Провадження № 33/4808/19/19
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Малєєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2018 року,

в с т а н о в и в :

1. Зміст постанови суду першої інстанції.

1.1. Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10200 грн) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 352 грн. 40 коп. судового збору.

1.2. Згідно оскаржуваної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення, 15.10.2018 о 23.55 год. по вул. Івана Павла ІІ в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійкою ходою, запахом алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_2 в присутності двох свідків відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

2. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2.

Апелянт вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Стверджує, що від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння не відмовлявся, інкримінованого йому адміністративного правопорушення не вчиняв.

Вважає, що оскільки в матеріалах справи відсутній Висновок Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру від 16.10.2018 щодо відмови ОСОБА_2 від огляду на стан сп'яніння, то це ставить під сумнів порушення останнім ПДР України, а саме, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Апелянт стверджує, що в порушення вимог Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судом першої інстанції порушено його право на захист, оскільки на першому судовому засіданні 27.11.2018 він не був присутнім, оскільки перебував за кордоном, а в судовому засіданні 13.12.2018 просив права на захист, однак дане клопотання головуючим суддею проігноровано з мотивів намаганням ОСОБА_2 затягнути розгляд справи.

Просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі - закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

3. Позиції сторін.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його захисник Горин В. доводи апеляційної скарги підтримали з наведених у ній мотивів, просили її задовольнити. Звернули увагу, що на відео ОСОБА_2 погодився пройти огляд у медичному закладі і видно, що він здавав аналіз сечі. Всупереч цьому жодних даних про перебування у мед закладі немає, згідно відповіді від 09.01.2019 ОСОБА_2 медичний огляд на стан сп'яніння не проходив. У протоколі зазначені одні свідки, а пояснення вже давали інші особи. У поясненнях свідки вказали, що ОСОБА_2 бажав пройти огляд у мед закладі. ОСОБА_2 пояснив, що одразу сплатив штраф, йому дали в суді рахунок.

4. Мотиви апеляційного суду.

4.1. Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_2, його захисника, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

4.2. Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом вимог п.п. а) п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, чи іншого сп'яніння, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно приписів ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водія у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

4.3. Згідно матеріалів справи, ОСОБА_2 відмовився від підпису, пояснень та отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення від 16.10.2018 (а.с. 1 - протокол).

ОСОБА_2 не заперечує факт керування автомобілем НОМЕР_1, та зупинку автомобіля працівниками патрульної поліції.

Факт відмови ОСОБА_2 надати працівникам патрульної поліції документи та від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння стверджено підписами свідків (а.с. 2, 3 - пояснення). У цих поясненнях зазначено, що ОСОБА_2 бажав пройти огляд у медичному закладі.

Доводи апелянта про те, що у протоколі про правопорушення і поясненнях указані різні особи не свідчить про неправдивість і недостовірність цих даних, а вказує тільки на те, що ці акти вчиняли різні особи.

4.4. Щодо тверджень апелянта про те, що він не відмовлявся пройти огляд у медичному закладі.

На оглянутому відео є запис про те, що ОСОБА_2 перебував у медичному закладі. Однак дані про те, що він здав аналізи і пройшов огляд у матеріалах справи відсутні. На думку апеляційного суду це підтверджує те, що ОСОБА_2 відмовився пройти огляд. Його поведінка на відеозаписі свідчить про те, що він сперечався з працівниками поліції протягом тривалого часу. Інших даних немає.

На основі аналізу даних справи слід прийти до висновку, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду як безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров'я. Суд констатує, що відмова ОСОБА_2 не була обґрунтована (ані усно, ані письмово), не була вмотивованою, а дії водія (поведінка, манера спілкування) суд розцінює як уникнення від огляду на стан алкогольного (іншого) сп'яніння. В матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б свідчили, що сталося це з вини поліцейських.

4.5. Апеляційний суд відхиляє твердження апелянта, що судом першої інстанції порушено його право на захист, з наступних мотивів.

4.5.1. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

4.5.2.Згідно матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення 15.10.2018 о 23 год. 55 хв., від підпису та отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення відмовився (а.с. 1 - протокол, а.с. 5 - 00 хв. 21 с. відеозапису .mov-MPC-HCv1/5/0/2827 (2018/10/16-00:59:00) з нагрудної камери патрульних поліцейських, інспектор патрульної поліції протягом 13 секунд пропонував ОСОБА_2 отримати копію протоколу).

Відтак, ОСОБА_2 був обізнаний про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 03.11.2018 отримав повідомлення про призначення судового засідання у справі про адміністративне правопорушення на 27.11.2018 (а.с. 8).

Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 мав можливість знайомитись з матеріалами справи, робити з них копії, отримувати інформацію про рух справи, заявляти клопотання, та достатньо часу (з 15.10.18 по 27.11.18) для звернення у разі потреби за професійною правовою допомогою.

4.5.3. Суд першої інстанції 27.11.2018 відклав розгляд справи про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_2, та розглянув її в наступному судовому засіданні 13.12.2018 за його участі в межах процесуальних строків.

4.6. Порушень законодавства про адміністративні правопорушення, які б вплинули на правильність прийнятого місцевим судом рішення, під час складання протоколу про адміністративні правопорушення та під час розгляду справи в суді першої інстанції не встановлено. Крім того, ОСОБА_2 оплатив штраф, накладений судом.

Тому підстав для скасування постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2018 року немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2018 року відносно ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду А.Ю. Малєєв