Справа № 206/5858/19
Провадження № 3/206/2091/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.,

за участю секретаря с/з: Бубісь А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої у салоні краси, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за за ч.3 ст.173-4 КУпАП,

за участю сторін адміністративного правопорушення:

особи стосовно, якої складено

протокол про адміністративне правопорушення: ОСОБА_1

малолітнього потерпілого ОСОБА_2

законного представника потерпілого ОСОБА_3

малолітнього ОСОБА_4

захисника-адвоката Щербини Ю.О.

захисника-адвоката Довгаля С.М.

психолога Мінюкової С.В.

ВСТАНОВИВ:

З 02.09.2019 по 07.10.2019 знаходячись за адресою по АДРЕСА_2 малолітній ОСОБА_4 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , знаходячись в межах шкільного закладу СЗШ № 70 вчиняв дії психологічного та фізичного насильства щодо іншого учасника освітнього процесу малолітнього ОСОБА_2 , внаслідок чого була завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю потерпілого. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 3 ст.173-4 КУпАП. Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , малолітнього потерпілого ОСОБА_2 , законного представника потерпілого ОСОБА_3 , малолітнього ОСОБА_4 , захисника-адвоката Щербини Ю.О., захисника-адвоката Довгаля С.М. дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо…

Згідно зі статтєю 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, допитана в судовому засіданні особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , суду показала, що очевидцем зазначеної події вона не була, про дану обставину дізналася від свого сина ОСОБА_4 . Разом з тим суду показала, що її родина переїхала з іншого району м. Дніпра. Її син 2 вересня 2019 року пішов до школи № 70 навчатися. З першого дня навчання в нього склалися гарні відносини з усіма однокласниками, окрім ОСОБА_2 , син приходив зі школи в сльозах та скаржився на те, що ОСОБА_5 його постійно в школі того ображає. В останній раз в них виник конфлікт через те, що ОСОБА_2 розбив Максиму телефон, а він дав за це йому здачі. Після чого вона намагалася неодноразово налагодити відносини між дітьми та запрошувала учнів класу з батьками в дитячий розважальний комплекс «Ігроленд», в ліс, для того, щоб в дітей склалися дружні відносини в класі, однак мати ОСОБА_2 постійно відмовлялася від вказаних пропозицій. Окрім того, суду пояснила, що батьки дітей їхнього класу зазначають, що ОСОБА_2 постійно ображає інших дітей.

Законний представник потерпілого ОСОБА_3 в судовому засіданні суду показала, що після того, як ОСОБА_4 прийшов до школи з перших днів почав гнобити фізично та морально її дитину ОСОБА_2 , бив руками в грудину, та одного разу вдарив його головою об металеву трубу. Останній постійно приходив зі школи переляканий та заплаканий, у зв`язку з цими обставинами почав гірше навчатися у школі. Також зазначила, що очевидцем події вона не була та знає про дані обставини зі слів свого сина ОСОБА_5 , який їй розповів, що 3 вересня 2019 року він підійшов до ОСОБА_4 для того, щоб познайомитися, але той не хотів знайомитися та побив його. ОСОБА_3 надіялася на те, що хлопчики примиряться та в подальшому будуть друзями, але цього так і не сталося, хлопчики продовжували сваритися, коли ОСОБА_4 витяг на проїзну частину дороги її сина ОСОБА_2 та почав бити, після чого останній прийшов додому у синцях, вона почала реагувати та написала скаргу директору школи. Неодноразово просила мати ОСОБА_4 поговорити зі своїм сином, але остання не реагувала. Також вказала те, що кожного місяця з дітьми в класі працює психолог та коли їй запропонували особисто роботу психолога з її сином, вона відмовилася, оскільки не вважає за потрібне.

Допитаний в судовому засіданні малолітня дитина ОСОБА_4 в присутності матері ( ОСОБА_1 ) та психолога ОСОБА_6 суду показав, що під час відвідування школи в нього з ОСОБА_2 склалися погані відносини, через те, що останній його постійно ображав, а саме виражався на його адресу нецензурною лайкою, у зв`язку з чим ОСОБА_7 його бив, удари наносив рукою. Через, що в них відбуваються сварки він не пам`ятає, але вони по черзі розпочинають сварки. Разом з тим повідомив про те, що одного разу ОСОБА_2 наздогнав його на вулиці та вдарив, а він захищав себе та у відповідь ОСОБА_8 .

Допитаний в судовому засіданні потерпілий (малолітня дитина ОСОБА_2 ) в присутності матері ( ОСОБА_3 ) та психолога ОСОБА_6 суду показав, що як тільки ОСОБА_4 прийшов до школи з перших днів почав його ображати, виражався на його адресу нецензурною лайкою та бив його по спині, по ногах, по руках, після чого в нього з`являлися синці, ці події відбувалися періодично на вулиці та у приміщенні школи, однак одного разу ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_2 головою об залізну трубу турніка. Також зазначив про те, що ОСОБА_4 він ніколи не ображав, та не відповідав йому коли той його навмисно чіпляв, але одного разу не витримав та вдарив останнього. Телефон він останньому не розбивав, ОСОБА_4 його розбив самостійно. Про дані обставини він розповідав своїй матері та класному керівнику. Також зазначив про погані відносини в класі в нього тільки з ОСОБА_4 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , суду показала, що вона працює на посаді директора КЗО «ЗСШ №70» ДОР. Разом з тим вказала, що 20.09.2019 до неї надійшла заява від ОСОБА_3 , про те, що ОСОБА_4 ображає її сина ОСОБА_2 , на підставі якого було винесено наказ та проведено засідання та розмову з батьками, в ході якого виявлено двосторонній булінг. Після вище вказаного засідання ОСОБА_3 було запропоновано провести роботу її сина ОСОБА_5 з психологом, але остання відмовилася. Неодноразово приходили чергові по школі та скаржилися на ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , оскільки вони виражалися нецензурною лайкою між собою та на чергового по школі, з цього приводу учнів було викликано до кабінету директора та було проведено навчально-виховну роботу з дітьми. Також свідок зазначила, що ОСОБА_7 дуже жвавий хлопчик, та іноді на уроках в нього спостерігаються проблеми із навчанням, на заняттях він не досить уважний. Коли він тільки прийшов до школи намагався зі всіма налагодити дружні відносини. Разом з тим зазначила, що ОСОБА_7 іноді шуткує з дітьми та може з ними на перерві поштовхатися, вона бачила особисто як ОСОБА_2 та ОСОБА_10 штовхали один одного ногами, виражалися нецензурною лайкою один на одного, нецензурну лайку від хлопців вона чула особисто. Звернула увагу суду на те, що коли від ОСОБА_3 надійшла скарга про те, що ОСОБА_11 на проїздну частину, з ОСОБА_7 була проведена розмова. Про подію, яка сталася між хлопцями в ході якої ОСОБА_12 телефон вона дізналася від матері, вона викликала обох хлопців до свого кабінету та провела розмову.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , яка працює на посаді вчителя навчальних класів КЗО «ЗСШ №70» ДОР, та є класним керівником 4 класу, суду показала, що працює в школі з вересня місяця, та як тільки почався навчальний рік вона почала спостерігати за поведінкою дітей. Так, як в 4 класі більша кількість хлопчиків поведінка є сталою, вони постійно шуткують один над одним, на перервах можуть поборотися та ставлять один одному підніжки. Нецензурну лайку вона чула від кожного учня, при спілкуванні між собою, але зазначила, що іноді ОСОБА_2 навіть в її бік виражався нецензурною лайкою, та за весь період праці в школі вона навіть не чула таких висловлювань якими володів ОСОБА_5 , від ОСОБА_7 таких висловів вона ніколи не чула. Також зазначила що ОСОБА_4 їй скаржився на ОСОБА_2 в тому, що останній його ображає. ОСОБА_2 ніколи самостійно їй не жалівся на учнів, однак дзвонила його мати ОСОБА_3 та казала, що її син жалівся на поведінку ОСОБА_4 та постійно його ображає, просила вжити заходів.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показала, що очевидцем події вона не була, про дані обставини дізналася зі слів свого сина, який навчається в одному класі з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , саме вона неодноразово помічала, що ОСОБА_2 під час уроку ходив по класу, на зауваження вчителя не реагував на перерві чіпляв ОСОБА_4 , а саме ставив йому підніжки, та штовхав шкільний портфель. Також повертаючись зі школи її син розповідав їй, про те, що ОСОБА_2 неодноразово скидав книжки її сина та ОСОБА_4 з парти. Разом з тим зазначила, що знає про ті обставини, що ОСОБА_2 не має свого постійного місця за партою, оскільки його постійно пересаджують з метою вжиття заходів для вирішення питання поведінки ОСОБА_2 , тому що він себе погано поводе та чіпляється до дітей.

