П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" грудня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н. В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

22 жовтня 20219 року до Дніпровського районного суду міста Києва з Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП України надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно Протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №251986 ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 04.10.2019 року о 16 год. 15 хв. в м. Києві по вул.. Харківське шосе, буд. 15а, передав керування транспортного засобу «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 громадянину ОСОБА_2 який перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що керування транспортного засобу нікому не передавав, за кермом перебував особисто. В судове засідання, яке призначене на 28 грудня 2019 року ОСОБА_1 не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про перенесення судового засідання у зв`язку з хворобою.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Бардадим Р. В. у судовому засіданні надав пояснення стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з підстав, викладених у клопотанні, які долучено до матеріалів справи. (а. с. 19-25).

При цьому суд відмовляє у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи з урахуванням передбачених ст.38 КУпАП строків накладання адміністративного стягнення, суд вважає неявку особи, що притягується до адміністративної відповідальності, умисним затягуванням судового розгляду справи з метою уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що має підвищену суспільну небезпеку.

При цьому, між ОСОБА_1 та адвокатом Бардадим Р. В. укладено договір про надання правової допомоги, предметом якого є, зокрема, представництво та захист інтересів ОСОБА_1 в судових органах, однак, представник ОСОБА_1 - адвокат Бардадим Р. В., будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши в судовому засіданні відеозапис, долучений до справи, оцінивши у справі докази, в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідо ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП, визначено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №251985, відповідно до якого, ОСОБА_3 , 04 жовтня 2019 року о 16 год. 15 хв. по вул. Харківське шосе, буд. 15а в місті києві керував транспортним засобом «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, сповільнена хода, мова, виражене тремтіння пальців рук). Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager Alcotest 6820 в присутності двох свідків. Результат огляду тесту 1,66 %, що підтверджується копією результату тестування на алкоголь до протоколу АПР №251985 (а. с. 2, 4).

Відповідно до пояснень ОСОБА_4 від 04 жовтня 2019 року, отриманих поліцейським роти №2 батальйону №3 полку №2 УПП у місті Києві ДПП НПУ рядовим поліції Чубко О. В., автомобіль «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 на швидкості намагався увійти в поворот, водій не справився з керуванням, спробував уникнути зіткнення з припаркованим автомобілем «Фольцваген» та вдарився в каркас воріт та перекинувся, при цьому, зацепив багажник припаркованого «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_2 . Він особисто допомагав вибратись з перекинутого автомобіля «Рено» двом особам чоловічої статі. Перший в чорній куртці вибрався з передньої пасажирської двері, інший в червоному із задньої пасажирської двері. (а. с. 6-7)

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , 04.10.2019, приблизно о 16 год. 00 хв., він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_1 , біля Київського механіко - технологічного коледжу, за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 15. ОСОБА_1 перебував на своєму автомобілі «Рено» д.н.з НОМЕР_1 . Останній попросив ОСОБА_3 подивитися вказаний автомобіль на предмет можливих несправностей, оскільки, зі слів ОСОБА_1 , у задній частині машини, при їзді, спостерігався якийсь сторонній стук. ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_1 послухати можливі зайві звуки, під час руху його автомобіля. Після цього, ОСОБА_1 сів за кермо т/з «Рено» д.н.з НОМЕР_1 , а ОСОБА_3 сів на заднє сидіння цієї машини. Автомобіль, під керуванням ОСОБА_1 , почав рухатися по дорозі у напрямку буд. № 15-А по вул. Харківське шосе у м. Києві, який розташований за будівлею Київського механіко-технологічного коледжу. У цей час, майже під колеса автомобіля, на дорогу, вибігла дитина - хлопчик, приблизно років 10-ти. ОСОБА_3 побачив цього хлопця, оскільки, сидячи на задньому сидінні машини, спостерігав за дорогою у лобове скло, між двома передніми сидіннями. Для того, щоб уникнути наїзду на дитину, водій - ОСОБА_1 крутнув різко кермо, після чого машина вилетіла на бордюр, вдарилася у стовп і перекинулась на дах. ОСОБА_3 виліз з салону автомобіля через задні пасажирські двері, так як перебував позаду, на задньому пасажирському сидінні. У цей час, до машини підбіг, якийсь чоловік, який допоміг ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вибратися з перекинутого на дах авто. Через деякий час, на місце пригоди приїхали працівники патрульної поліції. Останні здійснили огляд ОСОБА_3 , із застосування спец, приладу «Драгер». Чому на стан сп`яніння тестували саме ОСОБА_3 , останньому не відомо. ОСОБА_3 постійно пояснював працівникам поліції, що за кермом машини «Рено» д.н.з НОМЕР_1 перебував не він, а ОСОБА_1 . Однак, працівники патрульної поліції ОСОБА_3 не слухали. ОСОБА_3 також пояснив, що у подальшому працівниками поліції було складено адмін. протоколи за, вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Останній, при надані пояснень, вказав, що він категорично не згоден з притягненням його за вказаними статтями КУпАП до адмін. відповідальності, оскільки він не керував автомобілем «Рено» д.н.з НОМЕР_1 , про що ним власноручно було письмово зазначено у згаданих адмін. матеріалах. (а. с. 32-33)

