Провадження № 33/4808/140/19
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Деркач Н. І.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., з участю захисника Челій-Пушкар О.І. в інтересах ОСОБА_3 розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Івано-Франківського міського суду від 25 лютого 2019 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

року народження, жителя АДРЕСА_1, громадянин України,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід бюджету судовий збір в розмірі 384 грн.20 коп.

З оскаржуваної постанови суду слідує, що 30.11.2018 року о 22 год.05 хв. водій ОСОБА_3 м. Івано-Франківську по вул. Галицькій, №1 керував транспортним засобом "Renault Kangoo" д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння, тремор рук, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскаржуючи вказану постанову ОСОБА_3 вважає її незаконною, оскільки суд першої інстанції не провів всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, провів розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до відповідальності та його захисника, що призвело до винесення незаконної постанови суду.

Суд першої інстанції допустив порушення норм ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.62 Конституції України, ст.ст. 7, 245, 247, 251, 252, 268, 280, 294 КУпАП.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду від 25 лютого 2019 року.

Скасувати постанову Івано-Франківського міського суду від 25 лютого 2019 року якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши учасників судового процесу, перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Що стосується пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції то його слід поновити як пропущений з поважних причин.

Як слідує з матеріалів справи (а.с.1) ОСОБА_3 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Однак суд який розглядав справу, зазначених вимог закону не виконав.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об'єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Згідно ст.268 ч.1 КУпАП справа про адмінправопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що справу розглянуто 25.02.2019 року без участі ОСОБА_3 Захисник Вересова Н.С. в інтересах ОСОБА_3 подала суду клопотання про відкладення розгляду справи мотивуючи тим що ОСОБА_3 перебуває на лікуванні та не може прибути в судове засідання. Крім того апелянтом долучено копію довідки з медичного закладу, що підтверджує поважність неявки у судове засідання яке призначене було на 25.02.2019 року.

Однак, суддя першої інстанції, розглянувши справу без участі ОСОБА_3 порушив його право на захист, а тому винесена ним постанова є незаконною.

Разом з тим, право на участь в судовому засіданні, є складовою права на захист. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Виходячи з вищевикладеного слід зробити висновок, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Наявність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 197304 від 30.11.2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6

Проте, відповідно до ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш, як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення 30.11.2018 року, однак, на час апеляційного розгляду строки накладення на нього адміністративного стягнення, встановлені ст.38 КУпАП, закінчилися.

Згідно положень ст.294 п.3 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Відповідно до ст.247 ч.1 п.7 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду від 25.02.2019 року.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду від 25 лютого 2019 року щодо ОСОБА_3 за ст. 130 ч.1 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП закрити, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз