Справа № 157/551/19
Провадження №3/157/296/19
ПОСТАНОВА

іменем України

01 квітня 2019 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., вивчивши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Камінь-Каширського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працевлаштований,

за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП України),

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 23 від 26 березня 2019 року, у боржника ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з 01.07.2018 по 28.02.2019 в розмірі 14400 грн., за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 183-1 КпАП України та ч. 12 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з вимогами ст. 278 КпАП України, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен, зокрема, перевірити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами заходів адміністративного впливу провадиться у точній відповідності з законом.

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 254-259 Глави 19 КпАП України, законною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення є складений відносно особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у встановленому порядку з дотриманням вимог закону протокол про адміністративне правопорушення.

За змістом ст. ст. 7, 254, 279 КпАП України, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ст. 256 КпАП України, зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи.

У графі «суть порушення, частини, статті Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про виконавче провадження» та іншого законодавства» належить викладати суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КпАП України, за якою складено протокол.

Разом з тим, складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення вимогам закону не відповідає.

Частиною 1 ст. 183-1 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

З обєктивної сторони зазначене адміністративне правопорушення характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обовязку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї. При цьому, для утворення складу правопорушення є обовязковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

Адміністративна відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КпАП України, запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07 грудня 2017 року, що набрав законної сили 06 лютого 2018 року.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Статтею 8 КпАП України передбачено, що закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

З огляду на наведене, за загальним положенням, закони та інші нормативно-правові акти, не мають зворотної сили в часі, тобто не поширюються на поведінку, що мала місце в той період, коли відповідний законодавчий акт ще не був прийнятий або ще не набрав чинності.

Не має зворотної сили закон, що вперше встановлює юридичну відповідальність за певну поведінку, так і законодавчий акт, який обтяжує відповідальність за вчинення будь-якого діяння порівняно з діючим законом. Виняток з цього правила становлять закони або інші нормативно-правові акти, що помякшують або скасовують відповідальність і саме тому, мають зворотну силу.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє відображення і в ст. 7 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що частиною1 ст. 183-1 КпАП України передбачено суспільно корисні роботи, як вид адміністративного стягнення, що був запроваджений Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів від 07 грудня 2017 року, який набрав чинності 06 лютого 2018 року, тому зазначена норма не має зворотної дії в часі.

За таких обставин сума несплати аліментів особою до набрання чинності ч. 1 ст. 183-1 КпАП України не має прийматися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КпАП України.

Однак у протоколі про адміністративне правопорушення сукупний розмір заборгованості по аліментах зазначений в сумі 14400 грн. з урахуванням періоду, коли ще не було передбачено адміністративної відповідальності за діяння, вчинення яких ставиться у вину ОСОБА_1, хоча й сам період вказується з 01.07.2018 по 28.02.2019 року, тобто коли вже була чинною норма ч. 1 ст. 183-1 КпАП України.

Зазначені недоліки унеможливлюють прийняття законного та обґрунтованого рішення, у звязку з чим матеріали справи про адміністративне правопорушення належить повернути у Камінь-Каширський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області для належного оформлення.

Після усунення причин, що стали підставою для повернення матеріалів справи, останні, з врахуванням вимог ст. 38 КпАП України, можуть бути направлені до суду для розгляду їх у відповідності до вимог чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 256, 277, 278, 280 КпАП України, -

постановив:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КпАП України повернути у Камінь-Каширський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О. В. Антонюк