П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 17 листопада 2018 року в 02 год. 02 хв. біля будинку № 6 по вул. Головатого в м. Борисполі, керував автомобілем «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Одночасно апелянт ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк він пропустив із поважних причин.

Апелянт зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції він був не присутнім, оскільки не отримував судову повістку. ОСОБА_2 звертає увагу на те, що копію судового рішення до цього часу не отримав, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження він пропустив з поважних причин.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що судом неповно досліджені необхідні для вирішення справи обставини та порушено норми матеріального і процесуального законодавства. На його думку, суд не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

ОСОБА_2 звертає увагу на те, що судом першої інстанції розглянуто справу за його відсутності, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 268 КУпАП, а тому постанова суду підлягає скасуванню. Він зазначає, що якби був присутнім в судовому засіданні, то суд прийняв би рішення про його звільнення від відповідальності.

Апелянт зазначає, що він був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння, проте він відмовився у зв'язку з тим, що не погоджувався з твердженням поліцейських щодо наявних в нього ознак алкогольного сп'яніння.

Переглянувши справу та заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який підтримав клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 26 грудня 2018 року судом за відсутності ОСОБА_2 ухвалене рішення про визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Матеріали справи не містять даних про дату отримання ОСОБА_2 копії постанови.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпро право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга приймається до розгляду.

Заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Оскаржуючи судове рішення, ОСОБА_2 звертає увагу на те, що судом першої інстанції розглянуто справу за його відсутності, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Апеляційний суд зазначає, що та обставина, що справу було розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може бути визнана безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови, з огляду на наступне.

Відповідно до матеріалів провадження, суд своєчасно повідомляв ОСОБА_2 про час і місце розгляду справи, проте він неодноразово подавав клопотання про відкладення судового засідання.

У зв'язку з цим, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про можливість розгляду справи за його відсутності, оскільки, в даному конкретному випадку це не вплинуло і не могло вплинути на дотримання судом вимог ст. 245 КУпАП щодо забезпечення реалізації завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи та її вирішення в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Судове рішення є мотивованим. Суд вказав, які докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП він приймає, а тому доводи апелянта про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення, зокрема, стану алкогольного сп'яніння.

Відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи перебував водій в стані сп'яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 керував автомобілем «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідно до яких в їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не заперечував того, що він був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння, проте він відмовився у зв'язку з тим, що не погоджувався з твердженням поліцейських щодо наявних в нього ознак сп'яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він не містить будь - яких зауважень стосовно того, що ОСОБА_2 не бажав проходити огляд у зв'язку з вищевказаною причиною.

Апеляційний судом було досліджено відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, відповідно до якого ОСОБА_2 інспектор поліції в присутності двох свідків пропонував пройти огляд на стан сп'яніння як на місці за допомогою спеціального приладу «Драгер», так і проїхати до медичного закладу. Більше того, поліцейський роз'яснив ОСОБА_2 наслідки відмови від проходження огляду, а саме, що така відмова є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду та водночас не зазначав підстави своєї відмови, про які він заявляє в апеляційній скарзі.

Отже, ОСОБА_2 .Ф. повинен був виконати вимоги інспектора патрульної поліції пройти огляд на стан сп'яніння. Не виконавши це, він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що судом першої інстанції зроблений правильний висновок.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун