Провадження № 33/824/4542/2019 Суддя в 2-й інстанції Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., з участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Лисенко І.К., особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , його захисника Вишневого О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 04.11.2019, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 04 листопада 2019 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень;

Постановою судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 04 листопада 2019 року провадження про притягнення

ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП закрите, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності за те, що він 13 серпня 2019 року, близько 17 години 55 хвилин, в с. Білогородка, Києво-Святошинського району, Київської області, на перехресті вул. Леніна та вул. Шкільної, керував автомобілем FIAT номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не був уважний, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем ЗІЛ номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по зустрічній смузі в попутному напрямку. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 13 серпня 2019 року, близько 17 години 55 хвилин, в с. Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області, на перехресті вул. Леніна та вул. Шкільної, керуючи автомобілем ЗІЛ номерний знак НОМЕР_2 , здійснив обгін на перехресті по смузі зустрічного руху, в наслідок чого зіткнувся з автомобілем FIAT номерний знак НОМЕР_1 , який повертав ліворуч. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанов судді. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав на те, що постанови винесені із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема апелянтом указано, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що в даній дорожній ситуації він порушив п. 10.1 ПДР України. Разом з тим, апелянтом звернуто увагу, що дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок того, що водій автомобіля ЗІЛ 130 ОСОБА_2 здійснював обгін на перехресті, раптово виїхавши на зустрічну смугу та своїми діями створив аварійну ситуацію. Зауважив, що він починаючи поворот наліво не міг бачити автомобіль ОСОБА_2 , який як вбачається з запису з відео реєстратора, наданим свідком ОСОБА_4 , виїхав раптово перед самим перехрестям, на сигнал світлофора, який дозволяє здійснення маневру його автомобіля та зустрічного транспорту. Разом з тим, апелянт вважав, що до водія ОСОБА_2 не можуть бути застосовані положення п. 3.1 ПДР України, оскільки як вбачається зі змісту п. 3.1 ПДР України, водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8,10,11,12,13,14,15,16,17,18,26,27 та п. 28.1 цих правил за умови ввімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. Однак, водієм ОСОБА_2 не було дотримано одразу двох умов, а саме: ввімкнення спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. Разом тим, ОСОБА_1 указав, що судом першої інстанції не було враховано, що саме йому було завдано значної майнової шкоди пов`язаної з ремонтом автомобіля після ДТП. Звернув увагу також на ту обставину, що даний автомобіль він використовує у робочих цілях та як засіб пересування, а знаходження на даний момент його транспортного засобу у не робочому стані, ставить його у дуже скрутне становище з обмеженням його пересування, оскільки він є інвалідом 3 групи з дитинства по опорно-руховому апарату. Просив скасувати постанову судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 04.11. 2019, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу та події адміністративного правопорушення. А також просив скасувати постанову судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 04.11.2019, якою провадження про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП закрито, та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

ОСОБА_2 , та його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , просили постанови залишити без змін;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 10.1 ПДР України за обставин, викладених у постанові, що призвело до пошкодження транспортних засобів стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення в частині встановленні часу, місця та обставин ДТП;

схемою до місця ДТП, на якій зафіксоване місце ДТП, розташування транспортних засобів на місці ДТП, напрямки їх руху та визначене місце зіткнення транспортних засобів;

поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_2 щодо обставин ДТП та дій водія ОСОБА_1 у зазначеній дорожній обстановці;

поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про те, що автомобіль ЗІЛ рухався із включеними проблисковими вогнями, а свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що автомобіль ЗІЛ рухався також і з увімкненими звуковими сигналами;

листом ГУ ДСНС України в Київській області від 04.10.2019 року про те, що 13.08.2019 року пожежний автомобіль АЦ-40 33-ДПРЧ під керуванням водія ОСОБА_2 рухався по завданню на гасіння пожежі, інформація про яку надійшла до диспетчера ДПРЧ - 31;

відеозаписами події ДТП, зробленими за допомогою відеокамер спостереження та відеореєстратора із автомобіля, який рухався за автомобілем ЗІЛ на яких зафіксований момент зіткнення транспортних засобів;

іншими доказами.

Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність як події адміністративного правопорушення, так і винності ОСОБА_1 у його вчиненні, правильності кваліфікації його дій за ст. 124 КУпАП, та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. ст. 23 і 33 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.

Сукупність указаних доказів привели суддю до переконання про необхідність закриття провадження у справі про притягнення до відповідальності водія автомобіля ЗІЛ ОСОБА_2 . Суддею обґрунтовано визнано доведеним те, що водій ОСОБА_2 у заданій дорожній обстановці керував оперативним транспортним засобом МЧС України та перебував на виконанні невідкладного оперативного завдання, пов`язаного із гасінням пожежі.

Відповідно до п.3.1 ПДР України водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.У ході розгляду справи суддею безспірно встановлено те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 рухався із включеними проблисковими маячками синього кольору. Суд вважає, що у ході розгляду справи судом першої інстанції була доведена і та обставина, що автомобіль ЗІЛ під керуванням ОСОБА_2 рухався також із включеним звуковим сигналом. Цю обставину суду підтвердили свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Та обставина, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_8 не чули цього звукового сигналу не указує безспірно про те, що цей сигнал не був увімкнений. Суд звертає увагу на те, що обидва свідки є водіями, які рухалися за автомобілем ЗІЛ, що значно ускладнює можливість чути звуковий сигнал від автомобіля, який рухається попереду. Щодо відеозапису, зробленого за допомогою відеореєстратора, встановленого на автомобілі свідка ОСОБА_4 , то суд звертає увагу на те, що на цьому запису відсутній не тільки звуковий сигнал автомобіля ЗІЛ, але і інші звуки поза межами салону автомобіля, у тому числі і звук автомобілів, які зіткнулися. Наведене дає підстави стверджувати те, що пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_8 не можуть бути доказами того, що автомобіль ЗІЛ рухався без включеного звукового сигналу.

Як водій оперативного транспортного засобу, в умовах виконання невідкладного службового завдання ОСОБА_2 , не створюючи перешкод та небезпеки для інших учасників дорожнього руху, із включеними проблисковими маячками синього кольору та звуковою сигналізацією мав право рухатися по зустрічній смузі руху. Наведене указує на відсутність порушень вимог ПДР України у діях ОСОБА_2 , що проявилися у русі по зустрічній смузі руху.

Зазначені вище висновки судді, як в частині доведеності винності ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, так і в частині правомірності виїзду ОСОБА_2 на зустрічну смугу руху обґрунтовані наведеними вище доказами і є належним чином мотивованими.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині відсутності його вини у зіткненні транспортних засобів та у їх наступному пошкодженні, то вони не ґрунтуються на зібраних у справі доказах.

Як зазначено вище, автомобіль ЗІЛ під керуванням ОСОБА_2 рухався із включеними проблисковими маячками синього кольору та увімкненою звуковою сигналізацією по зустрічній смузі руху без порушень вимог ПДР України відповідно до п.3.1 ПДР України. Відповідно до п. 3.2. ПДР України у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів). Наведене указує на те,що у зазначеній вище дорожній ситуації водій ОСОБА_1 не повинен був вчиняти дій, які могли створити перешкоди для руху автомобіля ЗІЛ під керуванням ОСОБА_2 . Вчинивши такі дії, які проявились у виїзді на смугу руху по якій рухався автомобіль ЗІЛ, номерний знак НОМЕР_3 ,внаслідок чого відбулося зіткнення цього автомобіля із автомобілем FIAT номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 допустив порушення вимог ПДР України.

Не ґрунтуються на матеріалах справи посилання ОСОБА_1 на те, що автомобіль ЗІЛ виїхав на зустрічну смугу руху у момент коли він ( ОСОБА_1 ) розпочав виконання маневру повороту ліворуч. Так, відповідно до відеозапису події зробленого за допомогою камери спостереження вбачається, що до зіткнення автомобіль ЗІЛ рухався по зустрічній смузі руху, а автомобіль FIAT почав виконувати маневр повороту ліворуч у той момент, автомобіль ЗІЛ перебував поруч із автомобілем FIAT, внаслідок чого удар прийшовся фактично у середню частину автомобіля ЗІЛ . Наведені обставини спростовують, як пояснення ОСОБА_1 , так і доводи його апеляційної скарги про те, що автомобіль ЗІЛ виїхав на зустрічну смугу руху раптово. Відповідно до цього відео запису, автомобіль FIAT розпочав виконувати маневр повороту ліворуч у забороненому місці, а саме через суцільну лінію розмітки 1.1.пункту 34.1 ПДР України, яку перетинати заборонено. Наведене указує на те, що ДТП відбулася включно внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 вимог ПДР України.

Суд звертає увагу на те, що судовий розгляд був проведений повно та об`єктивно, у ході його розгляду із належною повнотою були встановлені усі обставини справи, висновки судді є належним чином мотивованими.

Апеляційна скарга не містить належних доводів, які би указували на незаконність ухвалених постанов.

Постанови судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 04.11.2019 як щодо ОСОБА_1 , так і щодо ОСОБА_2 відповідають вимогам закону, підстав для їх зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає ці постанови без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 04.11.2019 щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанову судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 04.11.2019 щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька