Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І., з участю ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2019 року, -

встановив:

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Як встановлено судом, 01.10.2019 року о 02 год. 00 хв., гр. ОСОБА_1 , на 345 км. автодороги Київ-Ковель-Ягодин, керував автомобілем «Opel Kadett», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву).

Від проходження медичного огляду з метою визначення стану алкогольного сп`яніння та на місці зупинки транспортного засобу відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2019 року щодо нього скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що суд формально розглянув матеріали справи, в судове засідання свідки, які зазначені в протоколі та поліцейський не викликались. Протокол про адміністративне правопорушення складений зі слів ОСОБА_2 , який викликав поліцію за підозрою що ОСОБА_1 вчинив ДТП з участю його автомобіля.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 , який просить апеляційну скаргу задольнити, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції були дотримані в повному обсязі.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР№257896 від 01 жовтня 2019 року (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01 жовтня 2019 року (а.с.4); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , поясненнями ОСОБА_2 а також відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БР№257896, 01.10.2019 року о 02 год. 00 хв., гр. ОСОБА_1 , на 345 км. автодороги Київ-Ковель-Ягодин, керував автомобілем «Opel Kadett», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя, не чітка мова). Водій відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, відповідно до встановленого законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з акту огляду на стан сп`яніння, направлення, пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду з метою визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі (а.с.3-5).

При розгляді даної справи суд першої інстанції повною мірою дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення п.2.5 ПДР, оскільки факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку повністю підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Згідно ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою, виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Разом із цим, перелік підстав, за яких правопорушення можливо вважати малозначним, закон не передбачає, а тому в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Оцінюючи в сукупності подію, наслідки, враховуючи, що ОСОБА_1 не завдав будь- якої значної шкоди державному чи громадському порядку, правам і свободам громадян, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що незважаючи на те, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, наявні також усі підстави визнати його дії малозначними у відповідності до ст.22 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст.22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Сачук В.І.