Справа №: 307/3326/19
Провадження № 3/307/963/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бобрушко В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вчинене

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 , громадянином України, передбачене

ст. 185-10 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ за №008862, ОСОБА_1 , 23 жовтня 2019 року, о 16 год. 40 хв., на напрямку 266 прикордонного знаку, території Тячівської міської ради Тячівського району Закарпатської області, в прикордонній смузі, був виявлений з іншою особою, які незаконно, без завчасного повідомлення органу охорони державного кордону за 24 години до початку проведення діяльності ловили рибу, на вимогу прикордонного наряду пред`явити документи, поводив себе зухвало, нецензурно висловлювався в бік прикордонного наряду та спільно з іншою особою вдалися до втечі на транспортному засобі марки «Ланд Крузер». Після того як прикордонний наряд у складі старшого прикордонного наряду ОСОБА_2 наздогнали даний автомобіль на відстані 1000 метрів від державного кордону в напрямку 267 прикордонного знаку, автомобіль зупинився, але водій на неодноразову законну вимогу прикордонного наряду представити транспортний засіб до огляду та вийти з нього відмовився, чим порушив п.п.11 п. 9 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою не визнав та пояснив, що 23 жовтня 2019 року він з жінкою поїхав на рибалку в с. Бедевля, де вже рибалить рибу тридцять років та повідомляє про це прикордонників. Він телефонував прикордоннику ОСОБА_3 , що він піде на рибалку, але той не брав телефон. ОСОБА_4 він телефонував також за місяць до рибалки і він йому сказав, що з автомобілем на рибалку не можна йти, так як автомобіль потрібно залишити біля дамби. Коли він того дня йшов на рибалку, то автомобіль залишив біля дамби і разом з жінкою пішли пішком рибалити. Через кілька хвилин до них підійшов наряд прикордонників, яким жінка надала документи для огляду. Через 20 хвилин знову підійшов наряд прикордонників та повідомив, що на нього є особлива вказівка, на що він відповів, що буде чекати. Потім прийшов його товариш ОСОБА_5 з жінкою також рибалити. Потім товариш сказав, щоб вони йшли додому, після чого підійшли до прикордонників, в яких агресії зовсім не було. Автомобіль від кордону був за 1,5 2 км. Жінка з товаришем та його жінкою йшли попереду, а він йшов ззаду. Він сказав прикордонникам, що йде додому та показав ще раз їм свої документи. Після того як він дійшов до автомобіля пішки та почав на ньому їхати з жінкою, по дорозі в с. Бедевля їх автомобілю перекрив рух автомобіль, з якого вийшов ОСОБА_3 та почав йому казати, що він втік з місця вчинення адміністративного правопорушення. Потім ОСОБА_4 відкрив двері автомобіля, сказав йому виходити, після чого почав його витягувати з автомобіля. При цьому надати паспорт для огляду ОСОБА_4 в нього не просив, але паспорт був при ньому. Подію жінка почала фіксувати на відео. Навколо автомобіля стояли солдати. Також ОСОБА_4 сказав, що приїде поліція. Потім приїхала працівники поліції, яким ОСОБА_4 сказав, що він незаконно ловив рибу та порушив кордон, на що працівники поліції сказали, що це не їх компетенція. Він особисто попросив працівників