Справа № 357/4761/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2019 суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ларіна О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №51190210 від 20.02.2019 вбачається, що ОСОБА_1 , не сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості за період з 01.06.2017 по 20.02.2019 в сумі 12238,25 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, чим порушує ч. 12 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень до суду не надав. Суддя, виходячи з норм статтей 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутності. ЇЇ неявка навіть в одне судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №51190210 від 20.02.2019, виконавчим листом №2-3208/11 від 29.09.2011, постановою про відкриття виконавчого провадження, розрахунком заборгованості по аліментам, декларацією про доходи та майно боржника, рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з ч. 12 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», у разі наявності в діях боржника ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, державний виконавець складає протокол про адміністративне правопорушення та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

Кодекс України про адміністративні правопорушення доповнений статтею 183-1 згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», від 07.12.2017 та набув чинності 06.02.2018року, а відтак підлягає застосуванню до правовідносин, які виникли з 06.02.2018 року.

З розрахунку заборгованості зі сплати ОСОБА_1 аліментів вбачається, що за період із липня 2018 року по квітень 2019 року, ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 14235,75 гривень, а сума сплачених аліментів за цей період - 00.00 гривень.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП характеризується виною у формі умислу або необережності. ОСОБА_1 є особою працездатного віку, не являється інвалідом, а тому має можливість вжити заходів для свого працевлаштування та сплачувати аліменти на дитину.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.183-1 КУпАП - несплата аліментів на утримання дитини одним з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Суддя вважає, що правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , є триваючим, та вважає датою його виявлення 01.04.2019 (дата розрахунку заборгованості), отже строк накладення стягнення на момент ухвалення даної постанови не сплив.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддею не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вчинення правопорушення вперше, вважаю можливим застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді передбачених санкцією інкримінованої частини статті суспільно корисних робіт, а їх тривалість визначити як мінімальну, передбачену санкцією ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 40-1, 221, 283, 284 КУпАП та відповідно до ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384, 20 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО. В. Ларіна