Справа № 755/9643/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" серпня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Федосєєв С.В. розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, працюючого в ТОВ «НАШНЕТ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 08 червня 2019 року о 09 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом «Ford Transit», д/н НОМЕР_1 , виїхав на регульоване перехрестя проспекту Генерала Ватутіна з бульвару Перова на заборонений (червоний) сигнал світлофора та скоїв зіткнення з ТЗ «Volkswagen Tiguan» д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка рухалась по бульвару Перова на зелений сигнал світлофору, та по інерції відкинуло на ТЗ «ВАЗ 21013» д/н НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 . В результаті зіткнення три транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 8.7.3е Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав, та пояснив, що не здійснював виїзд на регульоване перехрестя на заборонений сигнал світлофора та не спричиняв пошкодження транспортних засобів. При цьому просив суд врахувати та прийняти до розгляду, як доказ відеозапис руху транспортних засобів на перехресті проспекту Генерала Ватутіна та бульвару Перова, здійснений ОСОБА_1 після дня здійснення ДТП, та фотокартки зазначеного перехрестя, оскільки ці докази свідчать про постійне порушення ПДР водіями на вказаній ділянці руху транспортних засобів, так само, як це було вчинено водіями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 в момент ДТП.

Крім того ОСОБА_1 та його захисник зазначили, що у справі відсутні будь-які докази вчинення ним зазначеного адміністративного правопорушення, а тому просили суд закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як роз`яснено в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю підтверджується, фактичними даними, які містяться в протоколі серія ДПР18 №318240, в якому зазначено дата вчинення, місце, обставини вчинення адміністративного правопорушення, та узгоджується з іншими доказами наявними та дослідженими судом, а саме: схемою місця ДТП від 08 червня 2019 року, поясненнями учасників ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Посилання ОСОБА_1 на фотокартки та відеозапис зроблені після ДТП, які можуть свідчити про систематичне порушення водіями саме на цьому перехресті, суд не може взяти до уваги, так як суд досліджує конкретну ситуацію, а порушення які можливо допускаються іншими учасниками дорожнього руху не мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували обставини зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення і були підставами для ї закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності не наведено і при розгляді не встановлено.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 40-1, 124, 251, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,-

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Роз`яснюється, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя