Справа № 433/1784/18
Провадження № 33/810/48/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2019 року м. Сєвєродонецьк Луганської області

Луганський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді - Савича Ю.М.

За участю секретаря - Магомедова Ш.Х.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на

постанову Троїцького районного суду Луганської області від 30 жовтня 2018 року про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч.2 ст. 204-1 КУпАП ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Троїцького районного суду Луганської області від 30 жовтня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 8500 грн. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, стягнено з нього судовий збір у сумі 352 грн. 40 коп.

В постанові зазначено, що 19.09.2018 року, приблизно об 20 год. 25 хв. прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на території Розсипнянської сільської ради Троїцького району Луганської області в напрямку с. Розсипне (Україна) - Лозна (РФ) в межах і/п № 797 на відстані 10 метрів від лінії державного кордону України було виявлено та затримано ОСОБА_1, який спільно з чотирма громадянами України на двох автомобілях марки «ВАЗ» та «Газель» з чотирма головами великої рогатої худоби здійснив спробу незаконного перетину лінії державного кордону України поза пунктом пропуску, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не згоден з постановою суду, вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи було порушено вимоги адміністративного законодавства та не були виявлені всі обставини по справі.

Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 19.09.2018 року не зазначено, в чому виразилась незаконна спроба, вчинена групою осіб перетину державного кордону.

Також, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про спробу перетину державного кордону у групі осіб, але відсутні прізвища осіб, яки були разом з ОСОБА_1

Посилається, що знаходився на прикордонній смузі у зв'язку з тим, що допомагав товаришу загрузити велику рогату худобу та показував дорогу до с. Багачка. Будь - яких переконливих і достатніх доказів, які б спростовували його покази щодо обставин затримання та мети перебування в прикордонній смузі, в матеріалах справи немає.

Той факт, що він затриманий за 10 метрів від державного кордону України при перевезенні автомобілем ВРХ не свідчить про те, що він робив спробу перетнути державний кордон України.

