КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/2966/2019 Постанова винесена суддею Єсауленко М.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю ОСОБА_1 та захисника Залозної Д.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 квітня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кузничі Горднянського району Чернігівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 квітня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Як встановив суддя місцевого суду, 20 лютого 2019 року о 22 год. 10 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння за таких обставин.

20 лютого 2019 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , та о 22 год. 10 хв. був зупинений працівниками поліції на вул. Блакитного, 8 у м. Києві. За результатами огляду, проведеного за згодою водія в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізатору «Drager Alcotest 6820» № ARHK-0501, вміст алкоголю у видихуваному ОСОБА_1 повітрі становив 1,46 ‰.

В апеляційній скарзі захисник Залозна Д .П. , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування матеріального закону, просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 16 квітня 2019 року та закрити провадження в справі.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що судом були порушені вимоги ст. 277-2 КУпАП, повістка про виклик до суду направлена на іншу адресу, ніж указана в протоколі як місце проживання ОСОБА_1 , та фактично іншій особі - ОСОБА_5 , внаслідок чого повернулася без вручення, проте справа була розглянута у відсутність ОСОБА_1 , чим порушено вимоги ст. 268 КУпАП та процесуальні права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Щодо фактичних обставин справи, то захисник зазначає, що ОСОБА_1 о 22 год. 10 хв. 20 лютого 2019 року автомобілем не керував, а перебував біля припаркованого автомобіля, алкогольні напої вживав раніше, оскільки наміру керувати автомобілем не мав, при цьому його посвідчення водія знаходилось в гуртожитку. В цей час до ОСОБА_1 підійшли працівники поліції з вимогою пред`явити документи, що посвідчують особу та на автомобіль. Взявши документи в гуртожитку та надавши їх працівникам поліції, в подальшому ОСОБА_1 на пропозицію поліцейських пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тобто ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, його не зупиняли працівники поліції, отже результати його огляду на стан сп`яніння не доводять вину у вчиненні правопорушення.

Звертає увагу на те, що доказами у справі, зокрема відеозаписом та поясненнями свідків також не підтверджено факту керування ОСОБА_1 автомобілем о 22 год. 10 хв., водночас відповідно до пояснень свідків їх було залучено до огляду о 22 год. 00 хв., тобто до того часу, як ОСОБА_1 начебто зупинили працівники поліції.

Вважає, що судом не було надано належної оцінки доказам у справі, а притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконним.

Одночасно в апеляційній скарзі захисник порушила питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 квітня 2019 року, поважність причин пропуску якого обґрунтувала тим, що розгляд справи в суді відбувся у відсутність ОСОБА_1 , який належним чином не був повідомлений про час та місце судового засідання, постанова йому не направлялася, а з прийнятим судом рішенням він ознайомився лише 05 червня 2019 року, після чого 10 червня 2019 року була подана апеляційна скарга.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримку апеляційних вимог, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду захисником пропущений з поважних причин, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про належне повідомлення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, і доводи захисника щодо ознайомлення з постановою лише 05 червня 2019 року узгоджуються з матеріалами справи, а тому він підлягає поновленню, водночас і апеляційна скарга захисникапідлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у ст. 245 КУпАП, повинен всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Крім того, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність спеціального суб`єкта - водія транспортного засобу настає, зокрема за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вимогами п. 2.9(а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями ст. 266 КУпАП та підзаконних актів особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що суддя місцевого суду, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9(а) ПДР України, вищевказаних вимог процесуального закону не дотримав, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується доказами.

Як убачається з матеріалів справи, 20 лютого 2019 року щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому наведено, що 20 лютого 2019 року о 22 год. 10 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві, вул. Блакитного, 8, мав явні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Огляд на стан сп`яніння пройшов за допомогою приладу "Драгер" у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Прилад "Драгер" показав 1,46 ‰, що в 7 разів перевищує норму, чим порушив вимоги п. 2.9(а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1)

До протоколу долучені: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння від 20 лютого 2019 року, який не підписаний особою, яка його склала, свідками огляду та безпосередньо ОСОБА_1 (а.с.3); роздруківка з приладу, який використовувався під час огляду (а.с. 2); пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 20 лютого 2019 року, за змістом яких в присутності двох свідків працівниками поліції о 22 год. 00 хв. було проведено огляд ОСОБА_1 за допомогою приладу "Драгер" і результат тесту показав 1,46 ‰ (а.с. 4, 5); відеозапис, на якому зафіксовано виключно процедуру огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння (а.с. 6).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що ввечері 20 лютого 2019 року він перебував біля гуртожитку та дійсно вживав алкогольні напої, але транспортним засобом не керував. До гуртожитку під`їхав автомобіль патрульної поліції, поліцейських викликали начебто на місце ДТП, але вони звернулися до нього, стали стверджувати, що він керував автомобілем, чого не було. На їх вимогу він надав посвідчення водія, за яким сходив у кімнату гуртожитку, бо не мав при собі. Далі на вимогу поліцейських пройшов тест на алкоголь, який був позитивний, оскільки він вживав алкоголь і цього не заперечував. Коли щодо нього склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмовився надавати пояснення, оскільки транспортним засобом не керував та не вчиняв адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважав дії працівників поліції неправомірними.

