ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/1898/19 Головуючий суддя І інстанції Букреєва І. А.
Провадження № 33/818/1078/19 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Чопенко Я.В., вирішуючи питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 20березня 2019 року,-

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1982 року народження, громадянин України, мешканець м . Харкова, -

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Від сплати судового збору ОСОБА_1 звільнений.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 07.08.2019 року вчетверте подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість та незаконність постанови, неповноту судового розгляду просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Разом з цим, ОСОБА_1 просить поновити йому строк апеляційного оскарження зазначеної постанови у зв`язку з тим, що він копію судової постанови отримав 26.03.21019 року, отже сплив строків на апеляційне оскарження починається саме з цього часу, таким чином скарга ним подана у передбачений законодавством строк.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже закон пов`язує строк внесення апеляції на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення не з датою коли отримано повний текст постанови суду, а лише з датою ухвалення судового рішення.

Згідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип resjudicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У рішенні у справі «Мельник проти України» (Melnykv. Ukraine) від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Так, відповідно до матеріалів справи оскаржувана постанова винесена 20 березня 2019 року. (а.с.17-18).

4 квітня 2019 року захисник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю судову постанову, просив її скасувати, а провадження у справі закрити (а.с.20-21.

Згідно постанови Харківського апеляційного суду від 7травня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була йому повернута у зв`язку із пропуском строку апеляційного оскарження судової постанови та відсутністю клопотання про поновлення цього строку (а.с.26).

15 травня 2019 року ОСОБА_1 вдруге звертається з апеляційною скаргою на постанову суду, просить її скасувати, а провадження у справі закрити. Також просить поновити йому пропущений процесуальний строк оскарження цієї постанови (а.с.30-31).

Постановою Харківського апеляційного суду від 31.05.2019 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні його клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову Московського районного суду м. Харкова від 20.03.2019 року, оскільки посилання ОСОБА_1 на те, що строк апеляційного оскарження починається з моменту отримання ним копії постанови є хибним, а причин, які б перешкоджали б йому звернутись з апеляційною скаргою у строк, передбачений законом - апелянт у своєму клопотанні не наводить.(а.с.35)

25 червня 2019 року ОСОБА_1 втретє подає апеляційну скаргу на постанову Московського районного суду м. Харкова від 20.03.2019 року просить її скасувати, а провадження у справі закрити. Також просить поновити йому строк апеляційного оскарження цієї судової постанови (а.с.39-40).

3 липня 2019 року постановою Харківського апеляційного суду ОСОБА_1 повернута його апеляційна скарга, оскільки повторне звернення з апеляційною скаргою, клопотанням про поновлення пропущеного строку до суду апеляційної інстанції з підстав, які були предметом розгляду апеляційного суду нормами КУпАП не передбачено (а.с.46).

7 серпня 2019 року ОСОБА_1 вчетверте подав апеляційну скаргу на постанову Московського районного суду м. Харкова від 20 березня 2019 року, просить її скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим ОСОБА_1 просить поновити йому строк апеляційного оскарження зазначеної постанови у зв`язку з тим, що він копію судової постанови отримав 26.03.21019 року, отже сплив строків на апеляційне оскарження починається саме з цього часу, таким чином скарга ним подана у передбачений законодавством строк.

Відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 приймав участь у судовому засіданні суду першої інстанції 20.03.2019 року.

Цей факт ОСОБА_1 не заперечує.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що він приймав участь у судовому засіданні 20.03.2019 року та надавав суду свої заперечення стосовно інкримінованого йому правопорушення (а.с.49).

Таким чином, ОСОБА_1 приймав участь у судовому засіданні суду першої інстанції 20.03.2019 року, в якому було проголошено судову постанову, а відтак - був ознайомлений з порядком та строками оскарження судового рішення.

Також, в матеріалах справи міститься розписка захисника ОСОБА_1 - адвоката Боклач О.В. (а.с.29), відповідно до якої останній отримав копію постанови 26.03.2019 року, тобто в межах строку апеляційного оскарження.

Отже, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 мав реальну можливість звернутись з апеляційною скаргою на судову постанову у передбачений законом строк, тобто до 30.03.2019 року включно.

Нехтування апелянтом протягом встановленого законом обмеження у часі на подання апеляційної скарги об`єктивними причинами не обумовлено, і в клопотанні про наявність таких причин дані відсутні.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що посилання апелянта на те, що він отримав копію судової постанови лише 26.03.2019 року, вже було предметом розгляду апеляційного суду та з цього приводу вже було прийнято рішення (а.с.35).

Виходячи з наведеного, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Московського районного суду м. Харкова від 20 березня 2019 року - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 через суд першої інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду Я.В. Чопенко