Справа № 444/3787/18
Провадження № 3/444/12/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2019 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, паспорт серії КС № 891270 від 03.08.2012 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 01.12.2018 року о 02 год. 10 хв. на автодорозі «Ковель-Жовква» 137 км+100 м керував автомобілем ВАЗ 21011, номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного спяніння повторно протягом року, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка вимова Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку за допомогою технічного засобу "Drager" та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судові засідання тричі не зявився, хоча про дату та час проведення таких був повідомлений належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання.

Незважаючи на те, що на адресу суду повернулися конверти із відміткою про те, що ОСОБА_1 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, враховую, що згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області він зареєстрований за даною адресою.

Крім того, беру до уваги і те, що дана адреса проживання вказана в протоколі про адміністративне правопорушення, який підписаний ОСОБА_1, жодні зауваження до протоколу ним не були подані.

Також, враховую, що в письмових поясненнях в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що з протоколом згідний, зобовязався ним не керувати.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов'язковою. А тому приходжу до переконання про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1, оскільки він належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання, тому жодним чином його право на захист не може вважатися порушеним. Крім того зважаю на обмеженість трьохмісячним терміном для накладення адміністративного стягнення.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його вина у цьому підтверджується зібраними доказами, а саме: 1) протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 215490 від 01.12.2018 року; 2) письмовими поясненнями в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 з яких вбачається, що останній згідний з протоколом; 3) письмовими поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 01.12.2018 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану спяніння, перебував з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, тремтіння пальців рук. Підтвердили викладене у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 215490.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому ним правопорушенні полягає в тому, що він повторно протягом року відмовився як особа, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є вірною.

Обставин, які б обтяжували чи помякшували відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховую, що ОСОБА_1 є водієм, згідно бази даних "Національна автоматизована інформаційна система", підсистеми "Пошук посвідчення водія" 12.04.2016 року отримав посвідчення водія серії ВХТ № 423097, категорії "В", "С", що підтверджується довідкою ВАП УПП у Львівській області ДПП.

Довідкою ВАП УПП у Львівській області ДПП стверджується, що 30.08.2018 року ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та було накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Обираючи вид та міру стягнення правопорушнику, суд враховує помякшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, а саме, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1, який не працює, невперше притягується до адміністративної відповідальності, і так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, приходжу до переконання, оскільки правопорушник вчинив правопорушення на транспорті, що за своєю природою несе високий рівень суспільної небезпеки, так як транспорт є підвищеним джерелом небезпеки, з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, на ОСОБА_1 з врахуванням вищеперелічених обставин, слід накласти стягнення, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року, (в останній діючій редакції) ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384,20 грн.

Керуючись ст. ст. 27, 40-1, ч. 2 ст. 130, ст. 284, 287, 294, 307, 308, 310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у вигляді шрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, паспорт серії КС № 891270 від 03.08.2012 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 384,20 грн. в дохід держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначений постановою; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат визначається КМ України.

Суддя Зеліско Р. Й.