КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/4268/2019 Суддя у І-й інст.: Хрипун С.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 жовтня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Як встановив суд 1-ї інстанції, ОСОБА_1 15.07.2019 близько 02 години керував транспортним засобом Mazda 323, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Київська 41 в с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області з явними ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка не відповідає обстановці, зіниці очей розширені і не реагують на світло), та на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить закрити провадження по справі щодо нього на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Зазначає, що його автомобіль зупинили безпідставно, так як правила ПДР він не порушував, а причину зупинки йому не пояснили.

Вказує, що поліцейські не блокували його автомобіль та не складали акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Наголошує, що поспішав додому та наполягав на проходженні огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак відповідних пристроїв для такого огляду у поліцейських не було.

При цьому вказує, що в матеріалах справи відсутнє направлення до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, а тому він був позбавлений можливості пройти такий огляд.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Як убачається з матеріалів справи, суд при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, і є правильним.

Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 306385 від 15.07.2019, в якому встановлені ознаки наркотичного сп`яніння; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Вказані свідки є випадковими перехожими, не зацікавленими в результаті розгляду справи, а томупідстав не довіряти їм апеляційний суд не вбачає.

Крім того, відмова від огляду у лікаря-нарколога підтверджується відеозаписом з нагрудної боді-камери поліцейського, на якому зафіксовано, як поліцейський в присутності двох свідків неодноразово пропонував ОСОБА_1 проїхати до закладу охорони здоров`я, на що останній погодився за умови перед цим відігнати його автомобіль на автостоянку, що поліцейськими об`єктивно було розцінено як ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно п. 12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу Iцієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З викладеного слідує, що огляд водія на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки законодавством не передбачений, а тому довід апеляційної скарги в цій частині є голослівним.

Пунктом 9 Розділу ІІ Інструкції встановлено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, а отже видача письмового направлення для проходження такого огляду, як про те йдеться в апеляційній скарзі, нічим не передбачена.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 відповідно до п. 2.5 ПДР України, повинен був на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, однак від проходження такого огляду відмовився, він тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою складено протокол відносно ОСОБА_1 , адміністративній відповідальності підлягає особа, яка керує транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є правильними і таким, що відповідає матеріалам справи.

Будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, не встановлено, а тому постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 вересня 2019 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга ОСОБА_4 щодо її скасування - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Юденко