П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Головчак М.М., розглянувши справу, що надійшла з Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

за ч. 1 ст. 164 КУпАП

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №320257 від 21 жовтня 2019 року, складеного інспектором Рівненського ВП ГУНП у Рівненській області підполковником поліції Дісиком Д.Р., 21.10.2019 о 15:46 по вул. Київська, 108 гр. ОСОБА_1 здійснював реалізацію ПММ (дизпалива) з автомобіля Мерседес СПРІНТЕР д.н. НОМЕР_1 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.164 КУпАП як порушення порядку провадження господарської діяльності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснивши, що 21.10.2019 року, працюючи водієм у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , отримав від останнього завдання здійснити заправку рейсового автобуса, який прямував до міста Вроцлав (Республіка Польща), та який належить на праві власності підприємству-резиденту Республіки Польща Nadiya Bus Sp.zo.o, співвласником та членом правління якого є роботодавець ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

В судовому засіданні захисник адвокат Ремовський С.В. просив провадження закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП. Зазначив, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не були встановлені дійсні правовідносини, учасником яких був ОСОБА_1 , а його фактичні та юридично оформлені трудові відносини були кваліфіковані працівниками поліції як господарські. Послався на письмові докази, надані ним в обґрунтування заявленого клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, заслухавши пояснення свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази у їх сукупності у відповідності до положень ст.252 КУпАП, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Суд встановив, що станом на 21 жовтня 2019 року (дату складення протоколу про адміністративне правопорушення) ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , оформлених трудовим договором відповідно до вимог статті 24 КЗпП України, що підтверджується копіями заяви про прийняття на роботу, трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, повідомленням про прийняття працівника на роботу.

Відповідно до пункту 2 трудового договору працівник ( ОСОБА_1 ) зобов`язаний виконувати роботу водія, дотримуватись правил і вимог по перевезенню пасажирів, вести необхідну документацію, нести повну матеріальну відповідальність за транспортний засіб.

Пунктом 7 трудового договору встановлено, що при вирішенні питань, не передбачених цим договором, сторони керуються загальними нормами законодавства про працю України.

Відповідно до ч.8 ст.96 КЗпП України вимоги до кваліфікаційних та спеціальних знань працівників, їх завдання, обов`язки та спеціалізація визначаються професійними стандартами або кваліфікаційними характеристиками професій працівників.

Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників встановлено, що водій автотранспортних засобів категорії «D» (керування автомобілями, які призначені для перевезення пасажирів і мають більше 8 місць для сидіння, крім сидіння водія) заправляє автотранспортні засоби паливом та іншими експлуатаційними матеріалами.

Згідно з наданими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у день та час, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 перебував на роботі, виконуючи посадові обов`язки водія автотранспортних засобів відповідно до трудового договору, укладеного із ФОП ОСОБА_2 21.10.2019 року ОСОБА_1 отримав від свого роботодавця завдання здійснити заправку рейсового автобуса марки Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_2 , який прямував до міста Вроцлав (Республіка Польща). При цьому, ОСОБА_1 , виконуючи свої посадові обов`язки за трудовим договором, за дорученням роботодавця використав пасажирський автобус марки Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить на праві власності роботодавцю ФОП ОСОБА_2 (Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 16.09.2005 року), для прибуття на місце тимчасової зупинки рейсового автобусу марки Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що пасажирський автобус марки Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_2 , належить на праві власності підприємству, яке є резидентом Республіки Польща - NADIYA BUS Sp. zo.o., та є паритетним партнером перевізника ФОП ОСОБА_2 (право власності підтверджується правовстановлюючим документом, виданим у Республіці Польща №1493219; статус паритетних партнерів-перевізників ФОП ОСОБА_2 та підприємства NADIYA BUS Sp. zo.o. підтверджується протоколом №150 засідання Комісії для розгляду звернень перевізників та прийняття рішень про відкриття, закриття, внесення змін до функціонуючого маршруту, продовження дії дозволу на регулярних міжнародних автомобільних маршрутах загального користування від 05.04.2019 року, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури від 15 квітня 2019 року №259).

Копією нотаріального акта від 31.10.2017 року та протоколу позачергових зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Надія Бус», а також даними, що відповідають актуальній копії з Реєстру підприємців Національного судового реєстру (Республіки Польща) підтверджується, що співвласником та членом правління підприємстваNADIYA BUS Sp.zo.o. є ОСОБА_3 , який є роботодавцем особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що є співвласником перевізника NADIYA BUS Sp.zo.o., а інший співвласник цього підприємства ОСОБА_3 є його батьком, який є роботодавцем особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд дослідив рахунок на оплату №1225 від 30.09.2019 року, який згідно з поясненнями захисника підтверджує факт здійснення заправки рейсового автобусу марки Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_2 , за рахунок пального, яке належало на праві власності ФОП ОСОБА_2 .

Згідно з письмовими поясненнями водія автобусу марки Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_5 від 21.10.2019 року, останній також працює водієм у ФОП ОСОБА_2 .

З наданих суду письмових доказів та пояснень вбачається, що ФОП ОСОБА_2 , надаючи власний транспортний засіб та доручення водію ОСОБА_1 заправити автобус марки Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_2 , який прямував до міста Вроцлав, діяв без мети реалізувати пальне, як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, а виходив із потреб перевізника NADIYA BUS Sp. zo.o., власником та членом правління якого він є.

В свою чергу, ОСОБА_1 , не переслідуючи жодної господарської мети, виконував виключно посадові обов`язки водія за дорученням роботодавця ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується наданими суду документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративним правопорушенням є провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Визначальною ознакою складу адміністративного правопорушення в будь-якому із наведених випадків є провадження господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Частиною другою цієї статті встановлено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Таким чином, ч.2 ст.3 ГК України розрізняє два види господарської діяльності:

-підприємництво з метою одержання прибутку;

-некомерційна господарська діяльність без мети одержання прибутку.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про підприємництво» підприємництво це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 ГК України некомерційне господарювання - це самостійна систематична господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання, спрямована на досягнення економічних, соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку.

З пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та наданих письмових доказів вбачається, що здійснюючи заправку автобуса марки Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_2 , який прямував до міста Вроцлав, водій ОСОБА_1 :

-діяв не з власної ініціативи,

-не на власний ризик (без використання власного майна),

-без мети отримання прибутку,

-виконував доручення без мети досягнення економічних, соціальних та інших результатів, і діяв виключно за трудовим договором, виконуючи свої посадові обов`язків.

Статтею 4 ГК України встановлено розмежування відносин у сфері господарювання з іншими видами відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГК України не є предметом регулювання цього Кодексу трудові відносини.

Таким чином, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не було встановлено дійсні правовідносини, учасником яких був ОСОБА_1 , а його фактичні та юридично оформлені трудові відносини було неправильно кваліфіковано як господарські.

За відсутності здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності під час заправки автобуса марки Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_2 , подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП відсутні.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, які би спростовували наведене, зокрема:

-які б вказували на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності діяла не на виконання своїх посадових обов`язків, а з власної ініціативи, переслідуючи мету одержання прибутку чи досягнення економічних, соціальних та інших результатів поза трудовими правовідносинами;

-які б підтверджували отримання доходу (прибутку) особою, яка притягається до адміністративної відповідальності;

-які б вказували, протягом якого часу особа здійснювала відповідну діяльність (у даному випадку це має бути проміжок часу, а не конкретна дата і час, адже господарська діяльність обов`язково має тривалий, а не одноразовий характер);

-які б задокументували окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов`язковими для господарської діяльності.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.164, п.1 ч.1 ст.247, 252, 280, 283 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду М.М. Головчак