Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/367/19 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ст. ст. 122-4, 124, суддя Луста С.А.
ч. 1 ст. 130 КУпАП Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю секретаря Таран З.В.,

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Яцук Н.М.

розглянула апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2019 року відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Висунськ Березнегуватського району Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За постановою судді, 04.08.2019 р. о 17.00 год. в с. Висунськ Березнегуватського району Миколаївської області по вул. Широкій, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ 110557», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота.

О 17.00 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ЗАЗ 110557», в с. Висунськ Березнегуватського району Миколаївської області по вул. Широкій, рухаючись заднім ходом, допустив зіткнення із транспортним засобом марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був припаркований біля магазину та належить ОСОБА_2 , після чого, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ЗАЗ 110557» залишив місце пригоди. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

В подальшому, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ст. 122-4 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Вважає, що суддею місцевого суду неправильно встановлені обставини справи, справу розглянуто однобічно, не враховано обставин, на які він посилався в судовому засіданні та які мають суттєве значення для встановлення фактичних обставин справи, прийнято до уваги докази, що є недопустимими.

Наполягає на тому, що допустив зіткнення із автомобілем ОСОБА_2 , однак, побачивши пошкодження автомобілю домовився із потерпілою про те, що приїде наступного дня та вирішить із її чоловіком питання відшкодування завданої шкоди, на що остання погодилась, після чого, він залишив місце пригоди. Приїхавши додому він, разом із сусідом, вжив алкогольні напої та ліг відпочивати. Через деякий час його мати повідомила, що приїздили працівники поліції та самовільно із його автомобілю забрали посвідчення водія. О 19.30 год. знов приїхали працівники поліції ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , а також потерпіла та свідок ОСОБА_5 .

Стверджує, що у його присутності працівниками поліції будь-яких протоколів про адміністративні правопорушення не складалось та надати свої пояснення працівники поліції йому не пропонували.

Він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічних приладів та у медичному закладі, у зв`язку із тим, що пройшов значний час, при цьому, після повернення додому він вжив спиртні напої.

Вважає, що працівники поліції, в порушення вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», пропонували пройти огляд на стан сп`яніння не на місці зупинки, оскільки на місці події їх не було, а вже тоді, коли він перебував вдома, а транспортний засіб біля його двору.

На думку апелянта, протоколи про адміністративні правопорушення, які складені працівниками поліції не є доказами.

Зауважує, що суддя місцевого суду безпідставно прийняла до уваги показання свідка ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_2 , про те, що він керував автомобілем 04.08.2019 р., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, оскільки законом не передбачено, що стан алкогольного сп`яніння може бути встановлено показаннями свідків або потерпілих. Крім того, потерпіла ОСОБА_2 є особою, яка зацікавлена в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, а відтак, не може бути одночасно свідком по цій справі.

Наголошує на тому, що в матеріалах справи відсутні дані про фіксування обставин інспектором патрульної поліції, за допомогою нагрудного відео реєстратора, та щодо проведення відеозапису технічними засобами, а відтак, відеозапис, який наявний в матеріалах справи, є неналежним доказом.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Яцук Н.М. та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно ст. 294 КУпАП, апеляційний, суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за зазначених у постанові обставин ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, є законним і обґрунтованим та апелянтом не оскаржується.

Щодо доводів апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, то вони є безпідставними, виходячи з наступного.

Диспозицією ст. 122-4 КУпАП встановлена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно з положеннями п. 2.10 Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, зокрема, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Відповідно до п. 2.11 Правил дорожнього руху, якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортні засоби можуть безпечно рухатися, водії (за наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного) можуть прибути до найближчого поста або до органу Національної поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею.

З аналізу вказаних норм вбачається, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди та у разі відсутності другого водія, водій, який вчинив порушення Правил дорожнього руху, повинен вжити всіх можливих заходів для встановлення власника іншого транспортного засобу з метою встановлення обставин скоєного, зокрема в частині наявності заподіяння матеріальної шкоди, та викликати працівників поліції.

Відповідно поясненням, наданим ОСОБА_1 під час розгляду справи в місцевому суді, 04.08.2019 р. він допустив зіткнення із автомобілем ОСОБА_2 , однак, побачивши пошкодження автомобілю домовився із потерпілою про те, що приїде наступного дня та вирішить із її чоловіком питання відшкодування завданої шкоди, на що остання погодилась, після чого, він залишив місце пригоди.

Таким чином, матеріалами справи встановлено факт вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди 04.08.2019 р., а також те, що після цього ОСОБА_1 залишив місце пригоди, що не заперечив сам правопорушник.

За наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, що підтверджується поясненнями самого правопорушника, а також потерпілої ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_5 .

Разом з тим, доводи апелянта про порушення, допущенні працівниками поліції, під час складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП, порушення є такими, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, підлягають огляду на стан такого сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Згідно з п. 9 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. №1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Крім цього, вказаною Інструкцією встановлено, що відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння має відбуватися на місці зупинки транспортного засобу (п. 7, Загальних положень).

Згідно із п. 6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Зі змісту матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння не на місці зупинки, а за місцем мешкання останнього, при цьому, відповідно до пояснень ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_5 , дорожньо-транспортна пригода сталась о 17.00 год., а пропозиція проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння близько 19.35 год., що свідчить про недотримання часового проміжку 2 годин, які передбачені наведеною інструкцією.

Враховуючи, що огляд проводився не в місці зупинки автомобіля, в термін більше двох годин після керування транспортними засобом, за участю потерпілої ОСОБА_2 в якості свідка, апеляційний суд приходить до висновку, що вказані порушення є істотними та такими, що тягнуть визнання огляду недійсним.

За наведеного, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи рішення про накладення стягнення, суддя місцевого суду врахувавши що ОСОБА_1 вчиненні правопорушення передбаченні ст. 124, ст. 122-4 та ч. 1 ст. 130 КупАП, у відповідності до ст. 36 КУпАП, наклав стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Враховуючи, що в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП провадження підлягає закриттю, постанова судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2019 року, згідно із п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, має бути змінена.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, змінити.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

Виключити з резолютивної частини постанови рішення суду про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

В іншій частині постанову судді залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва