Справа 759/5116/19 Головуючий у I-й інстанції - Оздоба М.О.
Провадження № 33/824/2621/2019 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
Категорія ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 27 травня 2019 року, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 08.03.2019 року приблизно о 04.30 годин, в м. Києві, по вул. Ірпінська, 71, керував автомобілем марки «Фольксваген», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився оглядна стан спянінняіз застосуванням приладу «Драгер», який зафіксував результат - 1,82.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді місцевого суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На вказану постанову судді, представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що ОСОБА_2 з протоколом про адміністративне правопорушення не згоден, у стані алкогольного сп`яніння 08.03.2019 року не перебував. Крім того, апелянт зазначає, що ОСОБА_2 не було відсторонено від керування транспортним засобом. Вказує, що ОСОБА_2 в протоколі про адміністративне правопорушення власноручно зазначив свою незгоду з складеним щодо нього протоколом, а саме з результатами технічного засобу "Драгер". Не погоджуючись з зазначеним результатами тесту на стан сп'яніння, ОСОБА_2 заявив працівникам поліції клопотання про проведення його огляду для виявлення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я, проте працівники поліції проігнорували дане клопотання, пояснивши при цьому, що він може оскаржити таке рішення в суді. Таким чином, на думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог закону, в зв`язку з чим не може визнаватися належним доказом по справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Суддею враховано фактичні обставини справи та докази, які свідчать про те, що ОСОБА_2 08.03.2019 року приблизно о 04.30 годин, в м. Києві, по вул. Ірпінська, 71, керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 (а) ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненому підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 162623 від 08.03.2019 року, який підписаний ОСОБА_2 ,актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківкою тестування проведеного за допомогою приладу «Drager Alkotest 6820», відповідно до якої гр. ОСОБА_2 08.03.2019 року перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат становить 1,82 ‰, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд водія проводився в присутності двох свідків, за допомогою приладу "Драгер", результат огляду позитивний - 1,82 ‰. З результатами проведеного огляду ОСОБА_2 погодився (а.с. 3).

Оскільки ОСОБА_2 в присутності свідків та поліцейських не висловлював незгоду з результатами оглядуіз зазначеним показником 1,82 ‰, твердження апелянта про те, що докази, які містяться в матеріалах справи, отримані працівниками поліції з порушенням встановлених законом вимог не грунтуються на матеріалах справи.

Крім того, ОСОБА_2 не був позбавлений можливості у встановленому законом порядку самостійно звернутися до закладу охорони здоров`я, якому надається право на проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння для проведення огляду на виявлення стану сп`яніння.

Враховуючи наведене, твердження апелянта про те, що огляд проведений з використанням приладу «Драгер» є незаконним, а складений протокол про адміністративне правопорушення за результатами такого огляду є недопустимим доказом по справі, не грунтуються на матеріалах справи.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 не було відсторонено від керування транспортним засобом після проходження огляду на виявлення стану сп`яніння спростовуються наявною в матеріалах справи розпискою ОСОБА_5 від 08.03.2019 року, згідно якої він зобов`язується зберігати автомобіль марки «Фольксваген», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 та не передавати його ОСОБА_2 протягом доби (а.с.5).

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення апеляційна скарга не містить.

Посилання адвоката на винесення постанови без всебічного з`ясування обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, так як всі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно.

Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 27 травня 2019 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко