Справа № 214/8496/18
3/214/189/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 січня 2019 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, про притягнення до відповідальності:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2018 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 233188 від 09.12.2018 року відносно ОСОБА_2 про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до вищевказаного протоколу, 09.12.2018 року о 14-50 годині в м. Кривому Розі, Центрально-Міському районі, по вул. Кобилянського біля будинку 148А, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Alcotest №6820» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні надав суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення оскільки, в матеріалах справи відсутні будь які докази керування автомобілем саме ОСОБА_2 Так при перегляді відеозапису, який долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що на момент коли працівники поліції підійшли до автомобіля «Тойота», ОСОБА_2 повідомив, що він є пасажиром, знаходився на передньому правому пасажирському сидінні, повідомив, що транспортним засобом він не керував, та відповідно не є водієм вказаного транспортного засобу. Будь-яких доказів керування транспортним засобом водієм ОСОБА_2 не надано. На відеозаписі відсутній рух транспортного засобу взагалі, та керування автомобілем ОСОБА_2 зокрема.

Також звертає увагу суду на те, що свідки адміністративного правопорушення опитані на завчасно підготовленому бланку, в якому лише були заповнені графи. В матеріалах справи відсутні відомості на якій підставі був зупинений автомобіль марки «Тойота» та вбачається, що транспортний засіб працівниками поліції був зупинений, без будь-якої причини.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснив, що 09 грудня 2018 року біля 16-00 години біля заправки в Центрально-Міському районі він рухався на автомобілі Опель Сінтра. Його зупинили співробітники поліції і запропонували бути свідком керування особою транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Він ще із одним свідком підійшли до автомобіля. Водій з автомобіля не виходив. Йому пропонувалось пройти тест на стан алкогольного спяніння. Навіщо поліцейський пропонував ОСОБА_5 пройти тест на алкогольне спяніння він не знає. Свідок стверджує, що він не бачив як водій ОСОБА_5 керував автомобілем, протокол про адміністративне правопорушення не читав, однак його підписав. Зазначених в протоколі ознак спяніння у водія він не бачив. Водій сидів на передньому пасажирському сидінні.

Дослідивши письмові матеріали справи, пояснення свідка ОСОБА_4 та клопотання захисника ОСОБА_3, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп'яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп'яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

З протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_2 станом на 16-15 год. 09.12.2018 року відмовився від проходження медичного огляду в присутності двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 В той же час, в своїх поясненнях вказані свідки власноруч зазначили, що вони були запрошені працівниками поліції для фіксування факту відмови водія від проходження медичного огляду на стан спяніння 09.12.2018 року (без зазначення часу), що суперечить відомостям, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення. Дана обставина вказує на те, що працівниками поліції була порушена вимога ст. 266 КУпАП, оскільки свідки були залучені до справи після притягнення особи до адміністративної відповідальності, тобто після складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім цього, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він був запрошений лише для фіксування факту відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на встановлення алкогольного спяніння, транспортним засобом останній не керував та перебував на передньому пасажирському сидінні.

Згідно особливостей оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, що передбачені в п.6 Розділу IX «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015р. №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак, пояснення свідків не містять відомостей щодо суті вчиненого водієм правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зокрема відносно того, з якими саме ознаками сп'яніння перебувала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи була така особа відсторонена від керування транспортним засобом. З таких пояснень свідків неможливо встановити чи були підстави вважати, що водій перебував в стані алкогольного сп'яніння, при цьому через відсутність даних відомостей, їх також неможливо зіставити з тими ознаками сп'яніння, що зазначені в змісті протоколу про адміністративне правопорушення, та таким чином перевірити обґрунтованість вимог співробітників поліції для проходження водієм відповідного огляду на стан сп'яніння, від якого останній відмовився.

Бланки, на яких складені письмові пояснення свідків, не містять відмітки, який саме протокол та його номер серії свідками було засвідчено.

До того ж, досліджені матеріали справи, в тому числі переглянутий в судовому засіданні відеозапис з нагрудних камер працівників поліції не містить кадрів, які б підтверджували, що ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції під час керування ним транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Інших даних, в тому числі пояснень свідків, які б підтверджували, що ОСОБА_2 керував автомобілем до приїзду працівників поліції, в справі не має.

Крім того, до матеріалів справи не долучено жодних даних щодо обставин, через які був зупинений водій ОСОБА_2, тобто справа не містить відомостей щодо причини зупинки водія, що передбачені ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Тому існують сумніви в упередженості дій співробітників поліції, якими в повній мірі не було виконано вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, чим порушено порядок огляду водіїв на стан сп'яніння.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 33-35, ч.1 ст. 130, п. 7 ч. 1 ст. 247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя А.В. Ткаченко