Провадження № 3/761/312/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Антонюк Марина Станіславівна, за участю прокурора Дяченка В.П., захисника - адвоката Григораш К.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Одеса, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, який має малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Так, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок у сфері будівництва управління аудиту у сфері матеріального виробництва Департаменту аудиту Головного управління ДФС у м.Києві, являючись державним службовцем, будучи відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 даного Закону, підпункту 1 пункту 5 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», будучи зобов'язаним подати щорічну декларацію за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, несвоєчасно, без поважних причин, 12.04.2018 року подав щорічну декларацію за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В суді ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, не визнав та пояснив, що 30 березня 2018 року хотів подати декларацію за 2017 рік, однак з'ясував, що його електронний ключ не працює. Після чого, так сталося, що він захворів, а вже після того як вилікувався 04.04.2018 року звернувся за новим електронним ключем та в той же день його отримав. При цьому в період з 04 квітня 2018 року по 12 квітня 2018 року він з'ясовував питання про виділення йому земельної ділянки Міською радою м.Одеси, оскільки такі питання швидко не вирішуються. Раніше до 30 березня 2018 року не міг подати декларацію, оскільки протягом місяця хворів та перебував на лікарняному, а також з'ясовував питання про свій майновий стан, а тому до 30 березня 2018 року не вчиняв дій щодо подачі декларації. Подав декларацію 12 квітня 2018 року. Зазначає про те, що умислу на затягування щодо подачі декларації у нього не було. Вказав про те, що раніше він подавав декларацію до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та був обізнаний з порядком та строками подачі декларації, але з поважних причин не зміг подати в передбачений законом строк. Просив закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Захисник Григораш К.М. зазначила про те, що в діях ОСОБА_2 не має умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки декларацію він подав 12 квітня 2018 року, пропустив строк з поважних причин, оскільки періодично протягом березня 2018 року та на початку квітня 2018 року ОСОБА_2 перебував на лікарняному, потім з'ясував, що у нього несправний електронний ключ та звернувся за новим, а також з'ясовував повні дані про його майновий стан для відображення в декларації, що не слід розцінювати як умисний намір щодо неподання декларації. Крім того, просила закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП, а в разі, якщо суд дійде висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП, закрити провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, оскільки строк притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбачений ст.38 КУпАП, закінчився.

Прокурор Дяченко В.П. вважає, що зібраними доказами повністю доводиться винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП. Зазначає, що не було встановлено наявності поважних причин для несвоєчасної подачі ОСОБА_2 декларації за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Враховуючи викладене, просить визнати ОСОБА_2 винуватим за ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративний штраф у межах санкції зазначеної статті.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_2 з 19 січня 2017 року призначений на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок у сфері будівництва управління аудиту у сфері матеріального виробництва Головного управління ДФС у м.Києві.

06 жовтня 2017 року ОСОБА_2 був переведений на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок у сфері будівництва управління аудиту у сфері матеріального виробництва Департаменту аудиту Головного управління ДФС у м.Києві, у зв'язку з проведенням організаційно-штатних заходів Головного управління ДФС у м.Києві.

Вказану посаду ОСОБА_2 займав до 21 травня 2018 року, оскільки відповідно до наказу №576-о від 21 травня 2018 року він був звільнений з посади головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок у сфері будівництва управління аудиту у сфері матеріального виробництва Департаменту аудиту Головного управління ДФС у м.Києві.

Отже, відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП ОСОБА_2 є суб'єктом декларування на якого поширюється дія Закону.

Згідно з частиною першою статті 45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2, будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік 12 квітня 2018 року, тобто несвоєчасно.

Доказів поважності причин неподання ОСОБА_2 у визначений законом строк тобто до 01.04.2018 року декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, у судовому засіданні здобуто не було.

Крім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення у їх сукупності.

У зв'язку із зазначеним, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 своїми діями, які виразилися у несвоєчасному без поважних причин поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що він пропустив строк подачі декларації з поважних причин та не мав умислу на неподання декларації, не спростовують даних протоколу про адміністративне правопорушення, з огляду на наступне, з огляду на наявність у ОСОБА_2 такої можливості з 01.01.2018 року до 01.03.2018 року, а також в ті дні березня 2018 року, які він не перебував на лікарняному, при цьому про несправність електронного цифрового підпису він виявив лише 30 березня 2018 року в останній із днів, передбачених для подачі декларації, при цьому жодних спроб подати таку декларацію до 30 березня 2018 року він не вчиняв. Крім того, електронний цифровий підпис він отримав в день звернення для видачі нового ключа, проте декларацію подав лише 12 квітня 2018 року мотивуючи це з'ясуванням питань щодо його майнового стану та отримання у власність земельної ділянки, водночас жодних підтверджуючих документів про наведене суду надано не було. При цьому, ОСОБА_2 мав досвід подачі декларації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та був обізнаний з порядком та строками подачі декларації.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_2 не поставився серйозно до виконання обов?язків, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», що призвело до несвоєчасного без поважних на те причин, подання декларації ним особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується наступне.

Відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно з п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, датою виявлення вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, є дата складання адміністративного протоколу, тобто 04 грудня 2018 року.

Проте, суд не погоджується із таким твердженням, оскільки 18 квітня 2018 року листом Головного управління Державної фіскальної служби в м.Києві було повідомлено Національне агентство з питань запобігання корупції про несвоєчасне подання ОСОБА_2 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік. Разом з тим, таке повідомлення Національне агентство з питань запобігання корупції було отримано 25 травня 2018 року за Вх.№ЗП-4786/18.

Таким чином, на час направлення до суду 07 грудня 2018 року вказаного адміністративного протоколу відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, вже минуло понад три місяці після моменту виявлення вчиненого правопорушення, пов'язаного з корупцією, тобто закінчились строки, встановлені ч.3 ст. 38 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю.

Враховуючи викладене та керуючись ч.3 ст. 38, ч.1 ст. 172-6, п.7 ст. 247, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП - закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Києва М.С. Антонюк