Справа №: 671/2510/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2019 року суддя Волочиського районного суду Хмельницької області Ніколова С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

14 листопада 2018 року о 19 годині 20 хвилин ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, в м. Волочиськ Хмельницької області по вул. Довженка, 2, керував автомобілем НОМЕР_1, чим порушив вимоги п.п. а п. 2.9 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1, який про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про наявність поважних причин неявки до суду.

При розгляді даної справи суд приймає до уваги те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обовязкової участі особи при розгляді справи за ч. 1ст. 130 КУпАП, та з врахуванням принципу судочинства, що зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1, приймаючи до уваги наступне.

Судом вживались належні заходи для повідомлення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи. Зокрема, останній повідомлявся про час та місце розгляду справи за допомогою смс-повідомленя за номером телефону, що зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 8).

Також ОСОБА_1 за адресою його проживання (АДРЕСА_1) надсилались поштові повідомлення (а.с. 9-11, 23-25), які не були отримані ним, чи для передачі йому членами його сім'ї, з незалежних від суду причин.

Одночасно, суд, з метою своєчасного розгляду даної справи, направляв до органу поліції листи про сприяння суду у повідомленні ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи та виклик у судові засідання, призначені на 26.12.2018 року о 16 год. 50 хв., 29.12.2018 року о 08 год. 00 хв., 14.01.2019 року о 13 год. 00 хв., 17.01.2019 року о 08 год. 10 хв., 25.01.2019 року о 08 год. 30 хв. Працівниками поліції дружині ОСОБА_1 було повідомлено відомості про час і дату розгляду судом справи, про що свідчать рапорт поліцейського та відеозаписи, записані на sd-r диск (а.с. 36-39).

Крім цього, інформація щодо даної справи була розміщена на офіційному вебпорталі судової влади України.

Тобто, ОСОБА_1 були створені умови для реалізації особистого захисту своїх інтересів та передбачених ст. 268 КУпАП прав під час розгляду справи, однак він не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні та надання пояснень суду під час судового засідання.

При цьому суд враховує, що Україна, ратифікуючи Конвенцію про захист прав людини і основних свобод, взяла на себе обов'язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 р., не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Також, при розгляді даної справи суд бере до уваги норми Конвенції та практики ЄСПЛ, з яких вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Так, пунктом 1.3 Правил Дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п.п. а п. 2.9 Правил водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 057975 від 14.11.2018 року (а.с. 1), даними висновку № 154 від 14.11.2018 року Волочиської центральної районної лікарні щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп'яніння (1,72 проміле) (а.с. 2), відеозаписом обставин правопорушення, що записаний на оптичний диск (а.с. 4).

Вказаний протокол серії БР № 057975 від 14.11.2018 року підписаний ОСОБА_1, де він власноручно виклав письмове пояснення, в якому визнав себе винним у порушенні Правил дорожнього руху, вказавши, що випив пива 0,5 л та керував автомобілем.

З результатами медичного огляду, проведеного 14.11.2018 року о 19 год. 40 хв. в приміщенні Волочиської районної лікарні, ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його власноручний підпис в висновку огляду на стан сп'яніння № 154. Заперечень щодо результатів огляду ОСОБА_1 не надавав.

Вирішуючи дану справу, суд також приймає до уваги те, що від керування автомобілем ОСОБА_1 був відсторонений, автомобіль було передано ОСОБА_2

Враховуючи викладене, з дотриманням закріплених в Конституції України принципів законності, гуманізму і справедливості, з урахуванням характеру та ступеня небезпечності вчиненого правопорушення, яке за своєю формою є умисним, враховуючи ступінь вини правопорушника, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП України з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суд визначає для правопорушника ОСОБА_1 дане адміністративне стягнення з метою запобігання вчинення ним нових правопорушень в майбутньому та спонукання його до правослухняності.

На думку суду, дане адміністративне стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення правопорушника.

Керуючись ст. ст. 10, 27, 33, 40-1, 130, 245, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп.

На постанову може бути подана скарга до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Суддя: