Справа № 163/1314/19 Провадження №33/802/631/19 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ч. 1 ст. 483 МК України Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2019 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., представника митниці Крижановської О.В., захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС Джиги Д.В. на постанову судді Любомльського районного суду від 12 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 80766 гривень з конфіскацією в дохід держави 3060 пачок сигарет загальною вартістю 80766 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, слідуючи 13 червня 2019 року через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС з України в Республіку Польща водієм рейсового автобуса "Сканія", р.н.з. НОМЕР_1 , сполученням "Харків-Гдиня", намагався перемістити через митний кордон з приховуванням від митного контролю в конструктивній порожнині даху автобуса із використанням демонтажу-монтажу панелі даху 3060 пачок сигарет загальною вартістю 80766 гривень.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції в частині ненакладення стягнення щодо конфіскації автобуса, т.в.о. заступника начальника митниці в апеляційній скарзі вказує на те, що під час розгляду справи, суддя в порушення вимог ст.280 КУпАП не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Стверджує, що в даному випадку суддя суду першої інстанції залишив поза увагою той факт, що в автобусі був спеціально виготовлений тайник, де порушник розмістив цигарки, тому суддя першої інстанції безпідставно не конфіскував в дохід держави автобус. Просить постанову суду першої інстанції скасувати, призначити стягнення в межах санкції ч.1 ст.483 МК України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника митниці, яка повністю підтримала скаргу з викладених в ній підстав, думку захисника, який заперечив доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, за обставин вказаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах, що по суті в апеляції і не оскаржується.

За таких обставин, кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України є вірною.

Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п.3 ст.461 МК України, конфіскація не застосовується до транспортних засобів комерційного призначення, які використовуються виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України за визначеними маршрутами та рейсами, що здійснюються відповідно до розкладу руху на підставі міжнародних договорів, укладених відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних норм закону дотримався в повній мірі.

Судом встановлено, що використаний ОСОБА_1 для приховування і переміщення тютюнових виробів автобус належить компанії "Ідеал Тревел", що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію, і експлуатувався ФОП ОСОБА_2 , що встановлено із шляхового листка. Дані обставини об`єктивно підтверджені та не оспорюють ся апелянтом.

Як вбачається з Дозволу Міністерства інфраструктури України № 004516, витягу з Дозволу Головного інспектора дорожнього транспорту Республіки Польща № Х-2374, шляхового листка № 754095, службової записки інспектора митниці, цей автобус використовувався для міжнародного перевезення пасажирів відповідно до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення пасажирів і багажу за встановленим маршрутом - "Харків-Гдиня".

Апеляційний суд вважає, що твердження скаржника про необхідність конфіскації автобуса лише з тої причини, що він був обладнаний спеціально виготовленим сховищем в контексті п.53 ст.4 МК України, не в повній мірі узгоджуються з нормами митного законодавства.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що накладення стягнення з конфіскацією автобуса, передбаченого санкцією ч.1 ст.483 МК України, не відповідатиме вимогам тому числі і митного законодавства.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Звертає апеляційний суд увагу і на те, що застосування конфіскації транспортного засобу, яка передбачена санкцією ч.1 ст.483 МК України, як додаткового стягнення, з огляду на принцип співрозмірності між спричиненням шкоди державі (вартість переміщуваних порушником товарів через митний кордон України становить 80766 гривень, вартість транспортного засобу становить 236169 гривень), в даному випадку буде порушенням положень ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки таке додаткове стягнення не є пропорційним та не відповідає характеру вчиненого правопорушення, а також покладає на власника автобуса, який не вчиняв правопорушення, «індивідуальний надмірний тягар» та буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі «правопорушення та відповідальності».

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС Джиги Д.В. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 12 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду О.М.Клок