Просить скасувати постанову Троїцького районного суду від 30.10.2018 року у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 та його представник-адвокат ОСОБА_2 належним чином повідомлені про час, дату та місце апеляційного розгляду, до залу апеляційного суду не з'явились, про причини своєї неявки не повідомили, апеляційний розгляд вже переносився з 18.12.2018 року на 28.12.2018 р. у зв'язку з неявкою ОСОБА_1 та його представника - адвоката ОСОБА_2, із врахуванням того, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища ОСОБА_1 , вважаю, що відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 та його представника не перешкоджає апеляційному розгляду.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3, як особа, якою складено протокол про затримання ОСОБА_1 , апеляційному суду пояснив, що 19.09.2018 року, приблизно об 20-00 год., точного часу він не пам'ятає, оскільки вже пройшло достатньо часу з тієї дати, він, як т.в.о. начальника відділення інспекторів прикордонної служби «Розсипне» /тип В/, відділу прикордонної служби»Троїцьке», отримав доповідь старшого прикордонного наряду «пост спостереження» прапорщика ОСОБА_4 , якій вів візуальне спостереження разом із ст. сержантом ОСОБА_5, за загрозливим напрямком до якого відноситься інформаційні покащики № 796-797, вони побачили, що вбік лінії ДКУ , рухаються два автомобіля ВАЗ 2114 та ГАЗель, з вимкненими фарами . Він дав наказ старшому прикордонного наряду ОСОБА_4 висунутися в бік лінії державного кордону та не допустити, щоб невідомі особи незаконно порушили ДКУ, разом із тим, він прийняв рішення вислати на даний напрямок прикордонний наряд «Групу реагування» , яку очолив особисто. Під'їхавши на службовій автомашині УАЗ до місця події, побачив а/м ВАЗ, який рухався в бік лінії ДКУ та зупинився перед а/м ГАЗель, яку було затримано прикордонниками. В двох автомобілях знаходились п'ятеро громадян України, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_10 ,ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , а інша автомашина ГАЗель була завантажена чотирма головами великої рогатої худоби / бичками /. Під час затримання він та прикордонники намагалися з'ясувати мету перебування громадян в прикордонній смузі в темний час доби, з вимкненими фарами автомашин, але ніхто з громадян, в тому числі і ОСОБА_1 , не надали будь-яких чітких пояснень щодо мети їх перебування в темний час доби, в безпосередній близькості від ДКУ, поза офіційними пунктами пропуску. Затримані громадяни, в тому числі і ОСОБА_1 вели себе налякано, розгублено. У них було перевірено їх паспорти. У ОСОБА_6 також перевірено посвідчення водія та технічний паспорт на автомашини. Останній пояснив, що дві автомашини та чотири голови ВРХ належать йому на праві власності. Сам ОСОБА_6 був здивований, що їх затримали прикордонники, постійно телефонував і комусь скаржився , що його затримали прикордонники, хоча останніх в даному місці не повинно було бути. Події відбувались на напрямку, який вважається загрозливим, оскільки на ньому було відсутнє інженерне облаштування , що дає змогу безперешкодно перетнути лінію ДКУ, як особам так і автомобілям. Затримані громадяни надавали різні пояснення, одні казали, що заблукали , інші , що везли ВРХ до н.п. Овчарове , з метою продажу , однак в момент їх затримання рухались в напрямку н.п. Білий Колодязь / РФ/, так як дорога до н.п. Овчарове знаходиться в іншому місці та в іншому напрямку. Окрім того, особи, почувши роботу двигуна службової автомашини, розвернулись в зворотньому напрямку та почали тікати, намагаючись ввести в оману прикордонників щодо своїх справжніх намірів незаконно перетнути державний кордон. Після того, як вказаних осіб було зупинено прикордонниками, перевірено їх паспорти, він склав відносно всіх, в тому числі щодо ОСОБА_1 , протоколи про адміністративне правопорушення від 19.09.2018 року та протоколи про адміністративне затримання , також від 19.09.2018 року. В зазначених протоколах ОСОБА_1 особисто розписався, після того, як їх сам прочитав та надав свої письмові пояснення прикордонникам. Будь-яких заяв, скарг чи зауважень на вказані документи ним зроблено не було .Він був присутній при складанні Акту № 1 від 20.09.2018 року, яким передано підполковником ОСОБА_6 чотири голови великої рогатої худоби / бичків/ ОСОБА_6 , Акту № 4 від 20.09.2018 року, яким також було передано ОСОБА_6 дві автомашини ВАЗ 2114 НОМЕР_1 та ГАЗель НОМЕР_2, для зберігання. Окрім того, він , разом із прапорщиком ОСОБА_4, склали Акт про виявлення від 19.09.2018 року двох автомашин , чотирьох голів ВРХ, які рухались із н.п. Розсипне в напрямку н.п. Білий Колодязь / РФ/.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 апеляційному суду пояснив, що він є інспектором прикордонної служби 2-ої категорії, 2-го відділення інспекторів прикордонної служби «Розсипне». 19.09.2018 року він виконував наказ т.в.о. старшого інспектора групи дільничних інспекторів відділення інспекторів прикордонної служби «Розсипне» / тип «В» / на охорону державного кордону України, який він, як старший прикордонного наряду, охороняв разом із старшим сержантом ОСОБА_5 . Близьно 20 - ої години вони почули роботу двигуна машин з яру, після чого підійшли разом до яру, з якого виїхали дві автомашини ВАЗ та ГАЗель, з вимкненими фарами, які рухались вздовж лінії державного кордону України , в сторону н.п. Білий Колодязь /РФ/, який знаходиться на суміжній території РФ. Про вказане він доповів начальнику відділення інспекторів лейтенанту ОСОБА_3, який надав додаткове завдання вийти із ОСОБА_5 в бік руху автомашин та перекрити їм дорогу з низу. Коли він та ОСОБА_5 почали підніматись в гору, побачили світло фар службової автомашини прикордонного наряду, в якому також знаходився ОСОБА_3 із водієм, сержантом прикордонної служби ОСОБА_8 Після чого вони почули свист, шум , хлопання дверцятами транспортних засобів, автомашини почали їхати в зворотньому напрямку, із вимкненими фарами, тобто намагались втекти, однак були зупинені прикордонниками. ОСОБА_3 особисто перевірив паспорти громадян України, ними виявились : ОСОБА_1 , ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_10 та ОСОБА_12. ОСОБА_6 пояснив, що автомашини ВАЗ та ГАЗель, а також чотири голови ВРХ / бички /, належать йому на праві власності. Всі затримані особи були в стані розгубленості, налякані, не могли чітко пояснили ціль та мету свого перебування в 10 м. від ДКУ, дозволу на перебування в зазначеному місці у них не було, оскільки вони не звертались до прикордонної служби із відповідною заявою, а тому вони не мали права знаходитись та їхати із вантажем , поза пунктами пропуску , в бік РФ , в безпосередній близькості від лінії державного кордону України, без дозволу прикордонників, оскільки в списках осіб, у яких є паї, городи чи інше майно в тому місці - вони були відсутні. Протокол про адміністративне правопорушення та всі документи на суд щодо вказаних осіб готував ОСОБА_3 Він також разом із останнім склав Акт виявлення від 19.09.2018 року, в якому розписався та зачитав всім особам, відносно яких також складено протоколи про адміністративне правопорушення.

