ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Галига І.О., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ

У провадженні суду надійшла вказана справа про адміністративне правопорушення, у якій, у відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при її розгляді зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши адміністративний матеріал, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: щодо правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

При підготовці до розгляду даної справи встановлено, що постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.11.2019 року дану адміністративну справу було повернуто до Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві для усунення виявлених судом недоліків та виконання вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Однак, після дооформленння посадовими особами Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві повернуто матеріали без належного виконання судового рішення від 19.11.2019 року.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.256 КУпАП та вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1376 від 06.11.2015 року та ст. 256 КУпАП у протоколі про адмінправопорушення поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.

При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 173-4 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст. 173-4 КУпАП, адміністративна відповідальність батьків настає за вчинення малолітніми або неповнолітніми особами віком від 14 до 16 років булінгу (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.31 ст. 1 Закону України "Про освіту" - типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

З аналізу вказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть адміністративного правопорушення, викладена в загальних рисах без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, зокрема, в протоколі не зазначено, чи являється порушник учасником навчального процесу, які саме насильницькі дії були вчинені порушником по відношенню до конкретного потерпілого, які наслідки викликали вказані дії у конкретного потерпілого і чи були вони взагалі, не зазначено хто є потерпілим, чи мало діяння систематичний характер, якщо так то в який період часу, з конкретною вказівкою на час кожної події.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-4 КУпАП, про яке йде мова в протоколі серії ГР №186383 від 22.10.2019 року, запроваджена Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії булінгу (цькуванню)» від 18.12.2018 року шляхом доповнення статтею 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначена стаття вступила в дію 19.01.2019 року.

Згідно змісту протоколу серії ГР №186383 від 22.10.2019 року ОСОБА_1 інкриміновано вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП, а саме те, що її малолітній син ОСОБА_2 вчиняє фізичне та психологічне насильство стосовно учасників освітнього характеру 07.10.2019 року та систематично, тобто не конкретизованим є коли саме вчинялися такі дії та чи вчинялися у період до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії булінгу (цькуванню)» від 18.12.2018 року.

З урахуванням викладеного, суд позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду.

Підстав для закриття провадження по справі, на даний час, суд, виходячи з норм ст. 247 КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, не вбачає, оскільки дана процесуальна дія не дасть змоги забезпечити виконання норм ст. ст. 1, 6, 7, 23 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 126, 222, 251, 256, 265, 268, 277, 283, 291, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути до Дніпровського УП ГУНП України в м. Києві - для усунення вище виявлених судом недоліків та виконання вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

. Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя