пр. № 3/759/8399/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Степанова Сніжана Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, який працює у ТОВ «МІС» будівельником, одружений, має на утриманні малолітніх дітей 2010 та 2013 років народження, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

В протоколах про адміністративні правопорушення зазначено, що 05.11.2019 року о 22:40 годин, ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Булгакова, в районі будинку, 3 в місті Києві, керував транспортний засобом «Volkswagen Transporter», державний номер НОМЕР_1 , маючи встановлене відносно нього тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, та з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка що не відповідає дійсності), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що за повідомленням державного виконавця має заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки у сумі 165 тисяч гривень. Не згоден з такою сумою заборгованості та зараз вирішується питання про перерахунок цієї заборгованості. Також зазначив, що не був обізнаний про те, що відносно нього державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві користування транспортним засобом, а дізнався про це лише 05.11.2019 року під час складання адміністративного протоколу. Також зазначив, що 05.11.2019 року, в обід, у його автомобіля заклинило колесо, та машину відбуксирували іншим автомобілем за місцем його проживання та припаркували. Після цього, ввечері, він знаходився біля свого автомобіля та забирав з нього свої особисті речі, при цьому перебував у стані алкогольного сп`яніння, коли під`їхали працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Зазначив, що востаннє керував автомобілем днем, та не знає, чому свідки повідомили, що бачили як він керував автомобілем.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Чернецька О.М. у судовому засіданні пояснила, що з 2018 року із заробітної плати ОСОБА_1 відраховуються аліменти, на підтвердження чого надала довідку про заробітну плату із зазначенням утримань, що підтверджує той факт, що ОСОБА_1 не був обізнаний про те, що відносно нього встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, то доказів такого керування до суду не надано, а свідок, якого було допитано в судовому засіданні, не підтвердив, що бачив як ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля. Усі сумніви доведеності вини ОСОБА_1 повинні тлумачитись на його користь. У зв`язку із викладеним, просила закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що до подій 05.11.2019 року з ОСОБА_1 знайомий не був. Так, 05.11.2019 року, близько 23:00 годин він гуляв на вулиці з собакою, коли почув звук гальмування автомобіля. Він також побачив, як з вулиці Булгакова, між будинками 3 та 5, на великій швидкості мікроавтобус золотистого кольору в`їхав у дерево, після чого заїхав у двір будинків. Марку мікроавтобуса точно визначити не зміг. Він ще з одним чоловіком, якого раніше не знав, пішли шукати цей мікроавтобус та побачили ОСОБА_1 біля його машини. Він вів себе неадекватно та перебував у стані алкогольного сп`яніння. Також зазначив, що мікроавтобус не весь час перебував у його полі зору, та пройшло приблизно 5-7 хвилин між тим, як він побачив мікроавтобус, який врізався у дерево, та тим, коли вони знайшли ОСОБА_1 біля його автомобіля. За кермом мікроавтобуса, який врізався у дерево, перебувала особа, яка схожа на ОСОБА_1 , однак точно стверджувати, що це був ОСОБА_1 , він не може, бо не дуже добре його розгледів. Коли вони підійшли до мікроавтобуса, його двигун не працював, а ОСОБА_1 знаходився на вулиці біля нього. Він казав, що не керував мікроавтобусом. На мікроавтобусі ОСОБА_1 було пошкодження переднього бамперу, можливо, з того боку, яким мікроавтобус врізався у дерево, однак, на його думку, пошкодження були не значними для такого зіткнення, тому не може точно сказати, чи цей мікроавтобус врізався в дерево. Інших мікроавтобусів він не бачив, однак після того, як знайшли мікроавтобус ОСОБА_1 , інших не шукали. Також зазначив, що в тому місці, де мікроавтобус заїхав у двори будинків, є три в`їзди та є можливість поїхати до декількох дворів. Крім цього уточнив, що коли давав пояснення, був у збудженому стані. Коли приїхали працівники поліції, він з іншими свідками розповів поліцейським, як відбувались події, а коли його попросили написати письмові пояснення, він не знав що писати, та працівник поліції підказав йому, як він зрозумів ситуацію. При цьому, пояснення він писав самостійно, та те, чого не було, не зазначав. Уточнив, що побачив ОСОБА_1 , коли той відкривав мікроавтобус та шукав там документи. Як ОСОБА_1 виходив із-за керма мікроавтобуса, він не бачив.

Судом було досліджено докази, надані до суду, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення серії ДПР 18 № 278872 та № 367640 від 05.11.2019 року; письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 05.11.2019 року; письмові поясненнями ОСОБА_2 ; розписку ОСОБА_4 від 06.11.2019 року; копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДР № 166455 від 05.11.2019 року; відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 стверджував, що транспортним засобом не керував. Такі ж самі пояснення він надав і в судовому засіданні. Крім цього з відеозапису вбачається, що працівник поліції диктував свідку ОСОБА_1 , які пояснення йому необхідно зазначити. При цьому, свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що не знав, що писати у письмових поясненнях, та поліцейський йому підказав, що писати. Разом з цим, ОСОБА_2 не писав під диктовку працівника поліції, а зазначив лише те, що сам бачив.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, серед іншого, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що за кермом мікроавтобуса, який врізався у дерево, перебувала особа, яка схожа на ОСОБА_1 , однак точно стверджувати, що це був ОСОБА_1 , він не може, бо не дуже добре його розгледів. Мікроавтобус, який врізався у дерево, він бачив не весь час, та не може точно стверджувати, що це був саме той мікроавтобус, біля якого він виявив ОСОБА_1 . Також зазначив, що не бачив, як ОСОБА_1 виходив із за керма мікроавтобуса.

Інші свідки, які зафіксовані на відеозапису з нагрудної камери та перебували на місці події, працівниками поліції встановлені та опитані не були, що позбавляє суд можливості допитати їх в якості свідків.

Крім цього, диспозиція ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Судом було досліджено копію постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, винесеної 07.03.2018 року в рамках виконавчого провадження № 52986239, згідно якої ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві полювання, до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. При цьому доказів того, що відносно ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, до суду не надано.

Також ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що не знав про те, що відносно нього встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, оскільки з 2018 року у нього із заробітної плати регулярно проводяться відрахування, та доказів про обізнаність останнього про наявність такого обмеження до суду також не надано.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia",рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, оскільки до суду не надано доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП складає відмова від проходження огляду на стан сп`яніння саме особою, яка керує транспортним засобом, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена поза розумнім сумнівом.

Крім цього, оскільки до суду не надано доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, що відносно нього встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, а також не надано належних доказів встановлення такого обмеження, суддя вважає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, не доведена поза розумнім сумнівом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а почате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 62 Конституції України, керуючись ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 251, 283, п. 3. ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, захисником або потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя С.В. Степанова