Справа №478/1270/19 пров. №3/478/378/2019

П о с т а н о в а

І м е н е м У к р а ї н и

21 серпня 2019 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П., за участю секретаря Поліщук С.П., прокурора Мачушенка М.В., правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Казанка Миколаївської області, громадянки України, проживаючої по АДРЕСА_1 , працюючої заступником начальника-начальника Казанківського відділення Баштанської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 ст.172-6 КУпАП,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 згідно наказу №3784-о від 30.11.2015 року Державної фіскальної служби України призначена в порядку переведення на посаду заступника начальника-начальника Казанківського відділення Баштанської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області. В подальшому згідно наказу №2463-о від 17.12.2018 року Державної фіскальної служби України у зв`язку з реорганізацією територіальних органів ДФС у Миколаївській області ОСОБА_1 звільнена з посади заступника начальника-начальника Казанківського відділення Баштанської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області.

Відповідно до п.29 особової кадрової картки ОСОБА_1 26.12.2018 року була звільнена з посади, а також згідно журналу трудових книжок того ж дня отримала трудову книжку, про що мається відповідний запис, власний підпис та дата отримання.

ОСОБА_1 , являючись суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.1 ст.45, абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», та будучи повідомленою про строки подання декларації, без поважних на те причин, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік з порушенням термінів, а саме 23 травня 2019 року о 18 годині 30 хвилин, тоді як термін декларування закінчився 01 квітня 2019 року.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №245 від 30.07.2019 року, ОСОБА_1 будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила у десятиденний строк Національне агентство з питань запобігання корупції про отримання доходу, який перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

Так, згідно розрахункового листа за грудень 2018 року на момент звільнення ОСОБА_1 була нарахована сума виплати у розмірі 150765 грн. 34 коп., яка 26.12.2018 року була зарахована ОСОБА_1 на картковий рахунок двома транзакціями: за №181226СТ415670 на суму 47512 грн. 13 коп. та за №121826СТ426505 на суму 104756 грн. 78 коп.

На підставі викладеного відносно ОСОБА_1 складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, а саме неподання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнала вказуючи, що вона намагалася направити декларацію та повідомлення про суттєві зміни в майновому стані у встановлені Законом терміни, але у зв`язку з некоректною роботою Реєстру не мала можливості вчасно це зробити.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, ч.2 ст. 172-6 КУпАП та призначити стягнення у вигляді штрафу.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходжу такого висновку.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про запобігання корупції» відносини, що виникають у сфері запобігання корупції, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, цим та іншими законами, а також прийнятими на їх виконання іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Відповідно до вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Отже, на ОСОБА_1 , як на особу яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», і вона як особа, зазначена в пункті 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» була зобов`язана вжити заходів щодо своєчасного подання декларації, за минулий рік.

Як вбачається, з витягу з Єдиного держаного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та скріншоту з офіційного сайту Єдиного держаного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну декларацію за 2018 рік ОСОБА_1 подала 23 травня 2019 року (а.с.9).

Управлінням інформаційно-аналітичних систем та захисту інформації надано інформацію, відповідно до якої з 04.03.2019 року у окремих користувачів при роботі з ІТС Реєстр спостерігались помилки, які в повній мірі були усунуті адміністратором ІТС Реєстр ДП «УСС» 06.03.2019 року о 14 год. 40 хв. Інших технічних несправностей та перебоїв у роботі ІТС Реєстр, які б завадили поданню документів до ІТС Реєстр у період з 01.01.2019 року по 01.05.2019 року не зафіксовано (а.с.47).

Наданий до суду ОСОБА_1 скріншот з Єдиного державного реєстру декларацій на підтвердження обставин неможливості заповнення декларації не містить даних про дату вчинення нею дій щодо заповнення декларації.

Доказів поважності причин неподання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2018 рік у визначений законом строк матеріали справи не містять.

Сукупність досліджених доказів вказує на те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи ступінь її вини, вбачається доцільним накласти на неї стягнення у виді штрафу.

Відносно обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, викладених в протоколі №245 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 30.07.2019 року, суддя приходить такого висновку.

Згідно ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані, що тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

У свою чергу, відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію за минулий рік.

Відповідно до пункту 4 Правил заповнення форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року №3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за №961/29091 (далі Правила заповнення форми повідомлення) інформація, включена в повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування, повинна бути також відображена в декларації, яку такий суб`єкт декларування подає відповідно до Закону.

Враховуючи зазначене, особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (інші особи, які зобов`язані подати декларацію відповідно до Закону) є суб`єктами декларування, які згідно з положеннями частини другої статті 52 Закону у разі зміни в їх майновому стані зобов`язані письмово повідомити про це Національне агентство.

З скріншоту сторінки веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка мається в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 01.01.2019 року подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перед звільненням, яке мало місце 26.12.2018 року.

Отже, відповідно до роз`яснень Національного агентства з питань запобігання корупції, якщо ОСОБА_1 як суб`єкт декларування припинила виконувати функції держави 26.12.2018 року, а декларацію особи, яка припинила відповідну діяльність, подала 01.01.2019 року, то обов`язок останньої подавати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані припинилися, після подання декларації особи, яка припинила виконувати функції держави або місцевого самоврядування, тобто 01.01.2019 року.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, яке ставиться їй у провину, належними і допустимими доказами не доведена.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За таких обставин суд вважає, що склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 не підтверджується належними та допустимими доказами наявними в справі, і таких не було здобуто в ході судового розгляду.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 , складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП , то провадження в справі, в цій частині, відносно неї підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП суд стягує з правопорушниці ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

На підставі Закону України «Про запобігання корупції», керуючись ст.с т.9, 33, ч.2 ст.36, 252, 276-280, 283-285 КУпАП, суддя

П о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративно корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП і накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Провадження у справі в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП закрити, на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 384 грн. 20 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Копію постанови у відповідності до вимог ст.285 КУпАП направити до Казанківського відділення Баштанської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області.

Суддя