КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/4404/2019 Головуючий в 1-й інстанції: Бондаренко І.А..
категорія: ст. 471 МК України Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В., розглянувши 12 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ст. 471 МК України,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним в порушенні митних правил, відповідальність за яке передбачено ст. 471 Митного Кодексу України, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн 00 коп., що підлягає сплаті на користь держави України з конфіскацією в дохід держави безпосереднього предмету порушення митних правил, згідно з описом предметів до протоколу про порушення митних правил № 0478/12500/19 а саме: долари США, згідно курсу НБУ станом на 10.09.2019 за 100 доларів США - 2502-6567 грн, кількістю 2040, вартістю 51054 грн 20 коп.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок на користь держави.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 , 10.09.2019, о 19 год. 20 хв., під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль», який відлітав до Туреччини, м. Анкара літаком авіакомпанії «Міжнародні авіалінії» рейсом № PS 721, своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор». Після перетину пасажиром «зеленої лінії», яка позначає початок «зеленого коридору» у ОСОБА_1 була виявлена готівка в розмірі 13 065 доларів США, що знаходились: частина, а саме 10 000 доларів США у поясній сумці, а решта - 3 065 доларів США у рюкзаку (ручна поклажа), без ознак приховування. За протоколом вилучено 2 040 доларів США, решту грошових коштів, що еквівалентні 10 000 євро пропущено пасажиру.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України ОСОБА_1 , який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», готівкових коштів, що підлягає обов`язковому письмовому декларуванню у повному обсязі, передбаченому відповідно до Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженою Постановою Правління НБУ № 148 від 27.05.2008 зі змінами внесеними Постановою Правління НБУ № 312 від 25.07.2012, мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2019 року відносно нього скасувати в частині конфіскації готівкових коштів, вилучену валюту повернути.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт вказує, що судом не було враховано обставини справи, а також те, що вилучені кошти необхідні для придбання ліків за кордоном з метою лікування двоюрідної тітки.

Під час судового засідання апелянтом надавались докази того, що кошти, які він перевозив та не задекларував не були отриманні незаконним шляхом. При цьому він визнав свою вину у вчиненні правопорушення.

Вилучення в апелянта коштів ставить його в скрутне матеріальне становище, оскільки їх йому потрібно повернути. Проте така сума є для нього значною, йому потрібно буде тривалий час їх заробляти, що позбавляє можливості своєчасно отримати лікування його родичкою, яка має серйозне захворювання. Проте суд першої інстанції, накладаючи стягнення, не врахував у повній мірі той факт, що конфіскація вилученої у ОСОБА_1 валюти покладає на нього «індивідуальний надмірний тягар».

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Михайлик С.І., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, представника митниці Юрківа В.В., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 своїми діями, які полягали у проходженні митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки в сумі, що не перевищує 10 000 євро, або еквівалент цієї суми в іншій валюті, порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах /коридорах/ спрощеного митного контролю, оскільки на момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації не надав, до моменту перетину ним «зеленої лінії» з приводу декларування до інспекторів митниці не звертався.

Згідно вимог статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції не в повній мірі врахував обставини справи, характер скоєного, особу правопорушника, відсутність обтяжуючих обставин, та хоч й обґрунтовано дійшов правильного висновку, що на правопорушника може бути накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, проте не врахував практику Європейського суду з прав людини, в тому числі його позиції у справі «Садоха проти України», й застосував конфіскацію вилученої валюти.

Під час розгляду апеляційної скарги знайшли своє підтвердження наступні обставини.

10 вересня 2019 року вилучені грошові кошти належать не особисто ОСОБА_1 , а іншій собі ОСОБА_2 та передавались йому для купівлі ліків від онкологічного захворювання, яким тривалий час хворіє остання. Кошти він отримав практично перед відльотом до Туреччини й через власну розгубленість не звернув увагу на необхідність їх декларування. Докази законності походжень грошових коштів, а також наявність захворювання в тітки апелянта, були надані суду першої інстанції. Вилучену валюту йому потрібно буде повернути, що покладає на ОСОБА_1 «надмірний індивідуальний надмір». Вилучена сума для нього є дуже значною.

До адміністративної та кримінальної відповідальності ОСОБА_1 раніше не притягувався, наміру приховати гроші або уникнути декларування не було, все сталось випадково через неуважність, незнання митного законодавства України, при цьому свою вину ОСОБА_1 визнав в повному обсязі та щиро розкаявся.

Поза увагою суду залишилось те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності здійснила правопорушення з необережності, без приховування предмета, порушив правила проходження (проїзду) через «зелений коридор»; перемістив предмети /грошові кошти/ для купівлі ліків своїх хворій родичці, і цей предмет має безсумнівно підтверджене законне походження та загалом може бути законно переміщений через митний кордон України за умови письмового декларування; предмет правопорушення не підлягає обкладенню митними платежами чи іншими податками та зборами; порушення митних правил полягає лише в тому, що предмет не було письмово задекларовано порушником, і жодних інших негативних наслідків порушення не настало - державі не завдано майнової шкоди, збитків у вигляді не сплати митних платежів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд, використовує Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод) та практику Суду (Європейського суду з прав людини) як джерело права.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі по тексту - Перший протокол), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у справі «Садоха проти України» від 11 липня 2019 року, зазначив, що для того, щоб втручання було пропорційним, воно має відповідати серйозності вчиненого правопорушення, а санкція - серйозності злочину, який вона має покарати, у цій справі - недотримання вимоги щодо декларування (див. згадані рішення у справах «Гирлян проти Росії» (Gyrlyan v. Russia), пункт 28 і «Габріч проти Хорватії» (Gabric v. Croatia), пункт 29).

Європейський суд з прав людини у справі «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року, зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію. Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (див. рішення щодо Брумареску (Brumaresku), параграф 78).

Таким чином, оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Суд, перш за все виходить із оцінки дотримання принципу правомірності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном та оцінки забезпечення «справедливого балансу» /дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (п.п. 69, 73 рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, п.п.31, 34 рішення у справі «Ісмаїлов проти РФ» від 06 листопада 2008 року).

Зазначені вище обставини, а також практика Європейського суду з прав людини вказує, що застосування конфіскації предметів порушення митних правил, в даному випадку, порушує справедливий баланс між загальними правилами декларування готівкових коштів та правом власності особи, тобто суперечить положенням ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, є не пропорційним, оскільки покладає на ОСОБА_1 «індивідуальний надмірний тягар».

Приймаючи до уваги викладене, вважаю, що постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині конфіскації вилученої валюти, а апеляційна скарга ОСОБА_1 - задоволенню.

Керуючись ст. 529 Митного кодексу України та ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2019 року - змінити.

Вилучену валютузгідно протоколу про порушення митних правил № 0478/12500/19, а саме: долари США, згідно курсу НБУ станом на 10.09.2019 за 100 доларів США - 2502-6567 грн, кількістю 2040, вартістю 51054 грн 20 коп,повернути ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В. Жук