Житомирський апеляційний суд
Справа №293/1653/18 Головуючий у 1-й інст. Васильчук С. Ф.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав'язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді Зав'язуна С.М.,

секретар Скородинська Г.В.,

за участю: захисника Соболєва М.М.,

особи притягнутої

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 23 жовтня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, проживаючого: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 23.09.2018 року о 22:05 год. в м.Житомир по вул. Покровська, 236, керував автомобілем ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння: порушення координації рухів, розширення зіниці очей, які не реагують на світло, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

На постанову суду від ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга, в якій він просить постанову суду скасувати, як незаконну, та закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Апеляційні вимоги мотивує тим, що постанова винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, висновок суду не відповідає встановленим обставинам справи і наявним в матеріалах справи доказам, при цьому суд не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду. Звертає увагу на те, що причиною зупинки транспортного засобу була підсвітка заднього номерного знаку автомобіля, яка не працювала. У зв'язку з цим поліцейським була винесена постанова відносно нього за ч.6 ст.121 КУпАП. В подальшому він оскаржив дії патрульної поліції. Також, йому було запропоновано пройти огляд на наркотичне сп'яніння, однак він відмовиввся оскільки був тверезий. Як вбачається з відеозапису видно лише 3 обличчя, самого автомобіля не видно та даний запис є фрагментним. На бланку пояснень свідка ОСОБА_3, не зазначено хто відібрав пояснення, а саме: ПІБ та посаду особи. Вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не було дотримано вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а також ст.266 КУпАП. Зазначає, що відповідно до його скарги на дії працівників поліції було скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №771698 від 23.09.2018 року. Вважає, що даний протокол було складено передчасно, безпідставно та незаконно.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника Соболєва М.М. в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, доводи апеляції, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, вказаних вимог закону не дотримався.

Як убачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп'яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп'яніння визначено ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану наркотичного сп'яніння у водія транспортного засобу, у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп'яніння.

Згідно п.4 Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

За ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч.3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

Апеляційним судом встановлено, що в ході досудової перевірки та складання щодо ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення були допущені істотні порушення положень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст.266 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтується на протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №064227 від 23.09.2018 року (а.с.4) та письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (а.с.5,6).

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив, що 23.09.2018 року близько 22 години у м.Житомирі по вул. Покровській, 236, працівниками поліції без належних підстав було зупинено транспортний засіб яким він керував. З приводу незаконності такої зупинки між ним та працівниками поліції виник спір. За наслідками такого конфлікту працівником поліції було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП, яка в подальшому за його оскарженням була скасована. Крім того, вважає, що працівники поліції вирішили «провчити» його за принциповість шляхом безпідставного складання щодо нього протоколу про адміністративне за ч.1 ст.130 КУпАП. В стані наркотичного сп'яніння він не перебував, таких ознак у нього не було. В суді першої інстанції категорично не визнав свою вину, однак суд безпідставно в оскарженій постанові зазначив, що він свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП визнав.

Проаналізувавши пояснення ОСОБА_2, апеляційний суд звертає увагу, що ці пояснення підтверджуються іншими безпосередньо дослідженими та наявними в справі доказами.

Так, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_2 свою вину заперечував. Під час судового розгляду справи в суді першої інстанції, протокол чи журнал судового засідання не вівся, а тому вказівка в постанові суду про визнання ОСОБА_2 своєї вини не підтверджується матеріалами справи.

Згідно висновку Обласного наркологічного диспансеру Житомирської обласної ради №764 від 03.10.2018 року за результатами дослідження слідів наркотичних засобів в ОСОБА_2 не виявлено.

Рішенням начальника управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Гуменюка О.Л. постанову про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч.6 ст.121 КУпАП від 23.09.2018 року скасовано, а справу закрито (а.с.26).

Перевіряючи апеляційні доводи, апеляційний суд, дослідив наявний у справі відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського. Згідно цього відеозапису вбачається, що працівник поліції, в присутності двох свідків запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння на що той відмовився.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги, що в ході всього відеозапису, всупереч ст.266 КУпАП, п.4 Інструкції працівник поліції не вказав про наявність підстав (відповідних ознак) вважати, що ОСОБА_2 перебуває в стані сп'яніння. Тоді як з відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 поводив себе адекватно, спокійно, порушення координації рухів не спостерігалося, будь-які дії щодо стану зіниць очей ОСОБА_2 та їх реагування на світло, працівником поліції не проводилися.

На переконання апеляційного суду, відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП та положень Інструкції, направлення особи для огляду на стан сп'яніння можливе виключно за наявності підстав вважати, що вона перебуває у такому стані, тоді як у випадку з ОСОБА_2, працівником поліції такі підстави встановлені не були, а тому вимога останнього пройти огляд на стан сп'яніння носила незаконний характер. Складений за таких обставин протокол про адміністративне правопорушення та викладені в ньому обставини вчинення адміністративного правопорушення, повністю спростовуються матеріалами справи.

В судовому засіданні апеляційного суду були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Згідно їх показань, вони були запрошені працівниками поліції як свідки обставин за яких на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп'яніння ОСОБА_2 відмовився від такого огляду. При цьому, свідки пояснили, що ОСОБА_2 по своєму зовнішньому вигляду та поведінці не мав ознак сп'яніння, вів себе адекватно, спокійно, будь-яких порушень у його рухах не спостерігалося, очі ОСОБА_2 працівники поліції не перевіряли. Працівники поліції в їх присутності не вказували на наявність в ОСОБА_2 ознак сп'яніння.

Свідок ОСОБА_4 обставини з приводу складання протоколу про адміністративне правопорушення та відібрання в нього письмового пояснення не пам'ятає. Тоді як свідок ОСОБА_5 категорично пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення та його письмове пояснення на час їх підписання не були заповнені щодо їх суті, а лише містили частину в якій було відображено дату, місце складання та анкетні дані. При цьому працівники поліції запевнили їх, що за браком часу ці документи дооформлять згодом.

Інші будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

На думку апеляційного суду, законність складання протоколу про адміністративне правопорушення, з врахуванням усіх вище наведених обставин викликає розумні сумніви, які виключають можливість визнання цього документу як допустимого та достовірного доказу в справі.

Виходячи з вищезазначеного, висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, згідно яких його притягнуто до адміністративної відповідальності, не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції, яка є незаконною та необґрунтованою, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 23 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі відносно нього - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду С.М. Завязун