Справа № 405/8723/18
Провадження №3/405/1940/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Кропивницький 21 січня 2019 року

Суддя Ленінського районного суду м.Кіровограда Мягкий О.В. за участю прокурора Солопова В.Ю., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, що надійшли з Управління захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКППФО НОМЕР_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 краю Росія, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючої на посаді державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби м.Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1, будучи, у т.ч. станом на 00 год. 00 хв. 01.01.2018 субєктом декларування в розумінні Закону, а саме: особою, зазначеною у підпункті «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон)- службовою особою інших державних органів, у період часу з 00 год. 00 хв. 01.01.2018 до 01.04.2018 в порушення вимог частини першої статті 45 Закону (особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством), з урахуванням пункту 6 розділу II Закону № 1975-VIII від 23.03.2017 (Розділ XIII «Прикінцеві положення» доповнити пунктом 5 такого змісту: «5-1. Продовжити до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше»), пункту 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) від 10.06.2016 № 2 (яким НАЗК визначило, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи: перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для у тому числі щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, а зазначені декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці; другий етап з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом), несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, а саме 02.04.2018, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 зявилась, їй розяснено права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, вказаних у протоколі, не визнала та суду пояснила, що з 01.03.2016 по 18.10.2018 перебувала у відпустці по догляду за дитиною. Про вимоги Закону України «Про запобігання корупції» щодо обовязку подання щорічної декларації їй відомо. Разом з тим, у звязку з тим, що її ключ ЕЦП зареєстрований на електронну пошту з російським хостингом, що позбавило її можливості увійти до особистого кабінету для подачі декларації. Зміна поштової скриньки та відповідно отримання нового ЕЦП зайняло велику кількість часу, в результаті чого декларація подана з порушенням встановленого строку. Додала, що доступу до Інтернету вдома не має, декларацію подавала за місцем роботи з робочого компютера. Мети щось приховувати або умисно порушити вимоги Закону щодо фінансового контролю не мала, як тільки отримала ключ, одразу попадала декларацію. Надала до суду скриншоти її переписки з службою технічної підтримки НАЗК щодо зміни електронної пошти та ЕЦП.

Прокурор в судовому засіданні підтримав протокол про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, зважаючи на підстави, викладені в протоколі, просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог фінансового контролю несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази як кожен окремо, та і в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя також повинен з'ясувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв'язку між діянням і виконанням останньою службових (посадових) повноважень, а у відповідних випадках - мети правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.172-6 КУпАП адміністративна відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України « Про запобіганню корупції » №1700-VII від 14.10.2014 корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Цією ж нормою також визначено термін « корупційне правопорушення » - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Правопорушення, повязане з корупцією діяння, що не містять ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1ст. 1 Закону України « Про запобігання корупції », завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Так, судом встановлено, що відповідно до наказу № 1432/к від 04.11.2013 ОСОБА_1 за результатами конкурсу 04.11.2013 призначена на посаду державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції (а.п. 16).

Наказом Міністерства юстиції України від 01.03.2016 № 569/5 Кіровський відділ державної служби по місту Кіровоград Кіровоградського міськрайонного управління юстиції перейменовано на Кіровський відділ державної виконавчої служби міста Кіровоград Головного ТУ юстиції у Кіровоградській області. Наказом Міністерства юстиції України від 29.08.2016 № 2578/5 Кіровський відділ державної виконавчої служби міста Кіровоград Головного ТУ юстиції у Кіровоградській області перейме нова на Фортечний відділ державної виконавчої служби м.Кропивцького Головного ТУ юстиції у Кіровоградській області (а.п. 17).

Відповідно до наказу від 01.03.2013 за № 335/к у період з 01.01.2018 по 01.04.2018 ОСОБА_1 перебувала у відпустці для догляду за дитиною (а.п. 16, 17).

Відповідно до наказу № 974/к від 18.10.2018 допущено ОСОБА_1, державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби м.Кропивцького Головного ТУ юстиції у Кіровоградській області, до виконання своїх посадових обовязків з 19.10.2018 у звязку з виходом з відпустки для догляду за дитиною, із присвоєнням 9 рангу державного службовця в межах категорії «В» посад державної служби (а.п. 14).

Таким чином, у період часу з 01.01.2018 до теперішнього часу ОСОБА_1 перебуває на посаді державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби м.Кропивцького Головного ТУ юстиції у Кіровоградській області та є субєктом, на якого відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3, ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» поширюється дія вказаного Закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію за минулий рік у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до відомостей з публічної частини Реєстру декларація за 2017 рік ОСОБА_1 як субєкта декларування, опублікована (подана) шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua 02.04.2018, тобто після кінцевої дати подачі такої декларації несвоєчасно (гіперпосилання на Декларацію в Реєстрі - https://public.nazk.gov.ua/declaration/7a666ce2-2fea-4813-bld6-82df2b07f8bc) а.п. 9, 10.

Рішенням від 04.04.2017 № 124 «Про визначення поважної причини несвоєчасного подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» НАЗК визначило, що: поважною причиною несвоєчасного подання декларацій є неналежне функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; період (періоди) неналежного функціонування Реєстру визначається окремим Рішенням НАЗК на підставі інформації, наданої адміністратором Реєстру, та акта (актів), підписаного посадовими особами НАЗК та адміністратора Реєстру (а.п. 30-31).

ОСОБА_1 повідомила, що вимоги ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» виконала, але із запізненням, а саме 02.04.2018. При цьому, причиною несвоєчасної подачі е-декларація вказала необхідність зміни поштової скриньки, оскільки її поштова скринька зареєстрована на російських серверах, що позбавило її зайти до особистого кабінету та подати декларацію. ОСОБА_1, дізнавшись про необхідність створення поштової скриньки з українським хостингом та зміни ЕПЦ, звернулась 28.03.2018 до служби технічної підтримки НАЗК, що підтверджується скриншотами переписки ОСОБА_1 на сайті НАЗК. 01.04.2018 заявка на зміну ЕЦП успішна прийнята службою технічної підтримки НАЗК, при цьому вказано, що заявка розглядається протягом одного робочого дня, спробу здійснити вхід до Реєстру зі зміненим ЕЦП можна зробити через деякий час. Після отримання ЕЦП ОСОБА_1 подала декларацію 02.04.2018 о 14:44:55 год. (а.п. 79-84).

Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, необхідні докази того, що ОСОБА_1 усвідомлювала суспільну небезпечність несвоєчасної подачі е-декларації, передбачала можливість настання негативних наслідків - неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажала настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставилась до їх настання чи свідомо допускала їх настання.

У даному випадку, умисел на вчинення вказаного адміністративного правопорушення у ОСОБА_1 відсутній, що підтверджується її спробами подати декларацію ще 28.03.2018, при цьому, своєчасне заповнення декларації нею не виконано у звязку із необхідністю створення нової поштової скриньки та зміни ЕПЦ, що потребувало часу, у звязку з чим вона подала декларацію із запізненням, а саме: 02.04.2018. Тобто, допущене порушення усунено самостійно ОСОБА_1 в найкоротші строки - вона не мала наміру уникнути фінансового моніторингу доходів, про що свідчать як її дії щодо оперативного створення нової поштової скриньки та зміни ЕПЦ, і та обставина, що 02.04.2018 о 14:44:55 год., тобто з незначною затримкою, та до складення у відношенні неї протоколу № 268/18 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, від 30.11.2018, вона подала електронну декларацію, що свідчить про її бажання виконати вимоги законодавства.

Разом з тим, матеріали провадження не містять та прокурором у судовому засіданні не надано доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1, подавши електронну декларацію 02.04.2018, у даному випадку, мала умисел, спрямований на порушення вимог фінансового контролю чи переслідувала будь-який корупційний інтерес.

Отже, у даному випадку відсутність умислу ОСОБА_1, спрямованого на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, свідчить про відсутність однієї із складових його елементів, а саме суб'єктивної сторони, а отже і складу адміністративного правопорушення в цілому.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За викладених обставин, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а тому усі сумніви і припущення стосовно наявності в діях останньої складу адміністративного правопорушення повинні бути визнані на його користь.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повно та всебічно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, керуючись нормами закону, суд дійшов висновку про відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, і, відповідно, про відсутність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, що є самостійною підставою для закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ч. 1 ст. 172-6, п.1 ч.1 ст.247, 283, 284, 287 КУпАП,

постановив:

провадження по справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити у звязку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Олексій Вікторович Мягкий