КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/416/2019
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 січня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника - адвоката Одягайла А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 - адвоката Шумського І.С. на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із застосуванням до нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Як встановлено постановою судді, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 12.09.2018 року, того ж дня о 08 год. 15 хв. по вул. Полярній, 16/2 у м. Києві, гр. ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_1, розвертаючись через подвійну суцільну лінію розмітки, яка розділяє протилежні напрямки руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_4, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні ушкодження, чим порушив п. 2.3 (б), 8.5.1, 1.3 д.2, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_2 - адвокат Шумський І.С. подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року та апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову Оболонського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року по справі про адміністративне правопорушення за № 756/12949/18 в частині накладення стягнення, замінивши його на менш суворе, а саме штраф.

У поданій апеляційній скарзі, апелянт посилається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та призначив найсуворішу міру покарання.

Зокрема, як зазначає апелянт, судом першої інстанції, під час розгляду справи та винесення постанови, не було дотримано вимог ст. 268 КУпАП, а саме судом було розглянуто справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не переконавшись в тому, що є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, а також, порушено право особи знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, оскаржувати постанову по справі.

Крім того, як вказує апелянт, судом в своїй постанові було зазначено, що, призначаючи стягнення, враховувались конкретні обставини скоєного правопорушення та дані про особу, проте, вказане вище положення постанови Оболонського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року є тотожним положенню ч. 2 ст. 33 КУпАП, однак, як вважає апелянт, суд абсолютно формально та однобічно дійшов вказаних висновків, оскільки жодне із зазначених судом положень не було перевірено, встановлено та доведено, про що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази наявності таких обставин, які повинні впливати в дійсності на накладення стягнення та застосування того чи іншого виду стягнення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яка передбачає як штраф так і позбавлення права керування транспортними засобами.

Також, на думку апелянта, суд, порушивши право особи на участь в розгляді справи, не надав можливості подати до суду докази в підтвердження тих обставин, які зазначені в ч. 2 ст. 33 КУпАП та могли вплинути на призначення судом стягнення.

Звертає увагу апелянт і на те, що поза увагою суду залишилась та обставина, що ОСОБА_2 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, його робота пов'язана з використанням автомобіля, так як він працює водієм у сфері доставки товарів загального вжитку і позбавлення права керування, поставить членів його сім'ї, які перебувають на його утриманні, у вкрай скрутне становище.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року, апелянт вказує на те, що оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності ним було отримано 07 грудня 2018 року, про що свідчить його підпис в матеріалах справи, оскільки ОСОБА_2 вказану постанову не отримував.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Одягайла А.В., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

По-перше, враховуючи обставини, наведені у клопотанні про поновлення строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, вважаю, що цей строк захисник ОСОБА_2 - адвокат Шумський І.С. пропустив з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

По-друге, за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, суддя, який розглядав цю справу, дійшов обґрунтованих висновків щодо наявності в діях порушника складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та його вини у вчиненні зазначеного правопорушення.

Разом з тим, при накладенні на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за вчинене ним адміністративне правопорушення, суддя хоча і послався у своїй постанові на те, що ним враховані характер вчиненого правопорушення та відомості про особу правопорушення, проте, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, висновок судді про накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом не може бути визнаний законним, обґрунтованим та таким, що в повній мірі відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, яка визначає загальні правила накладення стягнення за адміністративні правопорушення, з огляду на таке.

Зокрема, санкцією ст. 124 КУпАП, крім позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року, передбачений такий вид адміністративного стягнення, як штраф у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, однак, необхідність накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, тобто у максимальному розмірі, суддя належним чином не обґрунтував.

При цьому, в оскаржуваній постанові взагалі відсутнє посилання на будь-які обставини, в тому числі обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, які б дозволили зробити висновок про те, що саме таке стягнення досягне мети виховання ОСОБА_2 та буде сприяти запобіганню вчинення нових правопорушень.

До цього слід також додати і те, що відповідно до вимог, передбачених ч. 2 ст. 30 КУпАП, позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

Між тим, як в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, так і в оскаржуваній постанові, відсутні будь-які дані про те, що допущені ОСОБА_2 порушення правил дорожнього руху були грубими або що він протягом року повторно порушив порядок користування правом керування транспортними засобами, що могло б свідчити про наявність обставини, яка обтяжує відповідальність або вимагає застосування найсуворішого адміністративного стягнення, з числа тих, які передбачені санкцією ст. 124 КУпАП.

Приймаючи до уваги обставини та характер вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, особу порушника та ступінь його вини, а також інші обставини, на які він посилається у своїй апеляційній скарзі, а саме: на повне визнання своєї вини та щире каяття у вчиненому, що є обставинами, які, відповідно до вимог закону, пом'якшують відповідальність; відсутність даних про те, що він раніше притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху; його сімейний та матеріальний стан; наявність на утриманні малолітньої дитини та матері пенсійного віку; те, що наявність у нього водійських прав є умовою збереження місця роботи, яке є єдиним та основним джерелом його доходів, суд апеляційної інстанції вважає за можливе змінити постанову судді в частині накладеного на ОСОБА_2 адміністративного стягнення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, замість позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, тим самим задовольнивши апеляційну скаргу, подану його захисником - адвокатом Шумським І.С.

Напідставі викладеного, керуючисьст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику ОСОБА_2 - адвокату Шумському І.С. строк на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Шумського І.С. задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 рокупро притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП змінити в частині накладеного стягнення.

Накласти на ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

В решті зазначену постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О.Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Шевчук А.В.