Справа № 203/4291/19
Провадження № 3/0203/2775/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Дніпро

Суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Колесніченко О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, порушену оперуповноваженим СКР Амур-Нижньодніпровського ВП Поповою Д.В. за протоколом про адміністративний проступок ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 24 листопада 2019 року о 14 години 30 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , по відношенню до своєї матері ОСОБА_1 , висловлювався нецензурною лайкою, кричав, штовхав, позбавив коштів, а саме пенсійних грошей, позбавивши можливості користуватися електроенергією, обігрівом приміщення в холодну пору року, а також предметами побуту, внаслідок чого у постраждалої особи з`явились побоювання за свою безпеку, емоційна невпевненість нездатність захистити себе, чим вчинив домашнє насильство психологічного, фізичного та емоційного характеру, чим порушив ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, пояснив, що дійсно 24 листопада 2019 року у нього з його матір`ю ОСОБА_1 стався конфлікт на підставі проведення ремонтних робіт ями, яку ОСОБА_1 ремонтує у своєму будинку. Їх спільне домоволодіння з матір`ю поділено на два окремих будинки та його мати вмішалась у його ремонт. Він неодноразово просив її його не чіпати та не перешкоджати проведенню ремонту, але вона не слухала. Після чого дійсно він її штовхнув рукою в плече та накричав на неї. В судовому засіданні надав правовстановлюючі документи на будинок, копію паспорту матері, яка є пенсіонеркою ІНФОРМАЦІЯ_1 грудня 1945 р.н., та хворобою людиною, у відповідності наданих ОСОБА_1 медичних документів.

Згідно вимог ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В судовому засіданні встановлено, що 24 листопада 2019 року о 14 години 30 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , по відношенню до своєї матері ОСОБА_1 , висловлювався нецензурною лайкою, кричав, штовхав, позбавив коштів, а саме пенсійних грошей, позбавивши можливості користуватися електроенергією, обігрівом приміщення в холодну пору року, а також предметами побуту, внаслідок чого у постраждалої особи з`явились побоювання за свою безпеку, емоційна невпевненість нездатність захистити себе, чим вчинив домашнє насильство психологічного, фізичного та емоційного характеру.

У відповідності до ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

З аналізу наведених норм належить дійти висновку, що обов`язковою ознакою правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП є умисел на вчинення вказаного проступку та усвідомлювання протиправного характеру своїх дій.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, його поясненнями в судовому засіданні та узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №457876 від 24 листопада 2019 року, де викладені обставини події; заявою матері правопорушника ОСОБА_1 ; рапортом поліцейського УПП, де викладені обставини з місця правопорушення; поясненнями потерпілої ОСОБА_1 , на підтвердження скоєння її сином ОСОБА_1 протиправних дій психологічного, фізичного та емоційного характеру; поясненнями ОСОБА_1 , в яких він визнає скоєння конфлікту та штовханину матері та іншими матеріалами справи.

Отже, ОСОБА_1 мав усвідомлювати протиправний характер своїх дії, передбачити шкідливі наслідки саме для потерпілої ОСОБА_1 , яка є його матерію, людиною похилого віку та зі слабким здоров`ям пенсіонеркою, що є складом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та відповідає фабулі цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вищевикладене свідчить про те, що інспектором УПП дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Призначаючи адміністративне стягнення, підлягає врахуванню форма вини правопорушника, суспільна небезпечність вчиненого адміністративного проступку, обставини вчинення правопорушення вперше, а так само необхідно прийняти до уваги сімейний стан, вік, освітньо-кваліфікаційний рівень особи та зайнятість суспільно-корисною працею, а також визнання правопорушником його вини у скоєнні психологічного та фізичного насильства відносно своєї матері, що є пом`якшувальною обставиною при розгляді даного адміністративного матеріалу, на підставі чого відповідно до ст. 33 КУпАП вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави, оскільки застосування саме такого стягнення буде необхідним для досягнення встановленої ст. 23 КУпАП мети і достатнє для виховання особи в дусі поваги до законів України, запобігання новим проступкам.

Керуючись ст.ст.9,10,13,23, 33, 40-1, 247, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: О.В. Колесніченко