Справа № 742/3803/18 Головуючий у 1 інстанції Циганко М.О.
Провадження № 33/4823/8/19
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю захисника - адвоката ОСОБА_1

Розглянув апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючий, житель ІНФОРМАЦІЯ_2

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 гривень 40 копійок.

Як установив суд, 04 листопада 2018 року о 01 годині ночі, по вул. Слобідська, 16 в смт. Мала Дівиця Прилуцького району Чернігівської області, ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, незвязна мова). Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу правопорушення, мотивуючи тим, що особа вважається невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, якщо співробітники поліції порушили процедуру огляду на стан спяніння та складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказує на те, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає для осіб, які керують транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого спяніння. Отже, для притягнення до відповідальності необхідною умовою є факт керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, у звязку з чим поліцейський зупинив такого водія і в передбаченому порядку провів огляд на стан спяніння та склав протокол про адміністративне правопорушення.

У даному випадку ОСОБА_2 не було зупинено під час керування автомобілем, а тому поліцейський не мав правових підстав для складання протоколу за вказаною частиною статті, як і не мав підстав на проведення медичного освідування на стан спяніння.

Крім того, з наявних матеріалів та протоколу не вбачається, що поліцейський на місці пропонували пройти ОСОБА_2 огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

Викладений у рішенні суду факт визнання ОСОБА_2 своєї провини, за відсутності аудіо запису судового засідання нічим не підтверджується, а отже, не може бути прийнятий до уваги.

Під час апеляційного перегляду захисник адвокат ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, вказуючи, що його підзахисний прибув з дружиною та дітьми на залізничний вокзал зустріти кумів, із свідками, які проходять по справі, виник конфлікт, через що останні викликали поліцію. На момент приїзду працівників поліції ОСОБА_2 перебував поблизу автомобіля та не керував ним як водій, а тому працівники поліції не мали жодних правових підстав для складання протоколу. Під час судового розгляду суд проявив однобічність та неповноту, не викликав та не допитав свідків, поліцейського, не дослідив матеріали відеозаписів, внаслідок чого постановив необґрунтоване рішення про накладення стягнення.

Заслухавши доводи захисника адвоката ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що 04 листопада 2018 року о 01 годині ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Слобідська, 16 в смт. Мала Дівиця Прилуцького району Чернігівської області, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, незвязна мова. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності свідків (а.с.2). При цьому, водій ОСОБА_2 не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії (а.с.8).

Факт відмови водія від проходження огляду на стан спяніння підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.3), які вказували, що в їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження такого огляду, а також відмовився від підпису у протоколі та постанові.

Той факт, що транспортним засобом керував саме ОСОБА_2 підтверджується поясненнями цих же свідків, які вказували, що до будинку № 15 по вул. Слобідській в смт. Мала Дівиця 04 листопада 2018 року підїхав автомобіль НОМЕР_2, за кермом якого перебував незнайомий їм чоловік. Автомобіль привернув увагу свідків тим, що водій не міг його зупинити,транспортний засіб котився з гори на людей, які перебували поблизу магазину. Коли автомобіль зупинився, то з нього вийшло дві жінки, а в салоні залишився водій та дві малолітні дитини. Потім вийшов водій і жінки запропонували йому випити горілки.

На таку поведінку свідки прореагували як законослухняні громадяни, вказали водію, що за кермом неможна вживати алкогольні напої, а коли водій у грубій формі відповів на зауваження, викликали працівників поліції. По зовнішньому вигляду водія було зрозуміло, що той вже пяний, останній намагався втекти, проте до приїзду поліції свідки перешкоджали йому виїхати (а.с.4, 5).

Доводи апеляційної скарги захисника, що поліцейський не мав права пропонувати пройти обстеження на стан спяніння ОСОБА_2, який не керував автомобілем, не відповідають дійсності.

ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння, привселюдно збирався вживати спиртні напої та продовжувати рух на автомобілі. Приїхавши на місце виклику, працівники поліції зафіксували стан водія та запропонували йому пройти обстеження на стан спяніння, від проходження якого водій відмовився в присутності тих свідків, що викликали поліцію.

Вимоги поліцейських про проходження медичного огляду були предявлені водію ОСОБА_2 на дорозі, в громадському місці, в присутності інших громадян. Перевірити стан водія під час руху автомобіля, без його зупинки, неможливо. Більш того, в населеному пункті в смт. Мала Дівиця ОСОБА_2 не проживає. Для того, щоб приїхати о першій годині ночі із с. Світанкове в смт. Мала Дівиця, йому необхідно було подолати значну відстань, що неможливо було зробити без автомобіля.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Аргументи захисника, що ОСОБА_2 не пропонувався огляд на місці зупинки транспортного засобу, спростовуються показаннями свідків та даними рапорту працівника поліції, що такий огляд пропонувався, проте ОСОБА_2 від усього відмовлявся, в тому числі і від підпису та пояснень у протоколі про адміністративне правопорушення.

Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_2 визнав свою провину та не оспорював обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому суд не мав жодних правових підстав викликати свідків, поліцейських та допитувати їх в судовому засіданні. Письмові пояснення свідків та рапорт працівника поліції залучені до матеріалів справи.

Твердження апелянта про відсутність звукозапису судового засідання, а відтак і доказів того, що особа визнала себе винною у судовому засіданні під час розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності, є безпідставними. Нормами чинного КУпАП, не передбачено фіксацію судового засідання за допомогою технічних засобів та ведення протоколу судового засідання.

Протокол судового засідання ведеться в усіх справах, виходячи з його практичного значення, при наявності клопотань, які не будуть відображені в постанові, при допиті свідків.

По даній справі секретарем судового засідання вівся протокол судового засідання, який підписаний головуючим та секретарем, в якому відображені пояснення ОСОБА_2, які він надавав суду. Підстав не вірити цим записам та їх достовірності, апеляційний суд, не має.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 130 КУпАП, проявляється в трьох випадках, описаних в диспозиції частини статті.

Протокол про адміністративне правопорушення і постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 стосуються саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, що є порушенням пункту 2.5 Правил дорожнього руху та тягне відповідальність за ч.1 ст. 130 КУПАП.

Водій ОСОБА_2 був затриманий небайдужими громадянами, в громадському місці, з явними ознаками алкогольного спяніння, при спробі вжити спиртне прямо за кермом, без документів на право керування транспортним засобом, безпосередньо після керування транспортним засобом, що вірно розцінене судом як порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

При накладенні стягнення, суд в повній мірі врахував, особу порушника, навмисну форму вини, майновий та сімейний стан, обставини вчинення правопорушення та наклав стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 23, 33, 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_5