Номер провадження: 33/813/85/19
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Ващенко Л.Г., розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2018 року (одноособово суддя Іванчук В.М.) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає: АДРЕСА_1,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

15.08.2018 року о 01 годині 55 хвилин в м. Одесі по вул. Каманіна біля будинку №18-А ОСОБА_2 затриманий працівниками поліції під час керування автомобілем «Mitsubishi» НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: почервоніння очей, не стійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. ОСОБА_2, у присутності свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4, відмовився від проходження медичного огляду за допомогою алкотестера «Drager 0796», а також від проходження огляду у медичному закладі.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 13.11.2018 року ОСОБА_2 визнаний винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП зі застосуванням адміністративного стягнення у вигляді стягнення штрафу у розмірі 10 200 гривень та позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік (а.с.24).

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 14.11.2018 року виправлено описку в постанові суду від 13.11.2018 року стосовно прізвища ОСОБА_2 (а.с.25).

ОСОБА_2 не погодився із постановою Київського районного суду м. Одеси від 13.11.2018 року і 04.12.2018 року, в особі представника, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду від 13.11.2018 року та закрити провадження в справі з підстав п.1.ч.1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на незаконність та на необґрунтованість постанови. В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження представник ОСОБА_2 просить визнати поважною причину пропуску строку для подачі скарги на постанову суду і поновити строк для оскарження постанови від 13.11.2018 року.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 зазначив: згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 05.08.2018 року ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння (почервоніння очей, не стійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини), однак під час зупинки автомобіля працівники патрульної поліції не запропонували ОСОБА_2 пройти медичний огляд у відповідному закладі охорони здоров'я, у зв'язку з чим інформація в протоколі про адміністративне правопорушення, про те, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду не відповідає дійсності; Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі-Інструкція) передбачено порядок проходження огляду водіїв; з протоколу про адміністративне правопорушення не зрозуміло за яке само правопорушення притягується ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності; в протоколі зазначено, що ОСОБА_2 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, проте достовірні дані про те, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння у справі відсутні; в протоколі не сформульовано, який саме огляд апелянт мав пройти на вимогу поліцейського (на стан алкогольного сп'яніння чи наркотичного) та у який спосіб: на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров'я; у протоколі не зазначено, що водієві пропонувалось пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також, що водій відмовився від проходження такого огляду або відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров'я; відповідно до п.12 Інструкції визначено, що поліцейський направляє водія до найближчого закладу охорони здоров'я, а п. 8 Інструкції затверджено форму такого направлення, однак в матеріалах справи таке направлення стосовно ОСОБА_2 відсутнє, що свідчить про те, що поліцейський не направляв ОСОБА_2 до закладу охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння і це позбавило його можливості пройти необхідний огляд; ОСОБА_2 безпідставно визнаний у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Пропущений строк для подачі апеляційної скарги підлягає поновленню зважаючи на наступне.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 ч.1 КУпАП).

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ст. 268 ч.1 КУпАП).

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу (ст. 289 ч.1 КУпАП).

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що справу розглянуто 13.11.2018 року за відсутності особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 або його представника. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 або його представник сповіщались судом про розгляд адміністративної справи 10.07.2018 року (а.с.7).

Копію постанови суду від 13.11.2018 року ОСОБА_2 отримав 29.11.2018 року (а.с. 31).

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 належним чином не сповіщався судом про розгляд справи 13.11.2018 року, копію постанови суду від 13.11.2018 року отримав 29.11.2018 року, строк на апеляційне оскарження постанови суду від 13.11.2018 року пропущений з поважних причин і підлягає поновленню апеляційним судом.

Апеляційна скарга представника ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що 15.08.2018 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №075757 стосовно ОСОБА_2 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, в протоколі зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 18.09.2018 року в приміщенні Київського районного суду м. Одеси (а.с.2).

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД №075757 стосовно ОСОБА_2 надійшов до Київського районного суду м. Одеси 31.08.2018 року.

18.09.2018 року, 20.09.2018 року і 12.10.2018 року судові засідання не відбулися, оскільки представник ОСОБА_2 подавав до суду першої інстанції заяви про відкладення розгляду справи із посиланням на хворобу ОСОБА_2 (а.с.11-14).

