ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/74/19 Головуючий в 1-й інстанції - Соболєва І.П.
Категорія - ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Острика С.Ю., потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2018 року стосовно нього,

в с т а н о в и в:

постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого на ТОВ Виробничо-технічна фірма «Баланс» ЛТД, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Як зазначено в постанові, 29 жовтня 2018 р. о 10 год. 50 хв. в м. Запоріжжя, у Вознесенівському районі на перехресті пр. Соборного та вул. Гагаріна, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander XL, д.н. НОМЕР_1, виконуючи поворот ліворуч на зелений колір світлофору не було надано дорогу транспортному засобу Тоуоta Сеlіса 1.8, д.н. НОМЕР_2. під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого сталося зіткнення транспортних засобів.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.16.6 ГІДР України. Внаслідок ДТП травмованих немає, транспортні засоби пошкоджені.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з постановою не погодився, вважає її незаконною у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає, що матеріали справи свідчать про те, що вказана ДТП спричинена іншим учасником ДТП - ОСОБА_4, який здійснював проїзд перехрестя вул. Гагаріна та пр. Соборного на червоний колір, в той час, як він здійснював проїзд на зелений колів світлофора та мав перевагу. Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256, ст.266 КУпАП, не зазначено, на який сигнал світлофора рухалися усі учасники ДТП, не зазначено у протоколі прізвища, адреси свідків та потерпілих, якщо вони є. Більш того, вказаний протокол не підписано потерпілим та свідками. Також в протоколі не допускаються виправлення, спочатку було зазначено, що він порушив п.16.13 ПДР України, потім інспектором поліції було виправлено на п.16.6 ПДР України. Вказує, що він не повинен був надати іншому учаснику ДТП, оскільки він рухався на заборонений сигнал світлофору, підтвердженням чого є показання свідка ОСОБА_6, який був пішоходом на момент ДТП, переходив пр. Соборний на шляху напрямку руху ОСОБА_4 на зелений колір світлофора. Переходивши пр. Соборний, ОСОБА_6 почув звуковий сигнал від автомобіля ОСОБА_4, внаслідок чого він та інші пішоходи вимушені були відстрибнути назад. В іншому випадку ОСОБА_4 здійснив би наїзд на пішоходів. Тільки після цього відбулося зіткнення.

Судом також не взято до уваги пояснення свідка ОСОБА_7, яка бачила картину ДТП з вікна багатоповерхівки, а також те, що ОСОБА_4 рухався на заборонений сигнал світлофору.

Більш того, суд в оскаржуваній постанові взагалі залишив поза увагою надані його адвокатом Остриком СЮ. докази, що підтверджують його невинуватість, а саме адвокатський запит №01 від 13.11.2018 року, докази направлення запиту до УПП в м. Запоріжжі, лист УПП в Запорізькій області від 20.11.2018 року №131-а.з/41/32/03-2008, лист КП «Електромереж зовнішнього освітлення «Запоріжміськсвітло» від 29.11.2018 року №2084 разом із додатками на 2-х аркушах «схема пофазового проїзду на перехресті пр. Леніна та вул. Гагаріна», «графік роботи світлофорного об'єкта». Із аналізу схеми пофазового проїзду на перехресті пр. Леніна та вул. Гагаріна є зрозумілим, що різниця в роботі світлофорів у зустрічних напрямках складає 11 секунд. На підтвердження цього ним здійснено відеозапис режиму роботи світлофорів на перехресті пр. Соборного та вул. Гагаріна у м. Запоріжжі, з якого вбачається, що за напрямком руху транспортних засобів по пр. Соборному (в бік дамби) зелене світло світлофора вимикається раніше, ніж у зворотному напрямку по пр. Соборному. Вказані докази підтверджують викладену у його поясненнях інформацію про подію ДТП: автомобілі, що рухалися в бік дамби, зупинилися на жовтий колір світлофора, в той час, як у зворотному напрямку для нього був увімкнений зелений колір світлофора. Таким чином, докази його невинуватості не лише були відхилені судом, а й не були розглянуті, їм не була надана належна оцінка.

