ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, -
Встановив:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 06.12.2018 о 14-50 год., ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 7, при перестроюванні не надав переваги в русі автомобілю НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроюватися, внаслідок чого здійснив зіткнення, через що автомобілі отримали механічні пошкодження.
ОСОБА_2 в судовому засіданні не погодився зі складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, зазначив, що він рухався на автомобілі по вул. Героїв Праці зі сторони перехрестя з вул. ОСОБА_4 у напрямку вул. Шевченка по крайній правій полосі. При підїзді до перехрестя з вул. Барабашова він так і продовжував рухатися прямо, оскільки з правого ряду дозволяється рух прямо та направо. На перехресті з вул. Барабашова у крайньому лівому ряду стояло два автобуси один за одним, котрі повинні були розвертатися на цьому перехресті та їхати у зворотньому напрямку по вул. Героїв Праці у напрямку вул. ОСОБА_4. Автобус, котрий стояв другим, вирішив обігнати на перехресті перший автобус та почав рухатися у центральний ряд, а потім взяв правіше та вдарив його автомобіль, котрий рухався у крайньому правому ряду через перехрестя прямо у напрямку вул. Шевченко. Також він намагався уникнути зіткнення шляхом гальмування та відводячи автомобіль правіше до огорожі. Вважає, що саме водій автобусу порушив Правила дорожнього руху.
В судовому засіданні другий учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 зазначив, що він їхав на автомобілі НОМЕР_2, прямо, не порушував правил дорожнього руху, водій автомобілю «Mercedes-Benz GLE250», при перестроюванні не надав йому переваги в русі внаслідок, чого здійснив зіткнення з автобусом під його керуванням.
Суд, вислухавши пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, дослідивши надані в ході розгляду справи дані, даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, стосовно складеного відносно ОСОБА_2 протоколу, суд приходить до наступного.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, а також вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що за змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Водночас, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 188987 від 06.12.2018, на думку автора протоколу, саме ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 10.3 Правил дорожнього руху України.
Згідно п. 10.3 Правил дорожнього руху України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.
В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення суду не надано доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_2, за встановлених судом обставин даної дорожньо-транспортної пригоди, порушень вимог саме пункту 10.3 Правил дорожнього руху України. Інших порушень Правил дорожнього руху України в діях ОСОБА_2 працівниками патрульної поліції не встановлено. Даних, що він перестроювався на іншу смугу руху до матеріалів справи не залучено.
Більш того, при складанні вказаного протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 вказаної дорожньо-транспортної пригоди інспектором не враховувався відеоматеріал з камер відео спостереження, на яких зафіксована вказана дорожньо-транспортна пригода, та який надано лише в судовому засіданні ОСОБА_2
Виходячи зі змісту ст. ст.7, 254 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Враховуючи, що притягнення особи до адміністративної відповідальності здійснюється судом на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та в межах протоколу, то оскільки в ньому зазначається лише про порушення ОСОБА_2 вимог п.п. 10.3 Правил дорожнього руху України, порушення яких не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, підстави притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення відсутні.
Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейскьим судом з прав людини.
Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п. 86 рішенння ЄС від 11.07.2013 у справі «Вєрєнцов проти України»).
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.
Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, у звязку з не порушенням ним п. 10.3 Правил дорожнього руху України, що є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 33, 124, 283, 284 КпАП України, суд, -
УХВАЛИВ:
Провадження по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 КпАП України закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга або протест прокурора подаються до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя С.О. Муратова