поліції сфотографувати його автомобіль, витяг спінінг, коробку зі снастями. ОСОБА_4 до приїзду працівників поліції заліз в його автомобіль, забрав ключі і сказав сідати в службовий автомобіль. Він відмовлявся вийти з автомобіля, бо бачив агресивну людину. Він сказав, щоб той складав протокол про адміністративне правопорушення на місці зупинки. Потім його відвезли в прикордонний загін, де взяли в нього паспорт та почали складати протокол про адміністративне правопорушення. Під час затримання права йому не роз`яснювали, пояснення в нього не відбирали, копії протоколів йому не надавали. Право скористатися допомогою адвоката йому не роз`яснювали, від адвоката під час затримання він не відмовлявся. Просить провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 185-10 ч.1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що під вечір що 23 жовтня 2019 року він пішов на рибалку. В нього прикордонники перевірили документи, після чого склали протокол за ст..202 КУпАП. Для огляду його транспортний засіб не просили пред`явити. Він бачив ОСОБА_1 як той спорив з прикордонниками та як наряд з двох прикордонників перевіряв документи і в ОСОБА_1 . Прикордонники казали, що не можна рибалити. Він бачив, що ОСОБА_1 йшов позаду нього. Коли вони поверталися на автомобілі, він проїхав 50 метрів, і перед ними зі сторони мосту, неподалік від будинків людей, зупинився автомобіль марки «Октавія» на литовських номерах. Він бачив як один з прикордонників вимагав Терновського вийти з автомобіля, а дружина ОСОБА_6 в цей момент сиділа на пасажирському сидінні.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні ствердила, що 23 жовтня 2019 року вона була присутня під час події. Того дня чоловік сказав, що вони йдуть рибалити. Десь через годину до них підійшли два прикордонники. Вона сиділа на березі, а чоловік був біля води. Військові спитали, чи вони оформлялися. Вона надала для огляду їх паспорти, на що військові сказали, що відносно Терновського є особлива вказівка та що їде начальник. Потім підйшов ОСОБА_5 і прикордонники спитали в нього чи він оформлявся, на що він відповів, що документи залишив в автомобілі. Після цього ОСОБА_5 , два прикордонники, вона та ОСОБА_1 пішли до автомобіля, який був за дамбою. ОСОБА_8 ще раз сказав прикордонникам, щоб вони подивилися паспорт, бо вони біля річки його не дивилися. Також сказав, що вони вже годину чекають начальника, а тому йдуть додому. Вони доїхали до с. Бедевля, та зі сторони с. Бедевля їхала стальна «Октавія» з іноземним номерним знаком. Потім з автомобіля вискочив ОСОБА_4 та побіг відразу до них. ОСОБА_4 кричав, хапався за пістолет та казав, що застосує силу. ОСОБА_1 питав, що він порушив, на що ОСОБА_4 відповів, що вони втекли від прикордонників. В телефонному режимі солдати не повідомляли, що було затримано чоловіка, вона там була від самого початку, знімала на відео. ОСОБА_1 сказав, щоб ключі від його автомобіля дали їй. ОСОБА_1 прикордонники посадили в службовий автомобіль разом з собакою. ОСОБА_4 також викликав поліцейських. Вимоги вийти з автомобіля для пред`явлення документів для встановлення особи або для надання автомобіля для огляду не було. Мова йшла про те, що вони не показали документи.

