Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1629/18
Провадження № 3/321/4/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.2019 року

Суддя Михайлівського районного суду Запорізької області Машкіна Н.В., за участю: секретаря судового засідання Бородіної І.В., прокурора Циганія О.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Національної поліції України Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Запорізькій області, у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, паспорт серії СЮ 301331, працюючої державним кадастровим реєстратором відділу у Михайлівському районі Запорізької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 324 від 30.11.2018 року ОСОБА_1 будучи, згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-6 КУпАП, субєктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а також, згідно абз. 14 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону, субєктом декларування, у порушення вимог частини 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік після звільнення 25.01.2017 року, подала 10.04.2018 року шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції за формою, затвердженою рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 р., що відповідно є порушенням строків визначених статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В судовому засіданні ОСОБА_1 факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, не визнала. Пояснила, що дійсно вона буда звільнена з посади державного службовця 25.01.2017 року, декларацію після звільнення подала 22.02.2017 року. 14.07.2017 року вона була прийнята на посаду державного кадастрового реєстратора, у звязку з чим до 01.04.2018 року подала щорічну декларацію особи. уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік. При цьому, в квітні 2018 року працівник сектору запобігання та виявлення корупції за місцем її роботи повідомив про необхідність подання протягом року декларації після звільнення 25.01.2017 року, у звязку з чим нею відразу ж 10.04.2018 про всяк випадок було подано повторну декларацію після звільнення. Проте, зазначені в ній доходи та видатки вже були задекларовані у щорічній декларації за 2017 рік.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП складений відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки нею в порушення вимог частини 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік після звільнення 25.01.2017 року, було подано не до 01.04.2018 року, а 10.04.2018 року. Таким чином, ОСОБА_1 підлягає адміністративному стягненню в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її представника, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» корупційним правопорушенням визнається умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене, зокрема, особами, зазначеними у частині першій статті 4 цього Закону, за яке законом встановлена кримінальна, адміністративна, цивільно-правова та дисциплінарна відповідальність.

Таким чином, згідно прямої вказівки у ст.1 Закону України «Про засади та протидії корупції» корупційним правопорушенням є тільки умисна дія.

Відповідно до п. 1 Примітки до ст. 172-6, субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, згідно ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1-го квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» до субєктів, на яких поширюється дія цього Закону є державні службовці.

З матеріалів справи вбачається, що 29.12.2016 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду державного кадастрового реєстратора відділу у Михайлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області за угодою сторін (наказ № 143/09-08 від 29.12.2016 року), а 25.01.2017 року - звільнена за угодою сторін (наказ № 07/07-08 від 25.01.2017 року).

Крім того, 14.07.2017 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду державного кадастрового реєстратора відділу у Михайлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (наказ 79/07-08 від 14.07.2017 року).

Таким чином, ОСОБА_1, перебуваючи на державній службі на посаді державного кадастрового реєстратора відділу у Михайлівському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, є субєктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно даних на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_1 були подані наступні декларації: 22.02.2017 року після звільнення, 18.04.2017 року, 14.06.2017 року кандидата на посаду, 17.07.2017 року щорічна, 06.12.2017 року - кандидата на посаду, 06.03.2018 року щорічна за 2017 рік, 10.04.2018 року після звільнення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Стаття 172-6 КУпАП є бланкетною нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до яких особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Однак, зазначеною нормою Закону не визначено, в який строк особа, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, повинна подати декларацію.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією, від 22.05.2017 року, суд звертає увагу на те, що для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Відповідно до вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», а також на виконання Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 11.08.16 р. № 3 «Про Розяснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» передбачено, що посадова особа може подавати чотири типи декларацій, а саме:

1) Щорічна декларація, яка подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року;

2) Декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається не пізніше дня такого припинення. Водночас, якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли субєкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким субєктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації;

3) Декларація субєкта декларування, який припинив діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року;

4) Декларація субєкта декларування, який є особою, що претендує на зайняття посад, зазначених у п.1, пп.«а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700, що подається до призначення або обрання особи на посаду. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади (участь у конкурсі), якщо інше не передбачено законодавством, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

НАЗК у своєму Розясненні розглядає ситуацію, коли субєкт декларування звільняється до 1 квітня. У ньому, зокрема, зазначається: якщо субєкт декларування звільняється або іншим чином припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, до подання ним щорічної декларації за попередній рік, то йому рекомендується подавати щорічну декларацію за попередній рік, тобто в даному випадку за 2016 рік та окрему декларацію з 1 січня 2017 року до дня звільнення включно, тобто за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями.

При цьому, розяснення НАЗК не може вважатися «Законом», за порушення якого, відповідно до ст.9 КУпАП, настає адміністративна відповідальність. Крім того, в зазначеному розясненні окремо зазначено, що воно носить рекомендаційний характер та не містить нових правових норм.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» ЄСПЛ визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою,щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Таким чином, у випадках, передбачених ч. 2 ст. 45 Закону, тобто в разі припинення здійснення діяльності, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, не встановлено строку подання декларації, який визначений лише періодом, не охопленим раніше поданими деклараціями, що унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

Тобто, можна стверджувати, що особа, яка відновила «діяльність повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування» задекларувала увесь період, що був не охоплений щорічною декларацією за 2016 рік, що було зазначено у декларації після звільнення, поданою 22.02.2017 року, та щорічній декларації за 2017 рік, поданою 06.03.2018 року.

За таких обставин, оскільки Законом України «Про запобігання корупції» не визначено конкретного строку для подання декларації субєктом декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та приймаючи до уваги, що вона після звільнення 25.01.2017 року подала зазначену декларацію 22.02.2017 року, а також 06.03.2018 року щорічну декларацію, в якій задекларувала увесь 2017 рік, суд приходить до висновку про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п.1, 172-6 ч.1, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.172-6 КУпАП, - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів через Михайлівський районний суд Запорізької області.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3