Письмові пояснення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які містяться в матеріалах справи, є аналогічними поясненням ОСОБА_3 , та додатково пояснив, що його було залучено у якості свідка при тестуванні ОСОБА_3 на стан сп`яніння, за допомогою спец, приладу «Драгер». Однак, будучи незгодним з протоколом про адмін. правопорушення складеним працівниками поліції відносно ОСОБА_3 за ч.І ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 цей протокол не підписав. У подальшому, при ознайомленні зі змістом протоколу, серії ДПР18 № 251985, ОСОБА_1 помітив, що у даному документі навпроти його анкетних даних, стоїть підпис, який йому не належить. Хто саме у вказаному протоколі поставив підпис замість нього, ОСОБА_1 не відомо. (а. с. 34-36).

Однак, суд критично відносить до наданих пояснень, які зводяться до уникнення адміністративної відповідальності, оскільки, як вбачається з письмових пояснень, наданих ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №251986, ОСОБА_1 не знав про те, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, тобто, фактично, під час складання вказаного протоколу, ОСОБА_1 не висловлював своїх заперечень стосовно передачі транспортного засобу «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 особі, в якої були наявні ознаки алкогольного сп`яніння.

Також, обставини, викладені в письмових поясненнях, спростовуються письмовими поясненнями свідком події ОСОБА_4 від 04 жовтня 2019 року, який вказав, що автомобіль «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 на швидкості намагався увійти в поворот, водій не справився з керуванням, спробував уникнути зіткнення з припаркованим автомобілем «Фольцваген» та вдарився в каркас воріт та перекинувся, при цьому, зацепив багажник припаркованого «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_2 .

Крім того, дослідивши долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери, можна прийти до висновку, що ОСОБА_1 дійсно не був за кермом, а передав його ОСОБА_3 , про що свідчать його пояснення під час встановлення обставин події працівниками поліції, даний висновок встановлено згідно пояснень ОСОБА_1 , який неодноразово вказував на те, що за кремом він не перебував.

Доказів на спростування обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, у розумінні ст. 251 КУпАП, особою, що притягається до адміністративної відповідальності суду надано не було.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 251986, ДПР18251985, які складені у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містять необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- поясненнями свідків ОСОБА_4 від 04.10.2019 року щодо обставин події, які кореспондуються з даними протоколу в частині часу та місця її настання;

- відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського;

- результатами проходження на алкогольне сп`яніння ОСОБА_3 за допомогою приладу Drager Alcotest 6820. Результат огляду тесту 1,66 %, що підтверджується копією результату тестування на алкоголь до протоколу АПР №251985 (а. с. 4)

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує норму ст. 13 КУпАП, відповідно до якої до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах; враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст.34, 35 КУпАП, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього, і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

На підставі положень п.п. ґ п. 3.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802) реєстраційний номер облікової картки платника податків/серія і номер паспорта не зазначається в постанові у справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки вона винесена без участі особи.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не являється підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

С у д д я :