Єдиний унікальний номер 219/7540/19 Номер провадження 33/804/576/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Савкова С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю секретаря судового засідання Ямчук О.М., особи, звільненої від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього, на постанову судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 липня 2019 року, якою :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, який народився в смт. Кутейникове Амвросіївського району Донецької області, не працюючого,що має вищу освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, застосовано до ОСОБА_1 усне зауваження, а провадження у справі закрито,-

В С Т А Н О В И Л А

Постановою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 липня 2019 року встановлено, що 24.07.2018 року близько 11 год. 00 хв. на території Амвросіївського району Донецької області, перетнув державний кордон з російської Федерації в Україну в напрямку н.п. Матвеєв Курган (РФ) - н.п. Успенка (Україна) поза пунктами пропуску через державний кордон України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Із зазначеним рішенням не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі за відсутністю в його дія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, апелянт зазначає, що 05.07.2019 р. слідував на своєму власному автомобілі з м. Бахмут до м. Донецьк, де проживають батьки, через КГІВВ «Майорск». На КПВВ апелянта зупинено військовими, затримано автомобіль, через деякий час ОСОБА_1 запросили підписати якісь документів.

З пояснень, наданих працівником, який складав протокол, апелянт зрозумів лише, що ним порушено правила перетину державного кордону, за що у останнього на місці було вилучено автомобіль MERCEDES-BENZ CLK200, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN номер НОМЕР_2 , 1999 року випуску, електронний ключ від транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу № НОМЕР_3 .

Також ОСОБА_1 повідомили, що справа про адміністративне правопорушення буде слухатись 08.07.2019 р. в Артемівському міськрайонному суді в м. Бахмут, але йому туди їхати не потрібно у зв`язку з тим, що ця справа буде закрита.

Апелянт вказує, що дійсно написав власноруч розписку про те, що йому повідомили про слухання справи, потім ним підписано ще деякі документи, але зроблене це в стані стресу, під тиском військовослужбовців, оскільки всі вищенаведені події тривали значний проміжок часу, ОСОБА_1 був наляканий та збентежений.

Як людина юридично не обізнана, апелянт не усвідомлював свого права на відмову від підпису будь-яких документів, а також на право мати захисника.

Після цього інциденту апелянт до 20.07.2019р. знаходився в окупованому Донецьку у батьків, які в даний час хворіють, не маючи змоги та коштів одразу звернутись за юридичною допомогою. Тільки 24.07.2019р. апелянт звернувся за юридичною допомогою на підконтрольній Україні території.

З отриманих на КПВВ «Майорськ» документів стало зрозуміло, що стосовно ОСОБА_1 складено два протоколи про адміністративні правопорушення: перший протокол складений працівником Донецької митниці ДФСУ за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 Митного Кодексу України, на підставі якого в мене було вилучено автомобіль; другий - працівником прикордонної служби «Бахмут» Краматорського прикордонного загону ДПСУ за ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Звертає увагу, що посадовою особою відділу прикордонної служби «Бахмут» Краматорського прикордонного загону ДГІСУ при складанні протоколу від 05.07.2019р. за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП не дотримано вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а саме не викладено суті даного адміністративного правопорушення, так як зазначені у протоколі обставини правопорушення не відповідають всім ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

В протоколі від 05.07.2019 лише зазначено, що апелянт 24.07.2018 року близько 10 год. 00 хв. на території Амвросіївського району Донецької області перетнув державний кордон з російської Федерації в Україну в напрямку н.п. Матвєєв Курган (РФ) - н.п. Успенка (Україна) поза пунктами пропуску через державний кордон України. Не зазначено, за якою саме кваліфікуючою ознакою ч. 1 ст. 204-1 КУпАП апелянт вчинив правопорушення: чи відбувалось перетинання без відповідних документів, чи за підробленими документами, чи за документами, які містять підроблені дані, чи без відповідного дозволу, тощо.