Крім вищезазначених показів допитаних судом осіб стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, законного представника потерпілої, малолітнього потерпілого ОСОБА_2 , малолітньої дитини ОСОБА_4 та свідків, судом було досліджено у судовому засіданні докази, а саме документи, тобто спеціально створені з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків зображення тощо відомостей, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №456242 від 08.10.2019 (а.п.1), інформаційним повідомленням директора закладу загальної середньої освіти ОСОБА_9 (а.п.2), письмовими поясненнями ОСОБА_3 , малолітнього потерпілого ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_4 (а.п.3-6) та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Захисник-адвокат Щербина Ю.О. просила справу про адміністративне правопорушення, за ч. 3 ст. 173-4 відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Диспозицією ст.173-4 КУпАП, визначено, що булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до частини третьої вказаної статті, діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років, - тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до сорока годин. Згідно з п. 31 ст. 1 Закону України "Про освіту" - типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Враховуючи наведене судом встановлено, що між малолітнім ОСОБА_2 та малолітнім ОСОБА_4 мав місце обопільний конфлікт, який є однією з обставин подій, що мав місце з 02.09.2019 по 07.10.2019 так і продовжується після цієї події.

Крім, того на думку суду, обрана лінія позиції захисту ОСОБА_1 направлена на уникнення від адміністративної відповідальності останньою за скоєне правопорушення, оскільки вказані вище твердження ОСОБА_1 та її малолітнього сина, спростовуються матеріалами справи та доказами, отриманими судом безпосередньо під час судового розгляду.

Щодо наданих стороною захисту матеріалів (а.п. 39-56), які на думку захисту спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, суд не приймає їх до уваги, з тих підстав, що вказані докази не є такими, що підтверджують або спростовують вину ОСОБА_1 .

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються вірно за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту. Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Аналізуючи досліджені докази, пояснення ОСОБА_1 та оцінюючи встановлені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.173-4 КУпАП, оскільки її малолітній син ОСОБА_15 вчинив дії, відповідальність за які передбачена ч.3 ст.173-4 КУпАП. При накладенні адміністративного стягнення відповідно до ст.33КУпАП України враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.34КУпАП судом пом`якшуючих обставин адміністративної відповідальності не встановлено.

Відповідно до ст.35КУпАП обтяжуючих обставин судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , оскільки її неповнолітній син вчинив дії, відповідальність за які передбачена ч.3 ст.173-4 КУпАП, а тому суд вважає за необхідне, з метою запобігання вчинення нових правопорушень, піддати її адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави.

Крім того, у відповідності до ст. 40-1 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн.

На підставі ч.3 ст.173-4 КУпАП, керуючись ст.9, 33-35, 251, 283, п.1 ч.1 ст.284, 287, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4КУпАП та притягнути її до адміністративної відповідальності.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 (вісімсот пятдесят) грнивень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.В. Поштаренко