Провадження № 3/638/18/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого: судді Омельченко К.О.

При секретарі: Юрченко Д.С.

Прокурора Радіонова С.А.

Захисника: ОСОБА_1

розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України у відношенні:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 36, кв. 16

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2018 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал із Департаменту захисту економіки Національної поліції України відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно даних протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією № 483 від 06 листопада 2017 року, ОСОБА_2 з 2006року займає посаду заступника міського голови- директора департаменту економіки та комунального майна. Згідно підп. «В» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», посада ОСОБА_2 віднесена до субєктів на яких поширюється дія цього Закону, як на посадову особу місцевого самоврядування.

На виконання вимог частини 2 статті 52 Закону, ОСОБА_2, займаючи посаду заступника міського голови- директора департаменту економіки та комунального майна не повідомив про суттєві зміни в майновому стані Національне агентство з питань запобігання корупції, шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua.

Відповідно до частини 2 статті 52 Закону № 1700-VII у разі зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат (Закон № 1700-VII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII), встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

30.08.2017 року ОСОБА_2 отримав заробітну плату за другу половину серпня 2017року в розмірі 113 849,00грн.

Враховуючи, що вартість набутого (придбаного) майна перевищує поріг у 50 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на 1 січня 2017 року, ОСОБА_2 на виконання частини 2 статті 52 Закону № 1700-УІІ зобовязаний був у десятиденній термін з моменту набуття такого права подати повідомлення до НАЗК про суттєву зміну у майновому тобто до 08.09.2017 року.

Відповідно до протколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді заступника міського голови- директора Департаменту економіки та комунального майна, будучи згідно з підпунктом «В» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону, субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, 30.08.2017р. отримав заробітну плату за другу половину серпня 2017року в розмірі 113 849,00грн., що перевищує поріг у 50 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на 1 січня 2017 року, та в порушення частини 2 статті 52 Закону № 1700-VII не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції (далі по тексту НАЗК), про суттєві зміни в майновому стані, чим фактично порушив вимоги частини 2 статті 52 Закону № 1700-VII та вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 2 статті 172-6 КУпАП.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, є 09 вересня 2017 року, тобто наступний день після 10 денного терміну, визначеного Законом, неповідомлення про суттєві зміни в майновому стані. Датою виявлення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, є 06 листопада 2017 року.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП, є Харківська міська рада, яка розташована за адресою: м. Харків, пл. Конституції, 7 оскільки обов'язок повідомляти про суттєві зміни в майновому стані виникає у ОСОБА_2, у звязку з тим, що останній є заступником міського голови- директором Департаменту економіки та комунального майна, тобто субєктом на який поширюється дія Закону України Про запобігання корупції».

Особа, відносно якої складно протокол про вчинення адміністративного правопорушення, в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав та просив закрити провадження у справі відносно нього у звязку з тим, що відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначив, що дохід, стосовно якого він не направив повідомлення за правилами ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», за своєю правовою природою є його заробітною платою за другу половину серпня 2017 року. Дохід, про який йде мова в Протоколі, він отримав за основним місцем роботи, офіційно, шляхом перерахування на мою зарплатну банківську картку, і з нарахуванням і утриманням всіх передбачених чинним законодавством України податків та зборів, я об єктивно не міг розраховувати на те, що про факт отримання мною цього доходу не стане відомо всім контролюючим та правоохоронним органам. Навпаки, він чітко усвідомлював те, що про цей дохід 100% стане відомо і Державній фіскальній службі, і НАЗК, і іншим. При цьому, приховувати офіційно отриману ним заробітну плату, також не було ніякого сенсу. Про факт отримання ним доходу у вигляді заробітної плати за серпень 2017 року, він сам офіційно повідомив НАЗК шляхом подання щорічної електронної декларації, в якій задекларована сума доходу за 2017 рік (713030 грн.) відповідає даним довідки від 12.12.2018р. № 361 (там проставлена сума 713029,69грн.). При цьому, як вбачається із довідки, сума 713029,69грн. включає до себе суму 113 849,13грн, виплачених 30.08.2017р. Перелічені вище обєктивні обставини справи переконливо свідчать про те, що ОСОБА_3 не мав на меті приховувати отриманий ним дохід та відповідно, в нього не було ані прямого, ані непрямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. Також ОСОБА_2 зазначив, що отримавши офіційно, за основним місцем роботи, цей дохід, він помилково вважав, що про цей факт не потрібно окремо складати повідомлення, а лише достатньо відобразити його у щорічній електронній декларанті, як він згодом і зробив.

Прокурор в суді підтвердив обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_2 та вважав, що в діях особи, відносно якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки останній був обізнаний, своєчасно подавав щорічні декларації, а також повідомляв про суттєві зміні в майновому стані.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників процесу про адміністративне правопорушення, суддя встановив наступне.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя також повинен з'ясувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв'язку між діянням і виконанням останньою службових (посадових) повноважень, а у відповідних випадках - мети правопорушення.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає у разі неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при цьому суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобіганню корупції» №1700-VII від 14.10.2014 року корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Цією ж нормою також визначено термін «корупційне правопорушення» - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Правопорушення, повязане з корупцією діяння, що не містять ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч.1ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Відповідно до вимог абзацу 3 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» у 2016 році службові особи, які на день початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, зобовязані подати щорічні декларації за минулий рік у порядку, встановленому цим Законом, протягом 60 календарних днів після початку роботи системи.

Згідно частини другої статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме, отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Відповідно до ч. 9 п. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» до повноважень Національного агентства належить забезпечення ведення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави.