До показання свідка ОСОБА_8 суд мав відноситися критично, оскільки він показав, що ОСОБА_2 рухався на червоний колір, а це спростовується матеріалами справи та не встановлено судом першої інстанції. Свідок ОСОБА_9 пояснив, що автомобіль під керуванням ОСОБА_4, рухався на зелений колір. Однак ці пояснення є суперечливими між собою, вказані особи не пояснили, де саме вони знаходилися на момент ДТП, на відміну від заслуханих в суді свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Також вони не були допитані в судовому засіданні.

Також зазначив, що суд за власною ініціативою мав би призначити автотехнічну експертизу у зв'язку з низкою суперечностей, але не зробив цього.

На підставі викладеного, просить призначити автотехнічну експертизу, скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Острика С.Ю., які підтримали апеляційну скаргу та просили провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення; потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5 із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст.283 КупАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Аналізуючи висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вважає їх достатньо обґрунтованими.

Так, диспозиція ст.124 КУпАП є бланкетною, а саме вказує на порушення певних правил дорожнього руху учасниками дорожнього руху.

Відповідно до пункту 16.6 ПДР України повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Механізм даної дорожньо-транспортної пригоди, який судом було визнано встановленим, полягає у тому, що 29 жовтня 2018 р. о 10 год. 50 хв. в м. Запоріжжя, у Вознесенівському районі на перехресті пр. Соборного та вул. Гагаріна, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander XL, д.н. НОМЕР_1, виконуючи поворот ліворуч на зелений колір світлофору не було надано дорогу транспортному засобу Тоуоta Сеlіса 1.8, д.н. НОМЕР_2. під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого сталося зіткнення транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.16.6 ПДР України. Внаслідок ДТП травмованих немає, транспортні засоби пошкоджені.

Не можна погодитись з тим, що вказані обставини є достовірно встановленими, зважаючи на те, що відносно них стороною захисту висловлюються небезпідставні заперечення, які підтверджуються матеріалами справи.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2 винним себе не визнав, пояснив, що повертав ліворуч з крайньої лівої полоси по напрямку вул. Гагаріна на зелений колір світлофору, ним вжито усіх достатніх заходів безпеки, увімкнено покажчик повороту, та після того, як він впевнився у зупинці зустрічного транспорту та початку руху пішоходів перпендикулярно напрямку руху зустрічного транспорту, почав завершувати свій маневр під час якого сталося ДТП з вини ОСОБА_4, який рухався на червоний колір світлофору. Отже, винуватцем ДТП вважає саме ОСОБА_4, оскільки за його думкою саме останнім було порушено вимоги ПДР, які і потягли наслідки у виді зіткнення і подальшого пошкодження транспортних засобів.

Інший учасник ДТП ОСОБА_4, в судовому засіданні пояснив, що на червоний колір світлофора не їхав. ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 п.16.6 ПДР, оскільки останній рухаючись ліворуч на зелений колір світлофору не дав дорогу транспортному засобу під його керуванням, який рухався у зустрічному напрямку прямо. Тобто не заперечував того, що ОСОБА_2 рухався на зелений колір світлофора, а також зазначив про те, що автомобілі, що рухалися в одному напрямку з ним у середньому та крайньому лівому ряді, зупинилися, але він не знає, чому вони зупинилися.

При цьому судом першої інстанції не була дана належна оцінка поясненням свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які суд залишив поза увагою, зазначивши, що критично оцінює їх показання в силу невідповідності їх фактичним обставинам справи.

Натомість, свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що був пішоходом на момент ДТП, переходив пр. Соборний на шляху напрямку руху ОСОБА_4, на зелений колір світлофора. Водій автомобіля «Тоуоtа» ОСОБА_4 рухався на червоний колір світла із крайнього правого ряду. Інші транспортні засоби, що рухалися в середньому та лівому ряді, зупинилися на заборонений сигнал світлофора. Переходячи пр. Соборний, ОСОБА_6 почув звуковий сигнал від автомобіля ОСОБА_4, внаслідок чого ОСОБА_6 та інші пішоходи вимушені були відстрибнути назад. В іншому випадку ОСОБА_4 здійснив би наїзд на пішоходів. Після цього відбулося зіткнення з автомобілем, яким керував ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона бачила картину ДТП із вікна своєї багатоповерхівки по вул. Гагаріна 3, у м. Запоріжжі. Зазначила, що водій автомобіля Тоуоtа рухався на червоний сигнал світлофора. Інші транспортні засоби в його напрямку зупинилися, а дорогу почали переходити пішоходи. Також повідомила, що обізнана із порядком проїзду та розкладом роботи світлофорів на перехресті пр. Соборного та вул. Гагаріна, оскільки сама є водієм та здійснює проїзд цього перехрестя тричі на день. З її слів водій ОСОБА_4 рухався на червоний колір світлофора.