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 повідомив, що 20 лютого 2019 року близько 19 години він залишив власний автомобіль на стоянці біля гуртожитку, поряд з якою на автомобілях їздили ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , при цьому вони ледь не пошкодили один із автомобілів, який був припаркований біля гуртожитку, у зв`язку з чим він зробив їм зауваження. Коли спілкувався з ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , почув від них запах алкоголю. Піднявшись в гуртожиток та побачивши у вікно, що водії продовжують розважатися та їздити на невеликій ділянці дороги біля гуртожитку, він повідомив про це в поліцію, а хвилин через 20 з вікна побачив, що його автомобіль зміщено з місця парковки та він має пошкодження, тому знову зателефонував в поліцію та повідомив про ДТП. Поряд з його автомобілем нікого не було, а автомобіль, яким до цього керував ОСОБА_1 , знаходився неподалік в нерухомому стані, оскільки застряг в ямі та не міг рухатись, ОСОБА_1 він не бачив. Працівники поліції прибули на місце ДТП більше ніж через годину. Автомобіль ОСОБА_1 залишався на тому ж місці, ОСОБА_1 він не бачив. Його (свідка) автомобіль пошкодив ОСОБА_6 . Через деякий час автомобіль "ВАЗ" начебто завівся і в ньому був ОСОБА_1 , тому працівники поліції до нього підійшли. На вимогу працівника поліції ОСОБА_1 пройшов тест на алкоголь, після чого поліцейським було складено протокол про адміністративне правопорушення, бо ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Допитаний в суді апеляційної інстанції працівник поліції ОСОБА_7 , який безпосередньо брав участь в оформленні матеріалів справи, після ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 повідомив, що в складі патруля він прибув за повідомленням громадянина про те, що відбулося ДТП, на вул. Блакитного в м. Києві. Під час оформлення ДТП хтось із присутніх звернув увагу на автомобіль "ВАЗ", який начебто завівся, але не рушив з місця. Коли звернулися до ОСОБА_1 , який знаходився в цьому автомобілі, то від нього було чутно запах алкоголю, тому спочатку перевірили його документи, а потім запропонували огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння, результати огляду не оспорював, тому щодо нього було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із показань допитаного в суді апеляційної інстанції свідка ОСОБА_2 слідує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом приблизно до 20 годині 20 лютого 2019 року поряд з гуртожитком по вул. Блакитного, 8 в м. Києві, але після ДТП, яка відбулася за участі іншого автомобіля, транспортним засобом не керував, оскільки, як знову ж указав свідок, автомобіль "ВАЗ" після ДТП постійно перебував у нерухомому стані і ОСОБА_1 він не бачив аж до того часу, коли приблизно о 22 годині начебто завівся його автомобіль, але рух не здійснював.

За поясненнями працівника поліції ОСОБА_7 транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 поліцейськими не зупинявся, а ОСОБА_1 він побачив за обставин, які повідомив ОСОБА_2 , тобто під час оформлення ДТП.

Учасником ДТП ОСОБА_1 , з огляду на показання свідків, не був, а сам факт його перебування в нерухомому транспортному засобі в стані алкогольного сп`яніння, не є порушенням вимог п. 2.9(а) ПДР України, яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пояснення свідка ОСОБА_2 з приводу того, що ОСОБА_1 приблизно о 20 годині 20 лютого 2019 року керував транспортним засобом з ознаками сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) є лише припущенням, такі обставини виходять за межі фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, до того ж ОСОБА_1 тривалий проміжок часу не перебував у полі зору ані свідка ОСОБА_2 , ані працівників поліції.

Таким чином, доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин викладених в протоколі та судовому рішенні, нічим не спростовані.

Враховуючи наведене, твердження захисника про те, що судове рішення в справі щодо ОСОБА_1 постановлено з порушенням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є обґрунтованими.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, враховуючи, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, а згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що апеляційна скарга захисника Залозної Д.П. підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику Залозній Дар`ї Петрівні строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 квітня 2019 року.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір - скасувати, а провадження в справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко