Справа № 149/2830/19
Провадження № 33/801/986/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олійник І. В.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн 00 к. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що 19 жовтня 2019 року о 21 год 35 хв в с. Уланів Хмільницьного району Вінницької області по вул. Миру ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою спеціальних технічних засобів (прилад «Драгер»), проба позитивна 2,32 проміле.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову, а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що дійсно він 19 жовтня 2019 року о 21 год 35 хв в с. Уланів Хмільницьного району Вінницької області по вул. Миру керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, тому що після поминального обіду у зв`язку із похованням його матері, де він вжив алкогольні напої, виникла термінова необхідність у придбанні ліків для неповнолітньої дочки.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно з частиною сомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 203955 від 19 жовтня 2019 року 19 жовтня 2019 року о 21 год 35 хв. в с. Уланів Хмільницьного району Вінницької області по вул. Миру ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

За даними роздруківки спеціального технічного засобу (прилад «alkotest Drager 6810», протокол № 203955) вміст спирту у видихуваному повітрі становив 2,32 проміле.

За частиною першою статті 130 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскільки ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та даними спеціального технічного засобу (прилад «alkotest Drager 6810»), то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення.

Апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про вчинення правопорушення в стані крайньої необхідності з огляду на таке.

Відповідно до статті 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

ОСОБА_1 не надав доказів про те, що небезпека (захворювання дочки) за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами, тобто (викликом швидкої допомоги, викликом таксі, зверненням за допомогою до інших осіб тощо), як і доказів самої хвороби дочки, а тому підстав для скасування чи зміни постанови судді суду першої інстанції не має.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21 листопада 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя підпис О. С. Панасюк

Згідно з оригіналом О. С. Панасюк