Допитаний , як свідок ОСОБА_5 , апеляційному суду пояснив, що 19.09.2018 р. він виконував наказ начальника ОСОБА_3 на охорону державного кордону України, в прикордонному наряді «Пост спостереження» в складі двох осіб, він та старший наряду - прапорщик ОСОБА_4 Приблизно, об 20-00 годині, вони побачили , як вздовж державного кордону рухались, без світла дві автомашини, одна легкова марки ВАЗ, а інша вантажна ГАЗель, із с. Розсипне / Україна/ в напрямку н.п. Білий Колодязь / РФ/. Прапорщик ОСОБА_4 доповів ОСОБА_3, що є спроба незаконного перетину державного кордону України. ОСОБА_3 наказав перекрити дорогу, по якій рухались вказані автомашини, а сам він виїжджає на службовій автомашині, щоб затримати порушників. Він та ОСОБА_4 знаходились внизу в яру, по якому їхали автомашини, а останні вже бути на верху яру. Приблизно через 10 хвилин побачили світло фар та почули, як рухається автомашина ОСОБА_3 Потім почули, як наверху свистіли, кричали, завелась вантажна автомашина та почала рухатись без світла в їх сторону, де вони перекривали дорогу. В автомашині ВАЗ їхали двоє чоловік, а в ГАЗЕлі - троє, остання автомашина була завантажена чотирма головами ВРХ / бичками /. ОСОБА_3 разом із ними перевірили паспорти громадян України, якими виявились ОСОБА_1 , ОСОБА_11, ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10. ОСОБА_6 пояснив, що дві автомашини та ВРХ належать йому на праві власності. Після чого, ОСОБА_2 забрав всіх п'ятеро затриманих громадян до відділу, де складав відповідні протоколи та матеріали, які передані до суду. Будь-якого дозволу у вказаних громадян на перебування в 10 м. від державного кордону та рух на автомашинах із ВРХ , поза межами офіційних пунктів пропуску , в бік ДКУ, у них не було, у відповідних списках прикордонників , вони також були відсутні. Всі затримані особи були налякані, збентежені, не могли чітко пояснити ціль свого перебування в безпосередній близькості від ДКУ.

Заслухавши пояснення свідків , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції адміністративну справу розглянуто у відповідності до вимог ст.ст. 245, 279, 280 КУпАП.

Постанова суду відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП.

При розгляді справи суд правильно оцінив докази, що містяться в матеріалах справи і обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 429278 від 19.09.2018 року, протоколом про адміністративне затримання від 19 вересня 2018 року, рапортом від 19.09.2018 р. т.в.о. начальника відділення інспекторів прикордонної служби «Розсипне» (тип В) лейтенанта ОСОБА_3, схемою місцевості району затримання порушників державного кордону від 19 вересня 2018 року, із якою погодився ОСОБА_1, про що особисто розписався. Із схеми вбачається, що автомашини дійсно їхали вздовж державного кордону України, в безпосередній близькості від нього в бік РФ та були зупинені в десяти метрах від лінії Державного кордону.

Окрім того, допитані за ініціативою апеляційного суду в якості свідків працівники прикордонної служби ОСОБА_9 та ОСОБА_5, які були очевидцями факту правопорушення, дали стабільні, детальні та конкретні пояснення, які узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі, в тому числі із поясненнями ОСОБА_3, а тому, не довіряти їм або ставити під сумнів, не має підстав.

Доводи ОСОБА_1 , зазначені в апеляційній скарзі, щодо відсутності доказів на підтвердження спроби останнім перетнути державний кордон України, спростовуються дослідженими апеляційним судом доказами по справі, розцінюю доводи ОСОБА_1, як спробу уникнути адміністративної відповідальності за вчинений адміністративний проступок.

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, оскільки він не намагався незаконно перетнути Державний кордон, спростовується його діями та осіб, разом із якими він на легковій машині «ВАЗ» та на вантажній автомашині «Газель», в темну пору доби, із вимкненими фарами, в загрозливому напрямку, без відповідного дозволу прикордонної служби, рухався вздовж ліні державного кордону в напрямку населеного пункту Білий Колодязь, РФ, поза пункту пропуску, а автомашина, почувши роботу двигуна службової прикордонної автомашини, намагалась розвернутись та їхати в зворотньому напрямку, тобто своїми діями ввести в оману прикордонників, щодо відсутності умислу на спробу незаконного перетину державного кордону.

Судом першої інстанції не допущено істотних порушень вимог КУпАП, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Вважаю, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

При накладенні стягнення, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, суд в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та обґрунтовано наклав стягнення у виді штрафу з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

За таких обставин, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Троїцького районного суду Луганської області від 30 жовтня 2018 року - залишити без задоволення.

Постанову Троїцького районного суду Луганської області від 30 жовтня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 204-1 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію постанови негайно направити ОСОБА_1 та його представнику - адвокату ОСОБА_2

Суддя Луганського апеляційного суду Ю.М. Савич