КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/4137/2019 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Тиханський О.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Козака О.С., розглянувши апеляційну скаргузахисника Козака О.С. на постанову судді Обухівського районного суду Київської областівід23 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Обухівськогорайонного суду Київської областівід 23 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 01 липня 2019 року о15год. 20 хв. в смт. Козинпо вул. Лугова, 2, керував автомобілем «Сеат», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від дачі пояснень та підпису відмовився.

Не погоджуючись із постановою суду, захисник Козак О.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Обухівського районного суду Київської області від 23 вересня 2019 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи тим, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності; висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи; у матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудної камери поліцейського, протокол про адміністративну відповідальність серії ОБ № 128880 складений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, оскільки містить підписи свідків, яких на місці події не було взагалі, що підтверджується копією зазначеного протоколу, врученої особі, щодо якої він складений. Крім того, зазначив, що огляд проведений з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки інспекторами поліції запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння після двох годин з часу зупинки, тобто з моменту виявлення підстав для огляду. Відразу ж після складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд у медичному закладі, про що надав довідку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Козака О.С., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою винність у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, проте у працівників поліції не було відповідного приладу і вони викликаний інший наряд патрульної поліції, у якого також не було відповідного приладу, а тому відразу працівники поліції склали на нього протокол за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, при цьому свідків на місці події не було, у медичному закладі пройти огляд йому не пропонували. Також ОСОБА_1 зауважив, що на місці складання в оригіналі протоколу не було підписів свідків, а час події та складання протоколу перевищує дозволені дві години з моменту виявлення підстав для здійснення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Захисник у судовому засіданні зауважив, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння складений поза межами двох годин з моменту виявлення підстав для огляду на стан сп`яніння, а відтак у діях ОСОБА_1 відсутнє порушення п. 2.5 ПДР України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 128880 від 01 липня 2019 року о 19 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 01липня 2019 року о 15 год. 20хв. в смт. Козин по вул. Лугова, 2, керував автомобілем «Сеат», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно ч. 5 ст. 260 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто, працівники поліції склали протокол більше ніж через дві години з моменту встановлення підстав для здійснення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому доводи апеляційної скарги у цій частині є обґрунтованими.

Також, із наданої ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційної інстанції копії протоколу про адміністративне правопорушення (врученої йому) убачається, що у ній відсутні підписи свідків події.

У пункті 7 розділу 2 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою, стосовно якої його складено.

При цьому у адміністративних матеріалах справи відсутній відеозапис із нагрудної камери інспектора поліції, на якому зафіксовано обставини події.

З огляду на викладене, доводи ОСОБА_1 про те, що на місці події свідків не було, - дослідженими доказами не спростовуються.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, як окремо, так і в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений працівниками поліції з порушенням вимог ст. 266 КУпАП: за сплином двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та у відсутність свідків. Отже порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України «поза розумним сумнівом» свого підтвердження дослідженими доказами не знайшло, а відтак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції Україниособа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, постанова судді місцевого суду в цій частині як незаконна підлягає скасуванню, а провадження на підставі ст. 247 КУпАП - закриттю.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Козака Олексія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 23 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Сітайло