ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6058/18 Номер провадження 33/814/146/19Головуючий у 1-й інстанції Логвінова О.В. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О.,з секретарем Журою Н.Л., за участі захисника - адвоката ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягуються до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2018 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,-

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2018 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. ст.122-4 та 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. на користь держави.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 352 гривні 40 копійок.

Згідно з постановою судді, 21.10.2018 року о 04 год 20 хв. ОСОБА_3 в АДРЕСА_1, керуючи транспортним засобом ВАЗ SENS д.н.з. НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням та виїхав на узбіччя та здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем НОМЕР_2.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Окрім цього, ОСОБА_3, будучи причетним до вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце її вчинення.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.12.1 «Правил дорожнього руху», чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 124,122-4 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду ОСОБА_3. подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що не вчиняв адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, бо взагалі не керував транспортним засобом. Зазначає, що в судовому засіданні він обмовив себе з мотивів відвернення від відповідальності свого батька, який має тяжке хронічне захворювання у вигляді гіпертонічної хвороби І-ІІ ступеню, і у зв'язку з даним захворюванням, боявся, що стан ще більше погіршиться. Також, на його думку, поліцейським було допущено ряд грубих порушень при складанні протоколів.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити з наведених у ній підстав. Підтвердила можливість розгляду апеляції без участі особи. Просила розглядати провадження на підставі доказів , що містяться в матеріалах.

Мотиви суду

Згідно положень частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, з якими погоджується і апеляційний суд.

Апеляційний суд вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу правопорушення та неповноту з'ясування обставин справи, оскільки висновки суду першої інстанції підтверджуються сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП дав належну правову оцінку.

Так, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався зокрема на протокол про адміністративні правопорушення від 21.10.2018 року (серії БД № 056489 та БД №056490), схему місця ДТП (а.с1,2,3); письмові пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 ( а.с. 4,5,6).

Апеляційні доводи ОСОБА_3 про те, що працівниками поліції не вчинені всі дії для встановлення справжнього винуватця ДТП, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

Так, відповідно до постанови суду ОСОБА_3 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП у судовому засіданні визнав частково, пояснюючи, що не мав наміру залишити місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляційній скарзі зазначає, що саме він повідомив працівників поліції, що перебував за кермом.

Наразі стверджує, що обмовив себе, оскільки хвилювався за стан здоров'я свого батька. Вказує, що саме батько керував транспортним засобом та скоїв дорожньо-транспортну пригоду.

Однак, дане твердження спростовується показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 які вказують, що 21.10.2018 року близько 04-00 годин ранку, почувши гуркіт, вийшли на вулицю, побачили як червоний ВАЗ SENS д.н.з. НОМЕР_1 наїхав на припаркований автомобіль НОМЕР_3, за кермом автомобіля НОМЕР_4 був молодий чоловік, одягнений в темну куртку та білий светр, останній вийшов з автомобіля, перейшовши дорогу, зник з місця вчинення дорожнього-транспортної пригоди.

В ході апеляційного розгляду даної справи захисником ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_2 клопотань про дослідження інших доказів щодо невинуватості ОСОБА_3 заявлено не було, як і не було підтримано клопотання щодо допиту свідків, на необхідності допиту яких вказував ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, а відтак, відсутня необхідність їх виклику та допиту безпосередньо в апеляційній інстанції, оскільки не має підстав ставити під сумнів їх показання.

За таких обставин вважаю твердження в апеляційній скарзі ОСОБА_3, що автомобілем НОМЕР_4 керував не він, а його батько, надуманими, оскільки об'єктивно не підтверджені доказами і розцінюються судом як спосіб захисту.

Отже, апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки висновок судді підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів.

Посилання апелянта як на підставу для скасування постанови на те, що він дорожньо-транспортної пригоди не вчиняв, отже в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, апеляційний суд оцінює критично, як намагання уникнути відповідальності за скоєне.

Порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було. Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП суддя повно й всебічно з'ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2018 року щодо нього - без змін;

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду А.О.Рябішин