Крім того, в матеріалах справи наявна схема пофазного роз'їзду на перехресті та циклограма роботи світлофорного об'єкта, відповідно до якої різниця в роботі світлофорів у зустрічних напрямках складає близько 11 секунд, тобто зелене світло за напрямком руху водія ОСОБА_2 увімкнено на 11 секунд більше, ніж в протилежному напрямку.

Погоджуючись з доводами апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що поза увагою як посадових осіб органу поліції, так і суду першої інстанції залишилися дії іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_4, пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, графік роботи світлофорного об'єкту з різницею роботи світлофорі у зустрічному напрямку, а також відомості зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та схемі місця ДТП, а саме пошкодження транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП.

Більш того, при винесенні постанови, суд першої інстанції не звернув увагу, що відповідно до схеми місця ДТП у автомобіля Toyota пошкоджено передній бампер, праве переднє крило, капот. У іншого автомобіля пошкоджено задній бампер, заднє праве крило. Тобто автомобіль під керуванням ОСОБА_2 на момент зіткнення фактично закінчив проїзд перехрестя, що свідчить про зіткнення автомобілів не на початку проїзду ОСОБА_2 перехрестя, а в кінці.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД №067179 від 29.10.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 16.6 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП, що призвело до ДТП, має доказову силу лише в сукупності з іншими доказами, які дозволяють дійти беззаперечного висновку про винуватість особи, відносно якої складено протокол.

Схема місця ДТП та фототаблиця не доводять винуватості ОСОБА_2, оскільки відображають розташування автомобілів після ДТП, а також їхній стан та пошкодження відповідно.

Свідок ОСОБА_10 під час складання протоколу надав пояснення про те, що бачив сам факт ДТП, при цьому бачив зелений колір світлофора для автомобілів, що рухалися по пр. Леніна в бік пл. Фестивальної, що відповідає напрямку руху ОСОБА_2 Проте винного у скоєнні ДТП не вказав.

Свідок ОСОБА_9 під час складання протоколу пояснив, що автомобіль ОСОБА_4 рухався на зелений сигнал світлофора, в той час, як автомобіль Mitsubishi, яким керував ОСОБА_2, його не пропустив.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_8 автомобіль Mitsubishi, яким керував ОСОБА_2, рухався на червоний сигнал світлофора.

Аналізуючи надані пояснення, апеляційний суд доходить висновку, що одночасний рух ОСОБА_4 на зелений колір та ОСОБА_2 на червоний колір світлофора є неможливим, оскільки фази світлофорів на перехресті так не працюють, що підтверджується схемою пофазового проїзду на перехресті пр. Леніна та вул. Гагаріна та графіком роботи світлофорного об'єкта.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, схему місця ДТП, пояснення учасників ДТП та свідків, враховуючи розташування транспортних засобів після ДТП, місце зіткнення автомобілів та їх пошкодження, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що показання учасників ДТП та свідків мають суттєві суперечності та розбіжності, які неможливо усунути в судовому засіданні, у зв'язку з чим виникла потреба в спеціальних знаннях спеціаліста автотехніка.

Так, на вимогу суду в судовому засіданні апеляційної інстанції був допитаний спеціаліст автотехнік Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_11, який володіє спеціальними знаннями, має відповідну кваліфікацію і може надавати консультації під час судового розгляду з питань, що потребують відповідних спеціальних знань, та який зазначив, що переконливих доказів вини ОСОБА_2 у порушенні пункту 16.6 ПДР України в матеріалах справи немає, в свою чергу наявних в матеріалах справи доказів недостатньо для висновку про причетність останнього до вчинення адміністративного правопорушення. А тому висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 в порушенні вимог п.16.6 Правил дорожнього руху України є малопереконливими, оскільки беззаперечних доказів його вини під час розгляду справи в апеляційній інстанції здобуто не було.

Таким чином, судом першої інстанції не було встановлено поза розумним сумнівом, що саме дії ОСОБА_2 перебувають у безпосередньому причинному зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на те, що згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, внаслідок чого справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КупАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2018 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 335/12889/18