ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2019 р. Справа № 414/2771/18

Провадження № 3/414/3/2019

місто Кремінна Луганської області

Суддя Кремінського районного суду Луганської області Безкровний І.Г., розглядаючи справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Кудряшівка Кремінського району луганської області, громадянки України (паспорт серії НОМЕР_1), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 208535 від 11.10.2018 ОСОБА_1 11 жовтня 2018 року о 19:00 год., знаходячись на вул. Центральній с. Кудряшівка Кремінського району Луганської області, нецензурно лалаяся та образливо чіплялася до ОСОБА_2, хапаючи її за одяг, своїми діями порушуючи громадський порядок та спокій громадян.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, неодноразово піддавалася судом приводу, однак доставити ОСОБА_1 до суду приводом також не виявилося можливим, у той час як справа про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП розглядається за обов'язковою участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до положень ст. 268 КУпАП.

Суддя, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 248 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що подія інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення мала місце 11 жовтня 2018 року. ОСОБА_1 у судові засідання 26.10.2018 та 05.11.18 не з'явилася, а у судові засіданні 04.12.18, 20.12.18 та 10.01.2019 приводом до суду доставлена не була, а працівниками поліції на адресу суду надавалися рапорти про неможливість її доставки у зв'язку з відсутністю за місцем проживання.

За таких обставин, суддя вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, оскільки на момент розгляду зазначеної справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення.

Також відповідно до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи може вважатися порушенням права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. За таких обставин, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Тобто, обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п. 7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, у статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09.01.2013 у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (п. 51 рішення від 22.10.1996 у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства»). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В той же час, Верховий Суд у своїй постанові від 03.05.2018 у справі № 522/116/14-к (провадження № 51-2197км18) визнав правильною практику судів, коли останні у судовому рішенні про закриття кримінального провадження не викладають висновків щодо винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП - закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Кремінський районний суд Луганської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.Г. Безкровний