Порядок інформування Національного агентства про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, а також про суттєві зміни у майновому стані визначаються Національним агентством (ч. 3 ст. 52 Закону № 1700-VII).

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 р. № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 р. за № 959/29089, затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі-Порядок).

Пунктом 3 Порядку визначено, що ведення Реєстру здійснює Національне агентство. Програмне забезпечення Реєстру, база даних Реєстру є власністю держави в особі Національного агентства, яке є держателем Реєстру.

Адміністратор Реєстру, визначений Національним агентством відповідно до вимог чинного законодавства, забезпечує супроводження програмного забезпечення Реєстру, збереження та захист даних Реєстру, відповідає за його функціонування, надання доступу до нього та обмін з іншими інформаційними системами.

Згідно пункту 1 розділу II Порядку, до Реєстру включаються такі електронні документи: декларації, що подаються відповідно до статті 45 Закону; повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону; виправлені декларації, що подаються відповідно до частини четвертої статті 45 Закону.

Відповідно до пункту 2 цього розділу Порядку субєкти декларування подають до Реєстру зазначені в пункті 1 цього розділу документи шляхом заповнення електронних форм відповідних документів на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форм.

Субєкти декларування подають зазначені документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному кабінеті після реєстрації в Реєстрі.

Пунктом 3 розділу II Порядку також визначено, що субєкт декларування повинен зареєструватися у Реєстрі з використанням особистого ключа та посиленого сертифіката відкритого ключа електронного цифрового підпису.

Згідно п. 4 цього розділу Порядку, зареєстровані субєкти декларування мають право: доступу до персонального електронного кабінету після автентифікації субєкта декларування із використанням його особистого ЕЦП фізичної особи; створювати, змінювати та видаляти чернетки документів у персональному електронному кабінеті; подавати документи у разі їх відповідності технічним вимогам до форми і проходження логічних перевірок, переглядати подані ними документи; подавати виправлені документи у строки та в порядку, визначені в пункті 7 цього розділу; отримувати в персональному електронному кабінеті та на адресу електронної пошти електронні повідомлення про підтвердження подання документів, попередження про необхідність подання документів до Реєстру; направляти в персональному електронному кабінеті електронні звернення до національного агентства про надання розяснень, допомоги в користуванні Реєстром, повідомлення про відкриття субєктом декларування або членом його сімї валютного рахунка в установі банку-нерезидента.

10 червня 2016 року Національним агентством з питань запобігання корупції було прийнято рішення № 2 (із змінами і доповненнями, внесеними рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 18 серпня 2016 року № 1) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яким визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи, зокрема, з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування, зокрема: щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці; повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону, службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.

Таким чином, з приписів вказаних норм випливає, що тільки зареєстровані субєкти декларування мають право доступу до персонального електронного кабінету після автентифікації субєкта декларування із використанням його особистого електронного цифрового підпису, а також мають право подавати документи у разі їх відповідності технічним вимогам до форми шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет субєкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави.

Законом України «Про запобігання корупції» та іншими нормативно-правовими актами не встановлений строк, до якого субєкт декларування зобовязаний зареєструватися на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням особистого ключа та посиленого сертифіката відкритого ключа електронного цифрового підпису.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 2006року займає посаду заступника міського голови- директора департаменту економіки та комунального майна.

Згідно підп. «В» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», посада ОСОБА_2 віднесена до субєктів на яких поширюється дія цього Закону, як на посадову особу місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 2 статті 52 Закону № 1700-VII у разі зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат (Закон № 1700-VII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII), встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.03.2018року ОСОБА_2 подана щорічна електронна декларація за 2017рік, де в розділі 11 «Доходи, у тому числі і подарунки» ним вказаний сукупний дохід в розмірі 713 030.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Згідно довідки Департаменту економіки та комунального майна ОСОБА_2 за 2017рік нараховано доходу 713 029,69грн., утримано податків і зборів 139 040,77грн. За зазначений період ОСОБА_2 отримав на руки 573 988,92грн., в тому числі 113 849,13грн., виплачених 30.08.2017р. Тобто, сума сукупного доходу включає до себе суму 113 849грн., які ОСОБА_2 отримав 30.08.2017року.

В ст. 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Матеріали справи не містять даних про наявність корупційного інтересу щодо вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, вважаю, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, є необґрунтованою, в протоколі про адміністративне правопорушення № 483 від 06.11.2017 р., складеному відносно нього, відсутні будь-які дані про форму вини, в даному випадку наявність прямого умислу. Матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на те, що ОСОБА_2 не повідомив про суттєві зміни у майновому стані, мав умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідував будь-який корупційний інтерес, оскільки вважав, що вказана сума є складовою частиною заробітної плати, з якою утримуються всі необхідні податки та збори та яку він відобразив при поданні щорічної електронної декларації за 2017рік.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 р. за № 223-943/0/4-17 вказується, що конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність виключається.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 не вчиняв будь яких дій (умисних або необережних) чи бездіяльності, які посягають на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку саме законом, а не рішенням органу виконавчої влади, передбачено адміністративну відповідальність, оскільки вважав, що отримана ним заробітна плата повинна бути зазначена при поданні щорічної електронної декларації як дохід, оскільки виплачена матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань є складовою частиною заробітної плати, а не окремим видом доходу. Тому, вказані дії ОСОБА_2 були здійсненні відповідно до вимог Закону.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повно та всебічно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази , керуючись нормами закону, суддя дійшов висновку про те, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-2 , п.1 ч. 1 ст.247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справi про адміністративне правопорушення у вiдношеннi ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 за ознаками ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення..

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляцiйного суду протягом 10 днiв з дня винесення постанови..

Суддя: К..ОСОБА_4