Адвокат Бряник М.М. в клопотанні про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення зазначив, що у вимозі майора ОСОБА_2 законності не має, оскільки дане правопорушення обов`язково передбачає наявність саме законної вимоги працівника Державної прикордонної служби України. Його вимоги та розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі мають бути законодавчо обгрнутовані. З показів допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5 та перегляду відеозапису встановлено, що вимоги надати транспортний засіб для огляду чи пред`явити документи для встановлення особи, як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не пред`являлося. Так, свідок ОСОБА_9 вказала на явну упередженість майора ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та невідповідність його дій обстановці. Пояснила, що являється медиком і на її думку ОСОБА_2 поводиться неврівноважено, оскільки приїхавши на не службовому автомобілі з іноземною реєстрацією, одразу ж схопився за зброю, погрожуючи застосувати силу. В зв`язку з цим, вона побоювалася за життя чоловіка і особисто просила його не виходити з автомобіля до приїзду поліції. Обидва свідки показали, що жодного конфлікту при першій зустрічі з прикордонниками у них не виникало. Останні, після встановлення осіб за пред`явленими паспортами, їх відпустили. Також спростували викладені в протоколі обставини щодо втечі та того, що їх наздоганяли. З долученого до матеріалів та переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що Терновському пред`явлено вимогу вийти з машини. Однак, жодних мотивів та мети для якої така вимога лунала пояснено не було, хоч останній просив її пояснити задаючи питання: «Що ти хоч?», а ні вимоги надати транспортний засіб для огляду, ні пред`явити документи в бік ОСОБА_1 не було, хоча останній казав, що має при собі паспорт, який пред`являв працівникам прикордонної служби. Також, ОСОБА_1 не виявляв супротиву або будь-якої непокори щодо складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 202 КУпАП та пред`явлення йому для оплати штрафу, що вказує відсутність будь-якої непокори. Окрім цього, джерелом первинної інформації, які відтворюють дійсні обставини події, являються долучені до матеріалів справи копії робочого зошиту оперативного чергового та інформаційної довідки щодо виникнення обстановки. Зі змісту вказаних документів випливає, що ні в одному, ні в другому, не зазначено вимоги пред`явити транспортний засіб для огляду. Так, в інформаційній довідці та робочому зошиті вказано, що Терновському разом з іншою особою пред`являлася вимога вийти з автомобіля, надати для перевірки документи, що посвідчують особу. Підтвердженням відсутності вимоги пред`явити транспортний засіб для огляду також є та обставина, що при затриманні ОСОБА_1 протокол огляду транспортного засобу не складався, що випливає зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Окрім того, викладена в цих документах інформація містить розбіжності в часових проміжках. Зокрема, з інформаційної довідки вбачається, що до втечі ОСОБА_1 вдався о 16 год. 40 хв., біля прикордонного знаку №266 і був затриманий в районі прикордонного знаку №267 о 17 год. 20 хв. Тобто, відрізок дороги довжиною приблизно в 1 км. він проїхав за 40 хв. При таких вихідних даних швидкість автомобіля правопорушника мала становити 1,5 км/год. Окрім цього, з рапорту вбачається, що ОСОБА_10 знаходився біля прикордонного знаку №268 в той час, коли ОСОБА_6 не виконав вимогу прикордонного наряду пред`явити документи біля знаку №266. Саме ж затримання відбулося біля прикордонного знаку №267, що вказує про рух ОСОБА_4 на зустріч Тернавському, а відтак і спростовує викладені в протоколі про адміністративне правопорушення твердження, що ОСОБА_11 втік, а ОСОБА_12 . В самому ж робочому журналі час втечі зазначено - 17 год. 07 хв., а час затримання - 17 год. 20 хв. як і в інформаційній довідці. Також містяться розбіжності щодо вимоги ОСОБА_2 . Зокрема, в робочому зошиті зазначено, що о 17 год. 20 хв. ОСОБА_1 пред`явлено вимоги представити документи. Протокол ж затримання фіксує час затримання 16 год. 45 хв. Жодних прав при затриманні ОСОБА_1 роз`яснено не було, а також мало місце самовільне проникнення ОСОБА_4 до транспортного засобу, звідки останній без дозволу власника вилучив ключі. Окрім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185-10 КУпАП, зазначено, що ОСОБА_1 допущено порушення, незаконність якого полягає у ловлі ним риби без завчасного повідомлення органу охорони державного кордону за 24 години до проведення такої діяльності, чим порушив п. 17 Постанови Кабінету Міністрів України №1147 від 27.08.1998 року «Про прикордонний режим». Такий вид як ловля риби у вказаному переліку відсутній. Таким чином, працівник Державної прикордонної служби ОСОБА_2 не мав жодних визначених законом підстав для затримання ОСОБА_1 та складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185-10 КУпАП та його притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 202 КУпАП, через відсутність в його діях об`єктивної та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-10 КУпАп та ст. 202 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне затримання від 23 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 був затриманий 23 жовтня 2019 року у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Суд дослідивши всі докази по справі, допитавши свідків, оглянувши відеозапис, зроблений ОСОБА_7 , прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Частиною 1 ст. 185-10 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею, полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 року за №10-рп/2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги."»

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26.06.1992 року, злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

В протоколі про адміністративне правопорушення не вказано в чому полягали законні вимоги працівників Державної прикордонної служби та в чому полягала злісна непокора ОСОБА_1 цим законним вимогам.

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про те, що працівники Державної прикордонної служби України пред`явили ОСОБА_1 саме законні вимоги або розпорядження.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 не відмовлявся пред`являти паспорт громадянина України для встановлення його особи, а вимоги ОСОБА_1 пояснити мотиви, чому він має вийти з автомобіля та представити для огляду автомобіль, не розуміння того, на якій підставі на нього складають протокол за ст. 202 КУпАП, та не згода з ним, на думку суду, не може вважатися злісною непокорою, за яку передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Згідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи наведене, та те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення, в якому узагальнено викладено суть правопорушення іншими матеріалами справи не доведена, вважаю, що в діях ОСОБА_1 при наведених обставинах відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-10 ч.1 КУпАП, а тому провадження в даній справі слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 247 п.1 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185-10 ч.1 КУпАП, - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Тячівського

районного суду: В.І. Бобрушко