Справа №583/235/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сидоренко Р. В.
Номер провадження 33/816/566/19 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Мальченко Д.В. на постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 грудня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Із матеріалів справи вбачається, що постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. в прибуток держави, з позбавленням права керування всіма видами транспортними засобами строком на 1 рік (а.с.70).

Постановою Сумського апеляційного суду від 17 липня 2019 року вказана постанова Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2019 року була залишена без змін, а апеляційна скарга захисника Мальченка Д.В. на цю постанову без задоволення (а.с.106).

20 листопада 2019 року захисник ОСОБА_1 адвокат Мальченко Д.В. звернувся до міськрайонного суду із заявою, в якій просив визнати постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2019, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України, в частині накладення штрафу в розмірі 10200 грн., такою, що не підлягає виконанню, у відповідності до ст. 304 КпАП України та звільнити від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у виді позбавленням права керування всіма видами транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 грудня 2019 року, було відмовлено у задоволенні заяви захисника ОСОБА_1 адвоката Мальченка Д.В. про звільнення від адміністративної відповідальності та визнання постанови в частині штрафу такою, що не підлягає виконанню, у відповідності до ст. 304 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат Мальченко Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду від 11 грудня 2019 року та визнати постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2019 року в частині стягнення штрафу з ОСОБА_1 у розмірі 10200 грн., такою, що не підлягає виконанню на підставі ст.303 КУпАП і звільнити від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортними засобами на підставі ст. 49 КК України.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Мальченк Д.В. необхідно повернути, особі яка її подала, як таку, що подана на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню.

У відповідності до ч.1 ст.55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Специфіка процесуальної діяльності при розгляді справ про адміністративне правопорушення визначає особливу процедуру оскарження рішень посадових осіб, які її здійснюють. Водночас право на оскарження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується встановленням у нормах КУпАП порядку і строків подачі (у деяких випадках і розгляду) скарг на рішення посадових осіб, в тому числі й судів.

У зв`язку з цим, главою 24 КУпАП передбачений інститут оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників провадження.

Так, відповідно до положень ст.284, ч.2 ст.294 КУпАП, апеляційному оскарженню підлягають лише три види постанов, а саме:

- про накладення адміністративного стягнення;

- про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу;

- про закриття справи.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова судді, яку оскаржує захисник не відноситься до жодного виду постанов, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, а вказівка судді в резолютивній частині рішення про можливість апеляційного оскарження є помилковою.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Враховуючи те, що нормами діючого законодавства України, не передбачено оскарження в апеляційному порядку даної категорії судових рішень, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Мальченко Д.В. на постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 грудня 2019 року - повернути особі, яка її подала, як таку, що подана на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.