Номер провадження: 33/813/1783/19
Головуючий у першій інстанції Кузьменко Н. Л.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах Драгомерецького М.М.,

при секретарі Павлючук Ю.В.,

за участю: ОСОБА_1 та його адвоката Подорожнього А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Подорожнього Андрія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2019 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №070275 від 20.06.2019р., ОСОБА_1 20 червня 2019 року о 19.58 год. керуючи автомобілем Деу Сенс д/н НОМЕР_1 по вул. Інглезі Космонавтів, 33 в м. Одесі, на перехресті, при наявності знаку «Дати дорогу», не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, змусив водія автомобіля Тойота Пріус д/н НОМЕР_2 різко гальмувати та змінювати напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну ситуацію. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 4 ст. 122 КУпАП (а. с. 2).

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців. Крім того, стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 384,20 гривень. (а. с. 17-18).

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, 18 жовтня 2019 року адвокат Подорожній А.С. в інтересах ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу та просить скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2019 року та закрити провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що автомобіль Тойота Пріус д/н НОМЕР_2 ніяк не змінював швидкість або напрямок руху, не здійснював різкого гальмування, а диспозиція ч. 4 ст. 122 КУпАП чітко передбачає, що для настання адміністративної відповідальності за даною нормою, необхідно щоб дії особи спричинили створення аварійної обстановки, а саме примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки інших громадян. Однак, відеозапис підтверджує протилежне та суперечить висновкам, викладених в оскаржуваній постанові (а. с. 37-41).

Крім того, адвокат Подорожній А.С. в інтересах ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2019 року, мотивуючи тим, що копію оскаржуваної постанови суду ОСОБА_1 отримав 24 вересня 2019 року та 04 жовтня 2019 року ним було подано апеляційну скаргу, однак постановою Одеського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року апеляційну скаргу було повернуто, тому 18 жовтня 2019 року адвокат Подорожній А.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу повторно (а. с. 49).

Частиною 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно вимог ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відмітка у справі.

З матеріалів справи вбачається, що копію постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2019 року ОСОБА_1 отримав 24 вересня 2019 року та 04 жовтня 2019 року подав до суду апеляційну скаргу, однак постановою Одеського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року апеляційну скаргу було повернуто, у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження та не наданням суду клопотання про поновлення такого строку (а. с. 18, 31-32).

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Згідно ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладенні у клопотанні доводи, вважаю за можливе визнати причини пропуску строку поважними та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2019 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Подорожнього А.С., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення .

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладаючи на нього відповідне стягнення суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, тобто однобічно розглянув справу, без з`ясування фактичних обставин, що мають істотне значення для її розгляду, та не звернувши уваги на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Судове рішення повинно бути ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та його вина доведена доказами наявними в матеріалах справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №070275 від 20.06.2019р., відеозаписом з автомобільного відеореєстратора та письмовими поясненнями інспектора поліції (а. с. 17). Однак апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Частинами 1-3 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

При цьому, диспозиція ч. 4 ст. 122 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Отже, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП виражається в порушенні, передбачених частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Таким чином, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП суд мав отримати докази того, що порушення ним вимог передбачених ч. ч. 1-3 ст. 122 КУпАП спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Апеляційним судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №070275 від 20.06.2019р., ОСОБА_1 20 червня 2019 року о 19.58 год. керуючи автомобілем Деу Сенс д/н НОМЕР_1 по вул. Інглезі Космонавтів, 33 в м. Одесі, на перехресті, при наявності знаку «Дати дорогу», не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, змусив водія автомобіля Тойота Пріус д/н НОМЕР_2 різко гальмувати та змінювати напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну ситуацію.

Однак, згідно дослідженого апеляційним судом запису з відеореєстратора патрульного автомобіля, який був наданий ДПП УПП в Одеській області вбачається, що автомобіль Деу Сенс д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , рухався на перехресті та при наявності знаку «Дати дорогу», не надав дорогу автомобілю Тойота Пріус д/н НОМЕР_2 . При цьому також чітко вбачається, що автомобіль Тойота Пріус д/н НОМЕР_2 різко не змінював швидкість, не гальмував, не змінював напрямок свого руху та не вживав жодних заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Отже, при наявності знаку «Дати дорогу» на перехресті, ОСОБА_1 не надав дорогу, однак такими діями не було створено аварійної обстановки автомобілю Тойота Пріус д/н НОМЕР_2 .

Запис з відеореєстратора патрульного автомобіля є об`єктивним доказом по справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь якої особи та на якому зафіксовано достовірну, повну та переконливу фіксацію відповідних подій.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Таким чином, запис з відеореєстратора патрульного автомобіля, який є об`єктивним доказом, спростовує обставини, викладені працівниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 ..

Таким чином, в результаті дослідження та оцінки всіх доказів, апеляційним судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, оскільки його дії не призвели до створення аварійної обстановки, а не надання дороги при наявності знаку «Дати дорогу» немає наслідком притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява N 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява N 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016р.), як і у кримінальному провадженні, суд у справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 122 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки дії ОСОБА_1 не призвели до створення аварійної обстановки.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Подорожнього Андрія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2019 року.

Апеляційну скаргу адвоката Подорожнього Андрія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2019 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М.Драгомерецький