Категорія:ч.1 ст.164 КУпАП. Доповідач: Філюк П. Т.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Філюк П.Т., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Бордюженко Е.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 грудня 2018 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, є фізичною особою підприємцем, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення в розмірі 17 000 (сімнадцять тися) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 25.10.2018 року о 16.05 год. в м. Луцьк по вул. Шопена надавав послуги з перевезення одного пасажира ОСОБА_3 автомобілем марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1, облаштованим розпізнавальним ліхтарем таксі (579) без наявності ліцензії. Дії останнього кваліфіковані як вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною. Посилається на те, що письмові пояснення свідка (пасажира) ОСОБА_3 безпідставно визнані такими, що підтверджують його винуватість, оскільки вони спростовуються нотаріально завіреними її ж поясненнями. Також зазначає, що його автомобіль не був обладнаний розпізнавальним знаком (таксі). Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Бордюженко Е.Р., які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 25 жовтня 2018 року, ОСОБА_1 25.10.2018 року о 16.05 год. в м. Луцьк по вул. Шопена надавав послуги з перевезення одного пасажира ОСОБА_3 автомобілем марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1, облаштованим розпізнавальним ліхтарем таксі (579) без наявності ліцензії, чим вчинив адмінправопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення №0019519 від 25.10.2018 року, у якому викладенні обставини правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 та в якому останній зазначив, що ліцензія в процесі виготовлення (а.с. 1).

Крім того, з письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що вона замовила таксі через програму ОТахі, після чого приїхав автомобіль марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1.

Також, ОСОБА_1 згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 11 квітня 2016 року зареєстрований як фізична особа-підприємець і видом його діяльності згідно КВЕД 49.32 є «Надання послуг таксі».

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП не визнав та пояснив, що перевезенням пасажирів він ніколи не займався, шашки «Таксі» на його автомобілі не було. Також вказав, що накладений судом штраф є непосильним, оскільки на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Проте, вирішуючи питання про накладення стягнення на ОСОБА_1 місцевий суд не врахував особу винного, який не є злісним правопорушником, раніше не притягувалася до відповідальності, не мав на меті порушувати порядок провадження господарської діяльності та його діями не завдано значних збитків суспільним інтересам.

Крім того, з матеріалів адміністративної справи видно, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення при збігу тяжких сімейних обставин, а саме він є фізичною особою-підприємцем, і згідно довідки ДФС дохід ОСОБА_1 в період з 01.01.2018 по 31.12.2018 року становив 16 000 гривень.

Також, на утриманні ОСОБА_1 перебуває двоє дітей, які потребують фінансової допомоги.

Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення відсутні, майнова шкода ним не заподіяна, вчинив адміністративне правопорушення вперше, його діями не спричинена шкода суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Ісмаїлов проти Росії" від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи викладені обставини, характер правопорушення, відсутність негативних наслідків, спричинених ОСОБА_1 окремим громадянам або суспільству, з метою недопущення подібної поведінки надалі, апеляційний суд приходить до висновку, що в даному конкретному випадку вчинене ОСОБА_1 правопорушення є малозначним, тому необхідно скасувати постанову суду першої інстанції, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративного стягнення, обмежившись усним зауваженням на підставі ст.22 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 294, 22 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 грудня 2018 року щодо ОСОБА_1 в частині накладеного адміністративного стягнення за ч.1 ст.164 КУпАП скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, у зв'язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду П.Т. Філюк