КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/4367/2019 Суддя у І-й інст.: Оздоба М.О.
Категорія: ч.4 ст. 121 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.121 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 4 ст. 121 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці.

Як встановив суд 1-ї інстанції, ОСОБА_1 01.08.2019 близько 10.00 год. на а/д М-06 Кив-Чоп 19 км керував автомобілем «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , у якого був відсутній фіксатор ременя безпеки, де їх установка передбачена конструкцією, ремені безпеки перебували не в робочому стані, чим повторно протягом року порушив п. 31.4.7 (ж,з) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.4 ст.121 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду змінити, пом`якшивши йому адміністративне стягнення до штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Звертає увагу, що позбавлення права керування транспортними засобами застосовується за грубе систематичне порушення порядку користування цим правом, чого по справі не встановлено.

Вважає, що відповідальність за порушення ПДР України покладається на власника транспортного засобу, а не на особу, яка ним керує, оскільки він не є особою, відповідальною за технічний стан автомобіля.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Суд при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 26 жовтня 2018 року постановою інспектора патрульної поліції притягнений до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 2).

Згідно складеного 15 грудня 2018 року щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за порушення ним п. 31.4.7(ж), 31.4.7(з) ПДР України, відповідно до яких забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо відсутні ремені безпеки та підголовники в транспортних засобах, де їх установка передбачена конструкцією та якщо ремені безпеки не в робочому стані або мають видимі надриви на лямках, ОСОБА_1 будучи притягнутим до адміністративної відповідальності протягом року за вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1-3 ст.121 КУпАП, вчинив їх повторно, а отже ці його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст.121 КУпАП.

Довід апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що відповідальність за порушення ПДР України має покладатися на власника транспортного засобу, а не на особу, яка ним керує, є необґрунтованим, оскільки суб`єктом адміністративного правопорушення за ст. 121 КУпАП є водій транспортного засобу, а не його власник.

Статтею 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності.

Постановою суду 1-ї інстанції встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем «ГАЗ» з відсутнім фіксатором ременя безпеки, установка якого передбачена конструкцією і ремені безпеки перебували не в робочому стані, що фактично не заперечується і самим апелянтом, доводи апеляційної скарги якого не знайшли свого підтвердження в апеляційному суді, а отже задоволенню не підлягають.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції здійснив повний та всебічний розгляд справи і порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування даного рішення, апеляційним судом не встановлено, постанову Святошинського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2019 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга ОСОБА_1 щодо її скасування - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Юденко