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, мотивуючи його тим, що після того, як стосовно останнього складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 до 20 липня 2019 року перебував на непідконтрольній Україні території, у своїх батьків, і лише 24 липня 2019 року у апелянта появилась реальна змога реалізувати своє право на захист та звернутися за юридичною допомогою. Також вказує, що саме 24 липня 2019 року з ЄДРСР йому стало відомо про оскаржувану постанову.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши особу, яку звільнено від адміністративної відповідальності, вивчивши доводи клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу, апеляційна інстанція доходить наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 розглянуто без участі останнього, при цьому відсутні будь-які відомості щодо направлення ОСОБА_1 оскаржувану постанову.

На підставі викладеного, апеляційна інстанція вважає за необхідним визнати твердження апелянта, що йому стало відомо про оскаржуване рішення лише 24 липня 2019 року з ЄДРСР таким, що відповідає дійсності.

Також, суд бере до уваги факт того, що ОСОБА_1 до 20 липня 2019 року перебував на тимчасово непідконтрольній території України та не міг реалізувати свого права на захист у строк, передбачений законодавством.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд доходить висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанову суду першої інстанції підлягає задоволенню.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Наведені норми чинного законодавства судом першої інстанції в повному обсязі не виконано.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201-1 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ДЛРУ № 122920 від 05.07.2019 (арк.с.1), взяв до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 від 05.07.2019 (арк.с.4).

Апеляційний суд звертає увагу, що з доданої до протоколу про адміністративне правопорушення роздруківки Державної прикордонної служби України про перетин кордону, вбачається, що ОСОБА_1 перетнув ПП Майорське (Зайцеве) 24.07.2018 року о 12год. 42 хв. 55 сек.

При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 24.07.2018 року близько 10 год. ОСОБА_1 на території Амвросіївського району Донецької області, перетнув державний кордон з російської Федерації в Україну в напрямку н.п. Матвеєв Курган (РФ) - н.п. Успенка (Україна) поза пунктами пропуску через державний кордон України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи вищенаведені факти, пояснення ОСОБА_1 , який зазначив, що в той день встиг відвідати батьків, апеляційний суд доходить об`єктивного висновку, що за такий короткий проміжок часу, а саме менше трьох годин, неможливо проїхати відстань з н.п. Успенка (Україна) до ПП Майорське (Зайцеве), пройти численні перевірки документів на особу та транспорт, а також заїхати до родичів.

Зазначене свідчить про наявність суперечностей, пов`язаних з фактичними обставинами справи, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення та визнаними судом першої інстанції доведеними.

У зв`язку з викладеним, на думку апеляційної інстанції, лише письмові пояснення особи, щодо якої складено протокол, не можуть бути визнані як беззаперечний доказ наявності вини у вчинені адміністративного правопорушення.

Слід звернути увагу, що від вказаних письмових пояснень ОСОБА_1 відмовився, зазначив, що надав їх перебуваючи у стресовому стані та під психологічним тиском військовослужбовців, будучи юридично необізнаною особою, а тому суд першої інстанції повинен був більш ретельно з`ясувати всі обставини справи та допитати ОСОБА_1 , щоб усунути всі можливі сумніви щодо вчинення особою адміністративного правопорушення.

Також слід зазначити, що службовою особою, яка склала протокол щодо ОСОБА_1 не додано будь-яких доказів на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, викладених у протоколі.

В матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 перетнув державний кордон поза пунктами пропуску саме 24 липня 2018 року близько 10-00 год., як вказано в протоколі.

На зазначене суд першої інстанції не звернув уваги, а тому апеляційний суд доходить висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати, як необґрунтовану та передчасну.

Апеляційний суд вважає за необхідним закрити справу щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, оскільки чинним КУпАП не передбачена можливість закривати справи у зв`язку з відсутністю достатніх доказів на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И Л А

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 липня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 липня 2019 року скасувати.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Савкова