26 листопада 2019 року визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного проступку, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна