Справа № 372/3273/19 Головуючий в суді І інстанції - Зінченко О.М.
Провадження № 33/824/4402/2019 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Осипенко В.Ю. на постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Обухівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 04 вересня 2019 року о 23 годині 00 хвилин в м. Обухів по вул. Київській керував автомобілем DAF номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, характерне почервоніння очей та різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження тесту на встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У апеляційній скарзі захисника Осипенко В.Ю. указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Указав, що працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, оскільки на місці події ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, а останній в свою чергу не відмовлявся від його проходження. Крім того, апелянтом звернуто увагу, що протокол про адміністративне правопорушення було складено у відсутність ОСОБА_1 , що також свідчить про порушення допущені працівниками поліції під час його складання. Разом з тим, захисник наголосив, що поза увагою судді місцевого суду залишилась та обставина, що письмові пояснення свідків є протилежні за своїм змістом, а також не були власноручно написані. Вважав, що письмові пояснення свідків не можуть бути взяті до уваги, якщо вони не були надані в судовому засідання під присягою. Крім того, на думку апелянта, наявний відеозапис в матеріалах справи не може бути доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він є фрагментарний та не належно оформлений. Просив постанову скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Висновки судді про доведеність відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, зокрема:

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження даного огляду у присутності двох свідків;

направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження даного огляду;

поясненнями свідка ОСОБА_2 який підтвердив факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Свідок пояснив, що саме агресивна поведінка водія ОСОБА_1 призвела до необхідності виклику поліцейських. У його присутності поліцейські висунули вимогу про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" та в Обухівській ЦРЛ на що останній відмовився;

поясненнями свідка ОСОБА_3 , відповідно до яких він бачив, що водій автомобіля "DAF" номерний знак НОМЕР_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, вів себе агресивно, намагався затіяти бійку з ОСОБА_2 . У його присутності поліцейські пропонували водію пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився;

поясненнями свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що відповідно до повідомлення на лінію "102" про керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння він виїжджав на територію Київського картонно паперового комбінату. Водій автомобіля перебував у стані алкогольного сп`яніння, на вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився;

відеозаписом із камер спостереження щодо обставин події правопорушення;

відеозаписом із фіксацією відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння;

іншими доказами.

Дослідивши указані доказами та надавши їм належну правову оцінку суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Доводи апеляційної скарги про порушення вимог закону в ході виявлення та фіксації правопорушення в частині присутності свідків при вчиненні процесуальних дій не ґрунтуються на матеріалах справи із яких вбачається, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння була вчинена у присутності двох свідків, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та дали із даного приводу письмові пояснення. Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як за допомогою технічних засобів так і у закладі охорони здоров`я, на що він відмовився. Суд вважає, що такі дії поліцейського відповідають вимогам визначеним ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому «Інструкція від 09.11.2015»). Порушень вимог нормативних документів у цій частині суд не вбачає. Доводи апеляційної скарги у цій частині суд вважає не обґрунтованими, такими які не ґрунтуються на вимогах зазначених вище нормативних документів. При цьому, матеріали справи містять направлення на проходження огляду у закладі охорони здоров`я, а про наявність вимоги поліцейських про проходження огляду у такому порядку підтвердили свідки. Суд вважає, що пояснення свідків узгоджуються як між собою, так і з наявними у справі відеоматеріалами, піддавати сумніву пояснення цих свідків суд не вбачає підстав. Щодо форми пояснень свідків, то суд звертає увагу на те, що ці пояснення відбирались поліцейськими, а достовірність викладеної інформації стверджена підписами свідків. Судом звертається увага на те, що нормами КУпАП не заборонено використовувати письмові пояснення свідків у ході провадження у справі про адміністративні правопорушення, що указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги у цій частині.

Та обставина, що час складання протоколу не співпадає з часом події будь-яким чином не указує на наявність порушень у ході фіксації правопорушення і є нормальним та звичайним явищем, що викликане діями, направленими як на виявлення, так і на фіксацію вчиненого правопорушення, які вчиняються після настання події адміністративного правопорушення.

Посилання на те, що водія не відсторонили від керування транспортним засобом, що, на думку захисника, указує на неправомірність дій поліцейських не указує, на думку суду, на недоведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Суд звертає увагу на те, що у момент виявлення події адміністративного правопорушення ОСОБА_1 керувати транспортним засобом перестав, подія відбувалася у нічний час доби, автомобіль перебував на охоронюваній території підприємства, що виключало виїзд із цієї території автомобіля яким би керував водій, що перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Наявні в матеріалах справи пояснення свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 судом не приймаються, оскільки вони суперечать об`єктивним доказам, що зібрані у цій справі, зокрема відеозаписам події.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає виключно у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я не ґрунтуються на вимогах нормативних документів, які регламентують порядок виявлення водіїв, що перебувають у стані алкогольного сп`яніння та визначають порядок виявлення та фіксації відповідних правопорушень, а самеІнструкції від 09.11.2015 року.

Апеляційна скарга не містить доводів, які би указували на незаконність постанови судді Обухівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 . Підстав для зміни чи скасування даної постанови суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Осипенко В.Ю. залишити без задоволення.

Постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька