Справа № 587/106/19
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2019 року суддя Сумського районного суду Сумської області Степаненко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу, що надійшла від Сумського РВП ГУНП України в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ОСОБА_1, будучи особою, яка протягом року вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, повторно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за наступних обставин.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину фактично визнав частково, зазначивши, що не вживав алкоголю, відмовився від проходження медичного огляду бо поспішав до вагітної дружини, якій було погано. Крім того, він відмовився від проходження огляду на стан сп*яніння, оскільки так написати йому запропонували самі працівники поліції, що він і зробив.
Разом з тим вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія БД №351174 (арк.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, які підтвердили факт перебування ОСОБА_1 з ознаками алкогольного спяніння та факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в медичному закладі( арк.с.3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від надання письмових пояснень та підпису в протоколі про адміністративне правополрушення (арк.с.4,5), дослідженими в суді.
Позиція ОСОБА_1 про те, що він начебто діяв в стані крайньої необхідності, оскільки поспішав до вагітної дружини, якій було погано, не може бути підставою для закриття справи, оскільки суду не надано жодного доказу на підтвердження позиції ОСОБА_1 Сам ОСОБА_1 під час складання протоколу відмовився давати будь-які свідчення щодо обставин керування транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння, від підпису також відмовився, пройти обстеження на стан спяніння відмовився. Вагітність дружини сама по собі не може свідчити про те, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, яка виключає адміністративну відповідальність.
У відповідності з диспозицією статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність водіїв за цією нормою закону настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КпАП України.
Факт повторного протягом року керування транспортними засобами у стані алкогольного спяніння підтверджується зібраними по справі доказами і таким, що набрало законної сили судовим рішенням( ар.с. 17-19). Про наявність судового рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП працівникам поліції не було відомо під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, тому в протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції помилково була зазначена частина 1 статті 130 КУпАП, що не є перешкодою для розгляду справи і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Факт притягнення ОСОБА_1 протягом року до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується постановою Ковпаківського районного суду м.Суми від 20 грудня 2018 року, якою ОСОБА_1 був визнаний винним за ч.1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 102000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.
Постановою Сумського апеляційного суду від 29 січня 2019 року постанова суду першої інстанції залишена без змін.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
П О С Т А Н О В И В:
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя