Справа № 395/1556/19
Провадження № 3/395/820/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року м. Новомиргород

Суддя Новомиргородського районного суду Кіровоградської області Орендовський В.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП України в Кіровоградській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, не працюючого, одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ст.130 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28.11.2019 року, серія БД № 032193, 28 листопада 2019 року о 19 годині 12 хвилин, гр. ОСОБА_1 , по вул. Широкій в с. Панчеве керував автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився на місці із застосуванням приладу «Драгер», в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 а ПДР України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що керуючи транспортним засобом не вживав алкогольні напої, а тому законних підстав для складення протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху за ст.130 КУпАПне було, його вина не доведена, оскільки відсутні допустимі докази. Крім того, ОСОБА_1 надав суду письмові пояснення.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, суд прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП з наступних підстав.

Згідно ст.251 КПК України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, тощо.

Оцінка доказів у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст.252 КУпАП, повинна ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Працівники поліції при встановленні порушення та складанні протоколу про адміністративне правопорушення повинні неухильно дотримуватись Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України "Про національну поліцію", інструкції (затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованої в МЮ України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853) з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі в якій в розділі IX.

При перегляді відеозаписів з долученого до матеріалів справи ДВД-диску судом встановлено, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 . 28.11.2019 року працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 .

Проте, як вбачається з долученого до матеріалів справи результату тестування на алкоголь від 28.11.2019 року (роздруківка) з приладу «Драгер», тестування на стан алкогольного сп`яніння стосується протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 032192, а у матеріалах справи наявний протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 032193.

Відтак, суд вважає недопустимим доказом результат тестування (роздруківку) з приладу «Драгер» на стан алкогольного сп`яніння від 28.11.2019 року.

Крім того, як вбачається з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відображено, що о 19.25 хв. вказаних осіб запросили працівники поліції, в якості свідків під час продуття приладу «Драгер», однак, як свідчить роздруківка з приладу «Драгер», який міститься в матеріалах справи, продуття відбулось о 19 год. 21 хв. 28.11.2019 року, тобто ще до моменту запрошення вищевказаних осіб.

Оцінюючи допустимість і можливість використання як доказу, направленого до суду протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суд керується наступним.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

У справі «Малофєєв проти Росії» (пункти 111-120 рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, перед судом поставлена під обґрунтований сумнів допустимість як доказу протоколу в справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому відповідно до раніше зазначених правових положень та ст.62 Конституції України він не береться судом до уваги як доказ.

За викладених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшла свого підтвердження, а тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.130 ч.1, 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду у справі про адміністративне правопорушення подається Кропивницького апеляційного суду через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя: В. А. Орендовський