Справа № 461/5724/18 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/811/487/18 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 30 жовтня 2018 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 30 жовтня 2018 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 дохід держави 352,40 гривень судового збору.

Згідно з постановою судді ОСОБА_2 30 липня 2018 року, о 06.00 год., на вул. Зелена, 1, у м.Львові керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення вимови), від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР.

На постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 30 жовтня 2018 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, скасувати дану постанову та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги в частині поновлення строку на апеляційне оскарження адвокат ОСОБА_3 зазначає, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся у відсутності ОСОБА_2, оскільки він не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, так як жодні судові повідомлення та повістки на його домашню адресу не надходили, що підтверджується і відсутністю в матеріалах справи повісток про виклик до суду та відповідних розписок про отримання ним викликів до суду. Також вона звертає увагу на те, що в період з 29 по 30 жовтня 2018 року ОСОБА_2 знаходився в ізоляторі тимчасового тримання Києво-Святошинському району Київській області, а відтак не міг бути належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, а також з'явитися на розгляд справи. Тому вважає висновок судді суду першої інстанції про його небажання з'явитися на розгляд справи необґрунтованим та передчасним. Розгляд справи у його відсутності позбавив його можливості дати пояснення щодо обставин справи.

Щодо обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення, то зазначає, що працівниками поліції не були роз'яснені ОСОБА_2 в повному обсязі його права і обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, що унеможливило його скористатися кваліфікованою юридичною допомогою, а також реалізувати гарантовані законами та Конституцією України права.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а відповідно до ст. 268 цього Кодексу, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи щодо нього, при цьому матеріали справи не містять доказів про те, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений судом про дату, місце та час розгляду справи щодо нього.

Щодо надіслання копії постанови на адресу ОСОБА_4, то слід зазначити, що матеріали справи не містять даних про надіслання такої на його адресу, проте в таких міститься заява адвоката ОСОБА_3 від 12 листопада 2018 року (а.с. 21) про надання копії постанови, з якої вбачається, що така копія їй була надана в суді першої інстанції 26 листопада 2018 року, про що вона розписалася та відповідно в межах десятиденного строку на апеляційне оскарження звернулася з апеляційною скаргою на постанову судді суду першої інстанції (а.с. 24-26).

З урахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права на захист особи, з урахуванням недотримання суддею суду першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції відносно ОСОБА_2 є поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах даної справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 073570 від 30.07.2018 року (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 30.07.2018 року (а.с. 3, 4), які містяться в матеріалах даної адміністративної справи, згідно яких вони ствердили, що були свідками того, як водій автомобіля марки «AudiA7», н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 відмовився на вимогу працівників поліції у встановленому порядку пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Таким чином, наявними у справі доказами стверджується факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з'ясовано всі обставини справи.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було роз'яснено ОСОБА_2 його права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, то такі не заслуговують на увагу та спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що такі права і обов'язки ОСОБА_2 були роз'яснені. Разом з тим, ОСОБА_2 від підписання протоколу та надання пояснень по справі відмовився.

Що стосується розгляду справи у відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, що, на думку апелянта, позбавило його можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, то слід зазначити, що в суді апеляційної інстанції таке право йому та його захиснику було надане, справа неодноразово призначалася до розгляду, проте ні ОСОБА_2, ні його захисник - ОСОБА_3 на розгляд справи не з'явилися та не надалижодних доказів, які б спростовували його вину вчиненні адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_3вважаю такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Ураховуючи вищенаведене, суддя суду першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного правопорушення і наклав стягнення з урахуванням положень ст. 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що є необхідним і достатнім та відповідає меті адміністративного стягнення.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

поновити адвокату ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 30 жовтня 2018 року.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 30 жовтня 2018 року стосовно ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.