ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/7384/18 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/343/19 Шрамко Л.Л.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Бездітко В.М.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

представника потерпілого - Бочарової Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

13 грудня 2018 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 205199 стосовно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП.

Згідно з протоколом серії ОБ № 205199, 13 листопада 2018 року о 18-25 год. в м. Харкові по вул. Беркоса, біля буд. № 38/1 водій ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_2, перед поворотом завчасно не зайняв відповідне крайнє положення, внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом «БАЗ АО 7914» д.н.з. НОМЕР_1, транспортні засоби механічно пошкоджено, завдані матеріальні збитки.

ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 2.3 «б» 10.4 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 384,20 грн.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначає наступне.

Постанова суду першої інстанції не обґрунтована, підлягає апеляційному оскарженню в зв'язку з неповнотою проведеного судового розгляду, винесенням постанови на припущеннях та недостатньої мотивації.

Суд не взяв до уваги його пояснення про здійснення повороту без порушення ПДР України.

Зазначає, що водієм ОСОБА_4 порушено п. 15.9 «и». Повертаючи праворуч водій автобусу почав рух без покажчика повороту і не впевнився в безпечному русі здійснив наїзд на його автомобіль.

Згідно характеру пошкоджень автомобіль «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_2, був розмішений перед капотом автобуса «БАЗ АО 7914» д.н.з. НОМЕР_1, на протязі 5-7 секунд, з швидкістю 2-3 км/год, відповідно ОСОБА_4 не вжив ніяких дій.

Просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2019 року та закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, потерпілого ОСОБА_4, його представника - адвоката Бочарову Л.І., які апеляційну скаргу не визнали, проти її задоволення заперечували, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Притягаючи ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, суд виходив з того, що водій автомобіля «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_2, намагався здійснити маневр - заїзд у двір будинку по АДРЕСА_1, порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 10.4 ПДР України.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

П. 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 10.4 ПДР України перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

За порушення п.п. 2.3 «б», 10.4 ПДР України, передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.

Судовим розглядом встановлено, що водій ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_2, рухаючись по вул. Беркоса, перед поворотом до житлової зони, завчасно не зайняв відповідне крайнє положення, в наслідок чого відбулося зіткнення автобуса «БАЗ АО 7914» д.н.з. НОМЕР_1 з автомобілем «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_2.

Виходячи із встановлених обставин події, яка мала місце 13 листопада 2018 року вбачається, що водій ОСОБА_3 повинен був стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не створювати аварійної обстановки завчасно зайняти відповідне крайнє положення та повертаючи праворуч необхідно було враховувати безпечність свого маневру.

Крім того, необхідно враховувати вимоги п. п. 10.1, 10.3 ПДР України, відповідно до яких перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при оформлення матеріалів ДТП та складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 205199 від 13 грудня 2018 року, вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі поліцейськими дотримано.

Зібрані у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 205199 від 13 грудня 2018 року, складено у встановленому законом порядку, протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, VІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_6 суд повно та всебічно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи, досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду та постановив рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про наявність в діях ОСОБА_4 порушень вимог п. 15.9 «и» ПДР України апеляційний суд не приймає, оскільки предметом судового розгляду є дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 205199 від 13 грудня 2018 року.

Відповідно до ст. ст. 254, 256, 278, 279, 280, 294 КУпАП, суди розглядають справу про адміністративне правопорушення в межах складеного протоколу.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 не складався, за таких обставин апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості надати оцінку діям водія ОСОБА_4 стосовно порушення вимог п. 15.9 «и» в межах провадження по даній справі.

Інші підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказані й під час перевірки справи в апеляційному суді не встановлені.

Застосування Ленінського районного суду м. Харкова до ОСОБА_3 вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення, є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

З врахуванням викладеного, за наслідками апеляційного перегляду справи, апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2019 року.

Керуючись ст. ст. 245, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.М. Бездітко