Справа № 461/7900/19 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/811/1268/19 Доповідач в 2-й інстанції: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Васецького Є.І. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2019 року,

з участю представника

Галицької митниці Держмитслужби Дунаса М.О.,

захисника ОСОБА_1 адвоката Керода Р.П.,

встановив:

цією постановою закрито провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №2994/209000/19 від 28 липня 2019 року предмети та грошові кошти в сумі 1 700, 00 грн., постановлено повернути ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі представник Львівської митниці ДФС Васецький Є.І. покликається на те, що висновки суду першої інстанції є необґрунтованими, судом не дано належної оцінки обставинам та матеріалам справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Вважає, що ОСОБА_1 порушив встановлений при проходженні спрощеного митного контролю порядок переміщення через митний кордон України культурних цінностей.

Акцентує, що монети виготовлені до 1960 року, обмежені до переміщення у відповідності до п.12 переліку сувенірних виробів, предметів культурного і ужиткового призначення серійного і масового виробництва, на вивезення (тимчасове вивезення), яких дозвіл Державної служби контролю потрібен обов`язково, згідно Наказу Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 року № 258 «Про затвердження Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України» та відносно яких, при переміщенні через митний кордон України встановлені обмеження, згідно ст. 197 МК України і підлягають обов`язковому декларуванню.

Наголошує, що виявлена фотокамера також підпадає під обмеження, встановлені ст. 197 МК України і підлягає обов`язковому декларуванню.

Просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2019 року та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил за ст. 471 МК України та накласти передбачене статтею стягнення в повному обсязі, а також стягнути витрати за зберігання товару на складі митниці, вилученого відповідно до протоколу про порушення митних правил.

На вищезгадану апеляційну скаргу захисник ОСОБА_1 адвокат Керод Р.П. подав заперечення, в яких вважає постанову суду законною та обґрунтованою, а тому просить залишити таку без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши пояснення представника Галицької митниці Держмитслужби Дунаса М.О., який підтримав апеляційну скаргу, виступ захисника ОСОБА_1 адвоката Керода Р.П. про її заперечення та залишення постанови судді без зміни, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Статтею 486 МК України передбачено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України - посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищезазначені вимоги законодавства суддею першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Митним органом, відповідно до протоколу про порушення митних правил № 2994/209000/19 від 28 липня 2019 року ставилося в вину ОСОБА_1 порушення митних правил за ст. 471 МК України, а саме: порушення встановленого порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України.

Так, основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даним законом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України, а об`єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Диспозиція ст. 471 МК України є бланкетною нормою і передбачає відповідальність за переміщення через митний кордон України товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено.

У даній справі предметами переміщення ОСОБА_1 через митний кордон України стали монети СРСР 2 шт., номіналом 3 копійки, з написами «ПРОЛЕТАРИИ ВСЕХ СТРАН, СОЕДИНЯЙТЕСЬ!» та зображенням герба СРСР, на зворотній стороні із зображенням двох колосків, рік карбування 1926; монета царської Росії - 1 шт., номіналом 1 копійка, надламана, з написами «1 КОПЬИКА», на зворотній стороні із зображенням двоголового орла, рік карбування 1892; монета Болгарії 1 шт., з написами «5 ЛЕВА 1930 БЬЛГАРИЯ», на зворотній стороні із зображенням коня та вершника та з написами «КРУМЬ», «814», рік карбування 1930; монета Румунії 1 шт., з написами «BUN PENTRU 2 LEI», на зворотній стороні із зображенням герба, рік карбування 1924; монета Румунії 1 шт., з написами «5 LEI», на зворотній стороні із зображенням корони та з написами «ROMANIEI REGATUL», рік карбування 1942; монета жовтого кольору, з написами «1 CENT 1940 CANADA» із зображенням двох кленових листків, на звороті з написами «GEORGIVS VI D. G:REX ET IND:IMP:» та із зображенням профілю обличчя людини, рік карбування 1940; монета срібного кольору, з написами «AFRIOUE EOUATORIALE FRANCAISE» та із зображенням тварини з довгими рогами, на звороті з зображенням профілю обличчя людини, рік карбування 1948; монета СРСР 1 шт., номіналом 10 копійок, з написами «ПРОЛЕТАРИИ ВСЕХ СТРАН, СОЕДИНЯЙТЕСЬ!» та зображенням герба СРСР, на зворотній стороні із зображенням людини та щита з написом «10 коп.», рік карбування 1932; радянська пластиночна фотокамера, у вигляді прямокутної камери розміром приблизно 11х15х5 см, з розтяжною гармошкою, з написами «Фотокор №1», у чохлі прямокутної форми, у комплекті з трьома пластинами чорного кольору розміром приблизно 10х15 см та п`ятьма металевими пластинами чорного кольору розміром приблизно 10х15 см, які відповідно до висновків державної експертизи, проведеної експертами КЗ ЛОР "Львівський історичний музей": дев`ять монет не мають достатньої кількості ознак, щоб вважатися культурною та/або історичною цінністю, оскільки є монетами масових тиражів, а фотоапарат «Фотокор №1» - є масовою тиражованою продукцією і не може бути занесений до Державного реєстру Національного культурного надбання, а отже на них не поширюється заборона або обмеження їх переміщення через митний кордон України, про що судом першої інстанції дано правову оцінку та належно мотивовано в постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга представника митниці є безпідставною, а оскаржувана постанова законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачає.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Васецького Є.І. залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2019 року, відносно ОСОБА_1 без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду Галапац І.І.