Справа № 946/7297/19 Провадження № 3/946/1979/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Жигулін С.М.,

за участю представника Димченко К.Г.,

розглянувши матеріали адміністративного провадження про притягнення

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого

до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1, 185 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №445481 від 04 жовтня 2019 року ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за те, що 04 жовтня 2019 року о 04 годині 51 хвилині по першому провулку Зеленому, 6 в м. Ізмаїлі Одеської області керував транспортним засобом «ВАЗ 21099», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп?яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп?яніння.

Дії кваліфіковані за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Окрім вказаного, протоколом про адміністративне правопорушення серії АА 346509 від 04 жовтня 2019 року ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за те, що за адресою АДРЕСА_1 6 в м. Ізмаїлі Одеської області на законну вимогу поліцейського капрала поліції Бородіна А.В. відмовився пред?являти посвідчення водія, висловлювався в грубій формі на адресу поліцейського, на попередження не реагував, після чого був затриманий та доставлений до ВП.

Дії кваліфіковані за ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 проти звинувачення заперечує, пояснив, що він автомобілем не керував, а працівники поліції вимагали від нього пройти обстеження на стан алкогольного сп?яніння, у зв?язку із чим він відмовився від вказаних дій, а також від пред?явлення посвідчення водія.

За результатами дослідження визнається доведеним наступне.

Диспозицією ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Гурепка проти України» від 08 липня 2010 року визначено, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції; з урахуванням чого Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, в справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02) провадження в справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Враховуючи викладене, обвинувачення за ст. 130 КУпАП відповідно до практики ЄСПЛ слід розглядати як кримінальні з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року визначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів необхідно керуватись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення повинно випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Рішенням Конституційного суду України від 20 жовтня 2011 року №12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину (правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконній спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Долученими до матеріалів справи даними відеофіксації визначено про звернення співробітників поліції до ОСОБА_1 з вимогою пройти обстеження на стан алкогольного сп?яніння та пред?явити для перевірки посвідчення водія.

Разом із тим свідок ОСОБА_2 пояснила, що на час, коли співробітники поліції вимагали від ОСОБА_1 пройти обстеження на стан алкогольного сп?яніння та пред?явити для перевірки посвідчення водія автомобіль стояв біля магазину, а до магазину автомобілем керувала вона, а не ОСОБА_1 .

Інші докази до матеріалів справи не долучені, свідки для допиту в судовому засіданні не забезпечені.

З урахуванням вказаного в дітях ОСОБА_1 відсутні ознаки, передбачені ст. 130 ч.1 КУпАП.

Диспозицією ст. 185 КУпАП адміністративна відповідальність настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Через відсутність в діях ОСОБА_1 ознак, передбачених ст. 130 ч.1 КУпАП та через відсутність доказів про вчинення інших правопорушень, відсутні підставі у співробітника поліції вимагати від ОСОБА_1 посвідчення водія, що у свою через визначає відсутність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

З урахуванням вказаного суд у відповідності до вимог ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП закриває провадження у справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 284 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Виправдати ОСОБА_1 по ст. 130 ч.1, 185 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: С.М.Жигулін