Категорія: ст.124 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2019 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю потерпілого ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1, приватного підприємця, на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 24 жовтня 2018 року, о 18 год. 20 хв., в м. Луцьку по пр. Перемоги, 25 керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz C220, номерний знак НОМЕР_2, рухався з пр. Соборності в напрямку пр. Перемоги під час перестроювання з лівої смуги руху в праву, не дав дорогу транспортному засобу Mercedes Vito, д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, чим порушив вимоги пункту 10.3 Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Просить врахувати, що на момент зіткнення його автомобіль перебував у нерухомому стані. Зазначає, що водій ОСОБА_2 мав достатньо відстані та часу при умові дотримання швидкості руху 50 км/год, щоб вжити заходів для уникнення зіткнення. Вважає, що саме перевищення дозволеної швидкості водієм автомобіля Mercedes Vito, д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 стало причиною ДТП.

ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте в судове засідання вони не з'явилися, клопотань про її відкладення до початку розгляду до суду не подавав, що не перешкоджає її розгляду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який просив постанову судді залишити без змін, пояснення свідків, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

За заявою ОСОБА_3 апеляційним судом оголошувалась перерва для подання поштового конверта, як доказу отримання копії судового рішення 5 грудня 2018 року та спростування даних письмового доказу (а.с.12) про отримання ним особисто в приміщенні суду першої інстанції копії постанови від 23.11.2018 року.

З письмового повідомлення від 29.11.2018 року №161/17336/18/52947/2018 вбачається, що підтверджує факт направлення йому копії судового рішення після зазначеної дати про отримання особисто 23.11.2018 року, що вказує на обґрунтованість пояснень ОСОБА_3 про помилковість такого запису та підтверджує факт отримання копії 05.12.2018 року.

Оскільки копію постанови судді ОСОБА_3 отримано 05 грудня 2019 року, апеляційну скаргу подано 17 грудня 2018 року, тобто у строк визначений ч.2 ст.294 КУпАП, а тому, строк на апеляційне оскарження йому слід відновити.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, які зазнали механічні пошкодження, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Згідно наданих суду першої інстанції та в апеляційному суді пояснень потерпілого ОСОБА_2, вбачається, що у вказані у постанові дату та час він керував Mercedes Vito, д.н.з. НОМЕР_1, спускаючись з мосту в сторону пр. Перемоги, рухався в правій смузі, яка була вільною від транспортних засобів. Раптово змістившись з лівої смуги в праву, йому перегородив дорогу автомобіль Mercedes-Benz з іноземною реєстрацією, яким керував ОСОБА_3, і сталося зіткнення. Водій ОСОБА_3 самовільно залишив місце події.

Об'єктивність пояснень потерпілого про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні 24.10.2018 року ДТП із-за порушення ним п.10.3 ПДР України стверджується показаннями поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які показали, що вони прибули на виклик, автомобіль «Мерседес Віто» стояв на місці, іншого транспортного засобу на місці не було, коли зателефонували до нього ОСОБА_3 прибув на місце події. Свій автомобіль поставив в місці зазначеному на схемі ДТП, пояснив, що згідний на Європротокол, визнавав свою вину, пояснював обставини ДТП, а саме, що повертав праворуч і зачепив ліву сторону автомобіля «Мерседес Віто», у зв'язку з чим на нього був складений протокол за порушення п.10.3 ПДР України. Оскільки у ОСОБА_3 була відсутня страховка саме на цей автомобіль, на нього також була винесена і постанова за ст.126 КУпАП.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що до неї зателефонував чоловік ОСОБА_2, який попросив привести йому на місце події зарядний пристрій до мобільного телефону. Чоловік повідомив поліцію про пригоду, страхову компанію, іншого учасника пригоди на місці події не було.

Свідок ОСОБА_7 вказав, що за проханням ОСОБА_2 прибув на місце події, іншого учасника ДТП там не було. Поліцейські, які прибули десь через годину по вказаному ОСОБА_2 номером телефону викликали ОСОБА_3, який постави автомобіль на місці зазначеному на схемі місця ДТП.

З пояснень ОСОБА_3 вбачається, що він у вказану вище дату та час рухався своїм автомобілем по мосту від проспекту Соборності в сторону проспекту Перемоги у лівому ряду зі швидкістю 20 км/год, оскільки перед ним була пробка. Він почав перестроюватись в праву полосу руху. Перед ним такий самий маневр почав виконувати автомобіль «Ауді» і він змушений був зупинити свій автомобіль та очікувати дій водія автомобіля «Ауді». Не завершивши перестроювання водій автомобіля «Ауді» повернувся у свою смугу руху. В той час коли автомобіль «Ауді» звільнив проїзд, а він ще не почав вирівнювати свій автомобіль на правій смузі руху, почув звук гальмування і відчув ковзний удар і правий бік автомобіля.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_3 здійснюючи маневр перестроювання з лівої полоси дороги в праву не надав дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі і створив небезпеку автомобілю, яким керував ОСОБА_2, що рухався в попутному напрямку по тій смузі.

Отже, ОСОБА_3 створив аварійну ситуацію через порушення ним п.10.3 ПДР. Саме його дії, як вірно вказано у постанові судді, перебували у причинному зв'язку з наслідками, що настали.

Водій автомобіля Mercedes Vito, д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_2, який рухався в попутному напрямку, виявивши на полосі свого руху перешкоду - автомобіль під керуванням ОСОБА_3, який порушив п.10.3 ПДР України, вживав заходи для зупинки транспортного засобу, однак не зміг уникнути зіткнення з транспортним засобом, яким керував ОСОБА_3

З урахування вищенаведеного слід визнати обґрунтованим висновок судді про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Що стосується копії висновку експертного дослідження, який ОСОБА_3 додано до апеляційної скарги, як доказ його невинуватості, то він судом до уваги не береться оскільки, згідно даного висновку, на дослідження експерту надано вихідні дані взяті із заяви ОСОБА_3, які не узгоджуються з іншими матеріалами справи, спростовуються показаннями свідків, потерпілого щодо дійсних обставин події.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення суд першої інстанції, відповідно до даних вимог Закону, врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_3, ступінь його вини та інші обставини, обравши йому мінімальне стягнення, передбачене санкцією ст.124 КУпАП.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_3, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2018 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.А.Подолюк