09.12.2019 Єдиний унікальний номер 205/9933/19
Єдиний унікальний номер: 205/9933/2019
Номер провадження: 3/205/4055/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Мовчан Д.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , працює:

директором ТОВ «Лізуновпрес» (, місце знаходження: 49038,

м. Дніпро, пр. Сергія Нігояна, буд АДРЕСА_1 , проживає за адресою:

АДРЕСА_2

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 41 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Із Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області до суду поступив адміністративний матеріал відносно гр. ОСОБА_1 .

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № ДН 2919/1862/АВ/П/ПТ від 29.10.2019 року, що був складений інспектором праці Михайлюк Оленою ОСОБА_2 , вбачається, що за результатами інспекційного відвідування ТОВ «Лізуновпрес» (, місце знаходження: 49038, м. Дніпро, пр. Сергія Нігояна, буд.55) встановлено, що директор ТОВ «Лізуновпрес», ОСОБА_1 , порушив вимоги п.14.12 розділу 14 Статуту, внаслідок чого не забезпечено дотримання вимог законодавства України з питань праці, а саме: двох фізичних осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було фактично допущено до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, отже, порушено вимоги ч.1 та ч.3 ст. 24 КЗпП, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст. 41 КУпАП (порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці).

Справу про адміністративне правопорушення було розглянуто суддею в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і якій роз`яснено судом зміст ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував проти обставин, вказаних у протоколі. Свою вину у скоєні адміністративного правопорушення також не визнав, посилаючись на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП. У зв`язку із чим, просив суд закрити провадження у даній справі.

Заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, її представника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що така справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КпАП України, з огляду на нижченаведене.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 41 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту). Тобто, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, полягає у фактичному допуску до роботи працівника без належного оформлення трудових правовідносин. Принциповою умовою в даному випадку є наявність між особою, яка притягується до адміністративної відповідальності та іншою особою саме трудових правовідносин.

Відповідно до положень ст.21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно частини 3статті 24 Кодексу законів про працю України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 ст.3 Цивільного кодексу України свобода договору є однією з головних загальних засад цивільного законодавства.

Відповідно до п.1 ст.6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно до вимог ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні змісту такого договору.

Цивільно-правовий договір - це угода між громадянином і організацією (підприємством тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи аналіз наведених норм права, суд зазначає, що трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Враховуючи положення вказаних норм КЗпП України та ЦК України основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від цивільно-правових, є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором метою є отримання певного матеріального результату. Виконавець за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує та виконує свою роботу.

Згідно роз`яснення, викладеного у листі Міністерства соціальної політики від 23.04.2010 року №115/13/133-10 за цивільно-правовим договором, зокрема за трудовою угодою/договором підряду, яким фактично є трудова угода, оплачується не процес праці, а її результати. Він визначається, як правило, після закінчення роботи та оформляється актами приймання-здавання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата та інше. Порядок укладення цивільно-правових договорів регулюється нормами цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, за умовами цивільно-правових договорів які були укладені 23 червня 2015 року із ОСОБА_3 та 01 липня 2019 року із ОСОБА_4 , відповідно виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи (надати послуги), а замовник зобов`язується своєчасно прийняти й оплатити виконану виконавцем роботу. Цивільно - правові договори були скріплені підписами сторін.

За змістом ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Станом на день розгляду справи місцевим судом, правовідносини за укладеними договорами припинені у зв`язку з досягненням мети, з якою їх було укладено, актами прийому наданих послуг зафіксовано, що послуги за договорами надано, здійснена їх оплата, відтак потреби кооперативу у зазначених роботах відпали.

Ці договори цивільно-правового характеру не були визнані недійсними чи неукладеними в порядку, встановленому законом.

Посадові особи, зокрема, інспектор праці, не наділені повноваженнями щодо визнання правочинів недійсними, у тому числі удаваними. Це може зробити виключно суд.

Удаваність цивільно-правового договору шляхом підміни трудового договору, на якій наполягає відділ контролю за дотриманням законодавства про працю, повинна бути доведена в установленому законом порядку.

Виходячи з того, що рішення судів про визнання таких договорів удаваними суду надано не було, а недійсність таких угод прямо не передбачена законом, тому твердження про намір ТОВ «Лізуновоптсервіс» приховати реально існуючі трудові відносини не ґрунтуються на вимогах закону.

Таким чином, враховуючи, що взаємовідносини між ТОВ «Лізуновпрес» та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , мали цивільно-правовий характер, договорами встановлені визначені обсяги виконання робіт та їх кінцевий результат, а відповідно до чинного законодавства виконання робіт, надання послуг громадянами може здійснюватися, як на підставі трудового договору, так і на інших юридичних підставах, зокрема, на підставі цивільно-правових догорів, суд вважає, що в діях директора ТОВ «Лізуновпрес» ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки у діяннях притягуваної особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.7, ч. 3 ст.41, ст.ст. 283,284,294,247 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч. 3 ст. 41 КУпАП закрити, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Д. В. Мовчан