ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №645/3870/19 Суддя 1-ї інстанції: Горпинич О.В.
Провадження № 33/818/943/19
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Полтавця Юрія Дмитровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Полтавця Юрія ОСОБА_2 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 9 липня 2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 9 липня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 9 червня 2019 року о 3 годині 42 хвилини по вулиці Туркестанській, 30 в м. Харкові ОСОБА_1 передав керування автомобілем «Мазда 3», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого він є, водію ОСОБА_3 , яка в АДРЕСА_2 . Туркестанській АДРЕСА_3 керувала ним в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARHJ 0296 в присутності двох свідків. Результат огляду 0,78 %о проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «г» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням, захисник Єпіфанцева В.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 9 липня 2019 року скасувати, провадження у справі закрити

В обгрунтування апеляційних вимог захисник посилається на те, що суддею не вірно були з`ясовані обставини справи. Вказує, що на відеозаписі зафіксовано рух автомобіля патрульної поліції по відношенню до автомобіля «Мазда 3», який був припаркований з вимкнутим двигуном, без порушень Правил дорожнього руху, та у якого загораються задні стоп-сигнали. Зауважує, що вони загораються при вимкнутому двигуні. Зазначає, що через деякий час з автомобіля виходить ОСОБА_3 , після чого фари вимикає ОСОБА_1 , щоб не сів акумулятор автомобіля, вказане свідчить про припущення, що ОСОБА_3 могла керувати автомобілем. А ОСОБА_1 не знав, що ОСОБА_3 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Полтавця Ю.Д., які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним суд вважає, що судом першої інстанції було дотримано вимоги вказаної правової норми.

В судовому засіданні апелянт наполягав, що з наявного в матеріалах справи відеозапису не можливо встановити факт руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 .

Апеляційний суд відкидає доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_3 не здійснювала керування автомобілем «Мазда 3», державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки цей факт було встановлено постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.07.2019 року, якою ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Як встановлено в судовому засіданні вказана постанова не була оскаржена, та набула чинності.

Крім того, згідно постанови серії ДП18 № 625065 від 09.06.2019 року, того ж дня, о 03 годині 42 хвилини водій ОСОБА_1 в м. Харкові по вулиці Туркестанській, 30, передав керування автомобілем «Mazda 3», державний номерний знак НОМЕР_1 іншій особі - ОСОБА_3 , що не мала при собі посвідчення водія на право керування таким транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1а та п. 2.2 Правил дорожнього руху України. Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 , що він ніби то не знав, що ОСОБА_3 перебувала в стані алкогольного сп`яніння апеляційний суд вважає непереконливими, враховуючи зміст алкоголю, який був встановлений в результаті її огляду, та перебування останньої значний час поруч з ОСОБА_1 у стислому приміщенні (салоні автомобіля).

У зв`язку з чим апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що дії ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 2.9 «г» Правил дорожнього руху України, яким заборонено передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

Відповідно до п. 11 цієї Постанови, допуском до керування транспортним засобом особи, яка не має права ним керувати або перебуває у стані сп`яніння, визнають усні чи письмові згоду, розпорядження, вказівку особи, відповідальної за технічний стан чи експлуатацію цього засобу, про його використання у сфері дорожнього руху таким водієм. Як допуск можна розглядати також мовчазну згоду, видачу маршрутного листа, передачу ключів і документів або керма, невідсторонення водія від керування тощо.

Передача транспортного засобу можлива за усною чи письмовою згодою, а також мовчазною згодою шляхом передачі ключів і документів або керма.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав вважати необгрунтованим висновок суду першої інстанції, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується відомостями, що містяться в тих доказах, які зазначені в оскаржуваній постанові. Цим доказам надано повну та належну оцінку, у зв`язку з чим підстав для скасування постанови від 09.07.2019 року за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Полтавця Юрія Дмитровича залишити без задоволення, а постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.07.2019 року у відношенні ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П.Цілюрик