"12" серпня 2019 р. Справа № 363/2327/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 30 травня 2019 року о 20 год. 45 хв. в смт. Димер, вул. Народна, ОСОБА_1 керував автомобілем Ford днз. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, млява і нерозбірлива мова, порушена координація рухів. Від установленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився при двох свідках, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді ствердив, що з обставинами викладеними у протоколі не погоджується, оскільки автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не керував. Разом з тим посвідчив, що з особами, які нібито є свідками його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, у нього стався конфлікт, через те, що вони перекрили дорогу своїм автомобілем та перешкоджали його вільному проїзду. Конфлікт тривав протягом тривалого часу, при цьому ним та свідками було викликано працівників поліції з метою вирішення спору. Разом з тим, в суді ствердив, що алкогольні напої вживав після того, як тривалий час чекав працівників поліції, однак після вживання горілки автомобілем не керував. Свідком цієї події був його товариш ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_2 в суді підтвердив покази ОСОБА_1 та ствердив, що останній не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Алкоголь вживав разом з ним під час приїзду поліції.

Свідок ОСОБА_3 в суді підтвердив, що у нього дійсно стався конфлікт з ОСОБА_1 , разом з тим своїми показами спростував обставини викладені в протоколі, оскільки ствердив, що на момент початку конфлікту останній не перебував в стані сп`яніння, а почав вживати алкоголь, вже після виклику працівників поліції. Метою виклику працівників поліції з його сторони було вирішення спору з приводу вільного проїзду, а не те, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 2-12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Такий порядок огляду регламентовано і встановлено також ст. 266 КУпАП.

Зокрема, в ній передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Тобто, направлення водія для огляду на стан алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я відбувається у випадку незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Крім того, відповідно до п. 8 Порядку направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Проте останній стану алкогольного сп`яніння не заперечував, оскільки на момент приїзду поліції не був водієм автомобіля і ним вже тривалий час не керував.

Оскільки суд досліджує докази безпосередньо, для забезпечення об`єктивного судового розгляду та підтвердження обставин відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння судом викликано зазначених в протоколі свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Разом з тим свідок ОСОБА_4 за викликом суду не прибув, безпосередньо в суді про обставини справи не посвідчив, коли свідок ОСОБА_3 в суді не зміг ствердити про керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

За таких умов пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є незмістовними та не можуть бути покладені в основу судового рішення на доведення винуватості останнього і спростування його пояснень.

Крім того, ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Всупереч вказаних вимог Закону при складанні протоколу транспортний засіб у ОСОБА_1 не вилучався та він не відсторонявся від керування автомобілем, що є порушенням ст. 266 КУпАП, відповідно до якої за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, працівник уповноваженого підрозділу повинен тимчасово затримати транспортний засіб, відсторонити водія від керування ним.

Належні, допустимі і достатні докази керування ОСОБА_1 автомобілем і того, що він, будучи водієм, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в справі відсутні.

Також, з аналізу ч. 1 ст. 130 КУпАП убачається, що відповідальність водія настає у разі керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Разом з тим, у п. 38 постанови Верховного суду від 20.02.2019 року у справі № 404/4467/16-а, роз`яснено, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в простірі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Однак, належні, допустимі і достатні докази керування ОСОБА_1 автомобілем в справі відсутні, коли останній в суді ствердив, що не керував автомобілем після вживання алкогольних напоїв.

Отже, саме по собі твердження про вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв, без наявності доказів керування останнім транспортним засобом, складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не утворює.

Відтак твердження в протоколі про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП та на вимогах Закону не ґрунтується.

За змістом вимог ст. 62 Конституції України в Україні діє презумпція невинуватості, коли особа вважається невинуватою у вчиненні будь-якого правопорушення, доки її вину не буде доведено в установленому Законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже твердження ОСОБА_1 про інші обставини, виходячи з яких в його діях склад адміністративного правопорушення відсутній, в суді не спростовані, докази на підтвердження його винуватості суду не представлено.

Таким чином, справа підлягає закриттю за відсутністю події правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 9 та 247 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

провадження в справі щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів.

Суддя