ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №645/890/19 Суддя 1-ї інстанції: Бондарєва І.В.
Провадження № 33/818/687/19
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , його захисника адвоката Шинкарьова Сергія Анатолійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.05.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.05.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 11.02.2019 року о 20-00 у м. Харкові по вул. Ощепкова, 14/22, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Accent», державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest» 6820 та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог п.2.5 Правил Дорожнього руху України (ПДР), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову від 06.05.2019 року скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку із з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі вказує на те, що матеріали справи не містять жодного доказу, що він керував транспортним засобом, а лише підтверджують, що він відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Наголосив, що 11.02.2019 року він приїхав до магазину «Посад», де купив пиво та випив його, після чого сів у машину, та став чекати товариша ОСОБА_2 , який відігнав автомобіль до його місця проживання.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвокатат Шинкарьова С.А., які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В судовому засіданні апелянт та його захисник не заперечували, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, але спростовували факт керування ним транспортним засобом в цьому стані, зазначив, що спиртні напої він вживав вже після того, як зупинив автомобіль, тому вважали відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння обґрунтованою.

Апеляційний суд вважає такі посилання хибними. Так в судовому засіданні було відтворено наявний в матеріалах справи відеозапис, та встановлено, що ОСОБА_1 перебував в салоні автомобіля «Hyundai Accent», державний номер НОМЕР_1 за водійським сидінням, на чисельні вимоги працівників поліції не відчиняв двері та відмовлявся вийти з автомобіля. Поруч з транспортним засобом перебувала його мати, яка просила його вийти. Працівник поліції роз`яснив жінці, що зі слів свідків, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, та майже не в`їхав у магазин. Після того, як автомобіль було відчинено, на питання працівника поліції ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в закладі охорони здоров`я.

Згідно наявного на аркуші справи 5 пояснень ОСОБА_3 , він зазначив, що вона при викладених вище обставинах стала свідком, як чоловік на автомобілі «Hyundai Accent», державний номер НОМЕР_1 майже заїхав до магазину в якому вона працює, та вказала, водій знаходився у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_4 (а.с. 6) дав письмові пояснення, що 11.02.2019 року о 20:00 водій автомобіля «Hyundai Accent», державний номер НОМЕР_1 їхав заднім ходом, та перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд не вбачає підстав ставити під сумнів зміст пояснень цих осіб, оскільки вони відібрані належною особою за передбачено законодавством процедурою.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Вказані обставини повністю спростовують доводи апеляційної скарги.

Апеляційний суд приходить до висновку що водій ОСОБА_1 дійсно порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, і це підтверджується сукупністю відомостей, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №047893 від 11.02.2019 року, поясненнях свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та відеозаписі. Цим доказам суддею суду першої інстанції було надано повну та належну оцінку, прийнято законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим, підстав для скасування постанови від 06.05.2019 року за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 06.05.2019 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П.Цілюрик