Справа № 471/781/18-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2019 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

06 лютого 2019 року на адресу Арбузинського районного суду Миколаївської області Южноукраїнським ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області за вих. №1216/71/2019 від 30 січня 2019 року повторно направлено матеріали адміністративного провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП.

Згідно даного листа вбачається, що дійсно особою, яка складала даний протокол, було допущено порушення положень ст. 256 КУпАП, а саме: не зазначено частину ст. 130 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 260710 від 19.08.2018 року. Крім того зазначено, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався.

Посилаючись на п. 7 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України 06.11.2015 року за №1376 (далі Інструкція), Южноукраїнський ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області повторно направив матеріали даного провадження до суду.

При підготовці справи до розгляду у порядку ст. 278 КУпАП, суддею було встановлено невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 260710 від 19.08.2018 року відносно ОСОБА_1 вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, імперативна вимога ч.1 ст. 256 КУпАП України зобовязує особу, яка його складає, зазначити, серед іншого, акт який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Проте, у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено частини статті 130 КУпАП, тобто конкретної правової норми, за якою кваліфіковано дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в той час як її нормативна конструкція включає шість частин, а будь-яких доказів щодо наявності відповідних кваліфікуючих ознак, як то факту притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом року, в матеріалах провадження не міститься.

Відповідно до п. 7 розділу 2 Інструкції не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Оскільки суд (суддя), який розглядає справу про адміністративне правопорушення, позбавлений законодавчо визначеної можливості самостійно кваліфікувати дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тобто самостійно надати правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення юридично значущих ознак, визначення правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу адміністративного правопорушення, передбаченому КУпАП, то даний матеріал підлягає поверненню органу, який його направив, для усунення вказаного недоліку з метою дотримання імперативних завдань Кодексу України про адміністративне правопорушення та визначення конкретної правової норми, яка підлягає застосуванню у даному випадку.

Приймаючи рішення щодо повернення матеріалів, в тому числі й протоколу про адміністративне правопорушення, враховано пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» з якого випливає, що спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників є неприпустимим, а тому практика повернення протоколів про адміністративні правопорушення, які складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення є правильною.

Водночас, суд зауважує, що він позбавлений можливості самостійно визначати та конкретизувати ці дані, з урахуванням того, що у рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення уточнив в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

Тож, суд не вправі у цьому випадку усувати недоліки протоколу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ст.ст. 1, 6, 7, 23, 38, 221, 245, 247, 252, 256, 277, 278, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Матеріали адміністративного провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП повернути до Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області для усунення вказаного в постанові недоліку у розумні строки, з урахування положень, встановлених ст. 38 КУпАП щодо строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова оскарженню не підлягає згідно рішення Конституційного Суду України № 2-рп/2015 від 31 березня 2015 року.

Суддя І.В. Явіца