12.10.2018 року представник ОСОБА_2 подав до суду першої інстанції заяву про приєднання довідки з медичної установи, з якої вбачається, що ОСОБА_2 з 01.10.2018 року по 12.10.2018 року проходив стаціонарне лікування (а.с.18,19).

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпіли, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 ч.1 КУпАП).

Суд першої інстанції, приймаючи постанову про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП виходив з того, що доказом вчинення адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення серії БД №075757 від 15.08.2018 року і додані до протоколу письмові докази (а.с. 24).

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД №075757 від 15.08.2018 року складений і підписаний повноважною особою, а також підписаний ОСОБА_2 та 2 свідками ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (а.с.2).

Протокол серії БД №075757 від 15.08.2018 року зазначає про те, що здійснювалась відеофіксація правопорушення (а.с.2).

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підписали протокол і надали письмові пояснення про те, що вони були свідками, як ОСОБА_2 відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння на приборі «Драгер», а також відмовився від проходження огляду в медичному закладі (а.с.2-4).

У судовому засіданні суду в суді апеляційної інстанції 01.02.2019 року, за участі представника ОСОБА_2, переглянутий відеозапис від 15.08.2018 року з якого вбачається, що ОСОБА_2 у присутності 2/х свідків відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння на приборі «Драгер», а також відмовився від проходження огляду в медичному закладі (а.с.5)

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ст. 130 ч.1 КУпАП).

Зважаючи на те, що наявними в справі доказами (протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №075757 від 15.08.2018 року, який складений і підписаний повноважною особою, а також свідками, поясненнями свідків, відеозаписом правопорушення) встановлено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як визначено ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали адміністративної справи не містять будь-яких доказів, зокрема висновку експерта, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовувались особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовувались би особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а також іншими доказами, які б спростовували протокол про адміністративне правопорушення серії БД №075757 від 15.08.2018 року і пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Доводи представника ОСОБА_2 у скарзі про те, що: під час зупинки автомобіля працівники патрульної поліції не запропонували ОСОБА_2 пройти медичний огляд у відповідному закладі охорони здоров'я; з протоколу про адміністративне правопорушення не зрозуміло за яке само правопорушення притягується ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності; в протоколі зазначено, що ОСОБА_2 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, проте достовірні дані про те, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння у справі відсутні; в протоколі не сформульовано, який саме огляд апелянт мав пройти на вимогу поліцейського (на стан алкогольного сп'яніння чи наркотичного) та у який спосіб: на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров'я; у протоколі не зазначено, що водієві пропонувалось пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також, що водій відмовився від проходження такого огляду або відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров'я; відповідно до п.12 Інструкції визначено, що поліцейський направляє водія до найближчого закладу охорони здоров'я, а п. 8 Інструкції затверджено форму такого направлення, однак в матеріалах справи таке направлення стосовно ОСОБА_2 відсутнє, що свідчить про те, що поліцейський не направляв ОСОБА_2 до закладу охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння і це позбавило його можливості пройти необхідний огляд, - не заслуговують на увагу.

Факт відмови ОСОБА_2 15.08.2018 року пройти огляд на стан сп'яніння підтверджується належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №075757 від 15.08.2018 року показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також відеофіксацією адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД №075757 від 15.08.2018 року зазначає про те, що ОСОБА_2 пропонувалось пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також у закладі охорони здоров'я, при цьому, йшлося саме про проходження огляду у зв'язку із алкогольним сп'янінням.

Пункт 12 Інструкції визначає, що поліцейський направляє водія до найближчого закладу охорони здоров'я для проходження медичного огляду для встановлення стану сп'яніння.

Направлення для проходження такого огляду видається у разі, якщо водій погодився на такий огляд.

У даному випадку ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду, через що направлення на огляд на видавалось.

За змістом ст. 130 ч.1 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності і накладення на таку особу адміністративного стягнення.

Орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. (ст. 293 ч.1 КУпАП).

Зважаючи на те, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, пропущений строк підлягає поновленню судом апеляційної інстанції.

Приймаючи до уваги, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанову суду - залишенню без змін.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 293 ч. 1 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2018 року - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 04.02.2019 року.

Суддя Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко