Єдиний унікальний номер 725/6103/18
Номер провадження 3/725/328/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2019 року.Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Вольська-Тонієвич О.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вбачається, що він 06 листопада 2018 року о 00:44 год. керував транспортним засобом марки «MAZDA 323F», н.з.633-87КТ по вул.Руській, 249 в м.Чернівці у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом в КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер».

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 просив адміністративну справу повторно повернути до Управління патрульної поліції для належного оформлення, про що надав письмове клопотання. Додатково пояснив, що ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи відносно нього, оскільки на телефонні дзвінки він не відповідає.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, дослідивши письмові матеріали вказаної вище адміністративної справи, вважаю, що її слід направити для проведення додаткової перевірки, виходячи з наступних підстав:

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 11.06.2004 року «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя має своєчасно, всебічно, повно й обєктивно зясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Згідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного спяніння та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, Міністерством охорони здоровя України від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділ І Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя (пункт 12 розділ ІІ Інструкції).

При цьому, пунктом 7 Розділу І Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (пункт 7 Розділ І Інструкції).

Таким чином, законодавцем чітко визначено, що огляд на стан спяніння проводиться в найближчому закладі охорони здоровя тільки тоді, коли водій відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Під час розгляду справи адвокат ОСОБА_2 неодноразово звертав увагу суду на те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 у керуванні транспортного засобу у стані спяніння працівниками поліції долучено до матеріалів адміністративної справи диск на якому міститься відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора).

Разом з тим, на вказаному диску відсутні відеофайли зупинки транспортного засобу, який керував ОСОБА_1, а також відео з якого би вбачалося, що патрульними було запропоновано пройти ОСОБА_1 огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу.

Також, згідно ч. 2 п.п. 5, 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння і проведення такого огляду, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України 17.12.2008 року № 1103 та є чинним, підтвердження стану спяніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності; водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя; поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав; у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Розділом ІІІ п.п.12,13 Інструкції передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Виходячи з наведеного вище, у випадку неможливості лікарем відібрати у особи на дослідження предмет біологічного середовища у вигляді сечі, він зобовязаний відібрати інший предмет біологічного середовища. Це може бути, як сеча, так і слина, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. У випадку неможливості відібрання в особи вище перелічених предметів дослідження, лікар зобовязаний відібрати кров.

За результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п.15).

Проте, як вбачається з переглянутого судом запису нагрудних камер поліцейських, лікарем всупереч вимог вказаної Інструкції не відбирались жодні біологічні зразки у ОСОБА_1 для проведення дослідження, натомість застосовано вимірювальний прилад, який відноситься до газоаналізаторів. Будь-які лабораторні дослідження лікарем не проводились.

Варто зауважити, що з метою усунення вказаних суперечностей, а саме для надання пояснень по вказаному факту, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 неодноразово було повернуто до Управління патрульної поліції в Чернівецькій областідля належного оформлення.

Однак працівниками поліції жодних пояснень (рапорту) долучено до матеріалів справи не було та формально справу повторно повернуто до суду.

Більше того, справу працівниками поліції було повернуто до суду тільки за декілька днів до спливу трьохмісячного строку накладення адміністративного стягнення, що позбавляє суд навіть належним чином викликати ОСОБА_1 для розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.251 КУПАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу.

За змістом ст.252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи непростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому суд виходить з вимог статті 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оскільки це має значення для повного дослідження всіх обставин по справі та для обєктивного встановлення наявності або відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КпАП України, то справу про адміністративне правопорушення слід направити для проведення додаткової перевірки, а саме: для усунення вказаних у описовій та мотивувальній частинах постанови, а також у постановах суду від 04.12.2018р. та 16.01.2019р., якими було повернуто вказану справу для доопрацювання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 130 , 221, 251, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАПповернути до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області для проведення додаткової перевірки.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич