Справа №443/1962/18
Провадження №3/443/17/19
ПОСТАНОВА

іменем України

31 січня 2019 року м. Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Коліщук З.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, непрацюючого,

встановив:

Згідно із протоколом серії ОБ № 047065 від 14.10.2018 року, ОСОБА_1 14.10.2018 року о 15 год. 25 хв. на автодорозі в с.Залужжя Рогатинського району Івано-Франківської області керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому порядку з використанням технічного засоб уAlcotest Drager 6810 у присутності двох свідків, чим порушив п.2.9 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП

При розгляді справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та просив провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з підстав вказаних у його письмовому клопотанні, яким ним додано до матеріалів справи.

Заслухавши ОСОБА_1, який просить провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу серії ОБ № 047065 від 14.10.2018 року, ОСОБА_1 у вину ставиться порушення п.2.9а ПДР керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а відтак вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що стверджується актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.266 КпАП України, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння, підлягають оглядові на стан алкогольного спяніння. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного спяніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного спяніння, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Крім того, відповідно до п.п. 2,6,7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 листопада 2015 року №1452/735, підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя). Згідно із п.п.1-6 розділу Інструкціі, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного спяніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. За таких обставин, з наведених вище положень актів законодавства України випливає, що у випадку виявлення поліцейським перебування за кермом транспортного засобу водія з ознаками алкогольного спяніння, він на місці зупинки транспортного засобу пропонує водієві пройти огляд на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, у присутності двох свідків. Лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя). Пункт 10 Розділу ІІ Інструкції визначає, що результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2). У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану спяніння. На місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан спяніння з використанням спеціального технічного засобу в присутності двох свідків, але за результатами такого огляду, поліцейським, який його проводив, не було складено акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно із додатком 2 до пункт 10 Розділу ІІ Інструкції.

Окрім того, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 останній не був згодний з результатом огляду, про що вказав у своїх поясненнях в ньому (арк. справи 3). В той же час, незважаючи на те, що ОСОБА_1 не був згодний з результатом огляду на стан спяніння проведеного поліцейським з використанням спеціального технічного засобу, поліцейським не було направлено його для проходження огляду на стан алкогольного спяніння в найближчий заклад охорони здоровя.

Тому, підставними є покликання ОСОБА_1 на порушення процедури та порядку його огляду на стан сп'яніння та складення стосовно нього протоколу про вчинення адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Європейський Суд з прав людини у рішенні "Шмауцер (Schmautzer)проти Австрії" від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення "кримінального обвинувачення". Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Отже, підстави для повернення протоколу про адміністративне правопорушення на дооформлення - відсутні, оскільки в судовому засіданні безспірно встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження в справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя З.М. Коліщук