Справа № 461/5465/19 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/811/1147/19 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., з участю ОСОБА_1 та його захисника Бабій І.М., представника Галицької митниці Держмитслужби Дунаса М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 10 жовтня 2019 року,

встановив:

цією постановою провадження у справі про притягнення,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого за договором у ФОБ « ОСОБА_2 », проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст.472 МК України, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Товар, вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 2408/20900/19 від 06.06.2019 року, а саме навушники «AirPods» у заводській упаковці без ознак користування в кількості 44 шт., повернуто ОСОБА_1

Згідно постанови судді, 06 червня 2019 року, близько 09 год. 57 хв., з Туреччини до України рейсом ТК 0441 «Стамбул-Львів», в зону митного контролю митного поста «Львів-аеропорт» Львівської митниці ДФС, надійшло дві валізи, що слідували окремо від громадян. Відповідно до інформації, вказаної на багажних талонах, прикріплених до валіз, вони слідували на прізвище громадянина України «MIHOTSKYI».

06 червня 2019 року, прибувши в зону митного контролю митного поста «Львів-аеропорт» Львівської митниці ДФС, ОСОБА_1 , отримавши належні йому валізи, надав їх до митного контролю.

В ході проведення візуального огляду багажу було виявлено наявність товарів, що підлягають митному оформленню, з обов`язковим заповненням пасажирської митної декларації.

ОСОБА_1 до митного контролю відповідних декларацій подано не було.

В ході проведення огляду товарів було виявлено товар, який підлягає обов`язковому письмовому декларуванню згідно з п.4 ст.374 МК України, а саме: навушники «AirPods» в заводській упаковці без ознак користування в кількості 44 шт.

Після здійснення огляду товарів, під час усного опитування ОСОБА_1 визнав себе власником виявленого товару та надав товарний чек, відповідно до якого, вартість навушників «AirPods» в заводській упаковці без ознак користування становить 1496 юаней. За курсом НБУ, станом на 06.06.2019 року, один юань становить 3,898862 грн. Разом з тим, до митного контролю не надано належного перекладу зазначеного документу.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ст.472 МК України.

На дану постанову представник митниці Черепащук І.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та постановити нову, якою визнати громадянина ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.472 МК України, та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією даної статті в повному обсязі, а також стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання товару на складі митниці.

Вважає висновок Галицького районного суду м.Львова помилковим та необґрунтованим, а саму постанову від 10 жовтня 2019 року необ`єктивною, невмотивованою та незаконною, зважаючи на наступне.

Порядком заповнення митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 28.05.2012 року № 614 передбачено, що громадянин - власник багажу, що відстав від громадянина (далі - БВГ) при в`їзді в Україну повинен заявити в декларації, яка заповнюється ним у пункті пропуску через митний кордон України в одному примірнику, відомості про наявність БВГ і про кількість його місць. Оформлена належним чином декларація передається власнику БВГ.

При отриманні БВГ громадянин - власник БВГ або уповноважена особа подає посадовій особі митного органу декларацію, оформлену в пункті пропуску через митний кордон України, та у випадках, встановлених законодавством, декларацію, у якій задекларовані товари, що переміщуються через митний кордон у БВГ.

Разом з тим, ОСОБА_1 не заповнив митної декларації при виході з зони митного контролю, при цьому не забравши свій багаж, а отже усвідомлюючи, що такий від нього відстав.

Обов`язок задекларувати такий багаж чітко прописаний на інформаційних стендах, які знаходяться в зоні митного контролю залу «Приліт» митного поста «Львів-аеропорт».

На думку представника митниці, порушення митних правил громадянином ОСОБА_1 полягає саме в незаявленні за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України взагалі.

Тобто ОСОБА_1 проігнорував правила, встановлені для переміщення багажу, що відстав від власника, через митний кордон України, не заповнив і не подав органу доходів і зборів митну декларацію, яку повинен був подати при виявленні, що його багаж від нього відстав.

Не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 мав заповнити вищезгадану декларацію під час отримання свого багажу, оскільки, відповідно до зазначених норм, повинен був мати декларацію з даними про свій багаж ще до прибуття такого багажу в зону митного контролю.

Також, в законодавстві чітко прописаний обов`язок щодо вчинення або утримання від вчинення певних дій особою, а також правомірність її поведінки під час переміщення через митний кордон України, а саме - обов`язок особи задекларувати товари, що переміщуються нею через митний кордон України. Однак, зазначені дії ОСОБА_1 вчинені не були. В свою чергу, ОСОБА_1 прослідував напрямку вихід з території зони митного контролю.

На думку апелянта, винесена судом постанова не гарантує спричинення юридичних наслідків для правопорушника, тобто усвідомлення ним протиправності своєї поведінки для того, щоб не допускати подібного у майбутньому.

Окрім того зазначає, посилаючись на ч.1 ст.519 МК України, що Львівська митниця ДФС понесла витрати за зберігання товару, затриманого протоколом про порушення митних правил, відповідно до ст.511 МК України. Відповідно до ч.1 ст.520 МК України, витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення представника митниці Дунаса М.О. на підтримку апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1 та виступ захисника Бабій І.М. про її безпідставність та залишення постанови без зміни, перевіривши матеріали справи №461/5465/19 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок судді про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Своє рішення про закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, суддя мотивував тим, що матеріали справи не містять доказів про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, зокрема такого елементу, як об`єктивна сторона, оскільки факту прийняття митної декларації посадовою особою не було, а тому немає підстав стверджувати, що ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари.

Допитаний під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 пояснив, що прибув з Китаю в Україну 05.06.2019 року без багажу, який згідно з повідомленням працівника Львівського аеропорту було втрачено, при виході із зони митного контролю обрав «зелений коридор», не заповнив митної декларації, оскільки не було багажу, який потрібно було задекларувати. На наступний день йому повідомили, що такий поступив рейсом ТК 0441 «Стамбул-Львів». Прибувши в зону митного контролю митного поста «Львів-аеропорт» Львівської митниці ДФС України, товар до митного оформлення не пред`явив, оскільки в момент прибуття усі валізи були розпаковані працівниками ЛМ ДФС і він вже не мав можливості це зробити. При цьому, йому не пропонували заповнити митну декларацію.

Вказані обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 умислу не заявляти за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, про що порушується питання в апеляційній скарзі.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, оскільки не видається за можливе довести умисел на вчинення вказаного правопорушення в даному випадку у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не мав можливості задекларувати даний товар.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права, однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя, відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, тому доводи апеляційної скарги про необ`єктивність, невмотивованість та незаконність прийнятого рішення є необґрунтованими.

З огляду на наведене, постанова судді першої інстанції є вмотивованою, а підстав для її скасування, про що порушується питання в апеляційній скарзі представника Львівської митниці ДФС, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 10 жовтня 2019 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.472 МК України закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Черепащука І.В. - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер