Справа № 461/7874/19 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/811/1168/19 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді - Галина В. П.

з участю особи що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

представника митниці Дунаса М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС А. Іванківа на постанову Галицького районного суду м. Львова від 24 жовтня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст.471 МК України,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю вчиненого ним діяння, а провадження по справі про порушення митних правил, передбачене ст.471 Митного кодексу України, відносно останнього закрито. Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №3624/20900/19 від 19.09.2019 року товар повернуто ОСОБА_1 .

Згідно постанови суду, 19.09.2019 року близько 13 години 15 хвилин громадянин України ОСОБА_1 на автомобілі марки «Renault Laguna», реєстраційний номер НОМЕР_1 прямував з Республіки Польща в Україну в якості водія, з приватної поїздки, через МАПП „Шегині" Львівської митниці ДФС, обравши формою проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю - «зелений коридор», чим своїми діями заявив про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або, які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. При здійсненні митного контролю автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого догляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення огляду автомобіля було виявлено товар, який, відповідно до ст. 378 МК України та Постанови Кабінету Міністрів України № 434 від 21.05.2012 року, обмежений до переміщення через митний кордон України, а саме: сир, кінцева дата споживання 09.12.2019 року - 32 кілограми; оливки консервовані, в скляних банках по 345 грам, кінцева дата споживання 28.06.2022 року - 24 шт. 8,28 кілограми; сир в герметичних упаковках по 270 грам, кінцева дата споживання 24.02.2020 року - 24шт. 6,48 кілограм; тунець консервований, в банках по 80 грам, кінцева дата споживання 31.12.2024 року - 54 шт. 4,32 кілограми. Загальна вага предметів порушення митних правил 51,08 кілограм. Вартість переміщуваного товару становить 6 981,00 гривень.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції у оскаржуваній постанові зазначив, що враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, те, що останній раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вину визнав та усвідомив наслідки вчиненого, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, один з яких переніс важке захворювання, дружина не працює, оскільки доглядає за дітьми, є достатні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю.

Згадану постанову 30 жовтня 2019 року оскаржив представник Львівської митниці ДФС А. Іванків. Просить таку скасувати та винести винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України, та накласти на нього стягнення 1 700 гривень штрафу у дохід держави; стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці ДФС витрати у справі про порушення митних правил.

Вважає висновок суду, помилковим та необгрунтованим, а оскаржувану постанову незаконною. Стверджує, що ОСОБА_1 порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю «зелений коридор», тобто переміщував через митний кордон без приховування в салоні та багажному відділенні автомобіля, товар переміщення якого через митний кордон України обмежено законодавством України. Так, загальна вага переміщуваного товару 51,08 кілограм, а вартість згідно службової записки від 19 вересня 2019 року №1774/13-70-71/46 становить 6 981 грн. Звертає увагу, що висновок судді місцевого суду про закриття провадження із усним зауваженням, не гарантує спричинення юридичних наслідків для правопорушника, тобто усвідомлення ним протиправності своєї поведінки для того, щоб не допускати подібного у майбутньому. Наголошує, що згідно норм ч. 1 ст. 519 МК України Львівська митниця ДФС понесла витрати за зберігання товару, затриманого відповідно до ст. 511 МК України. А на підставі ч. 1 ст. 520 МК України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення представника митниці в підтримку поданої апеляційної скарги, ОСОБА_1 , який заперечив апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи №461/7874/18 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 471 МК України передбачає адміністративну відповідальність за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Стаття 378 МК України вказує на обмеження щодо ввезення громадянами товарів на митну територію України. Так, пропуск на митну територію України товарів, що класифікуються в 1-24 групах УКТ ЗЕД та ввозяться громадянами для вільного обігу, в будь-яких обсягах не дозволяється. Таке обмеження не поширюється на: алкогольні та тютюнові вироби, що ввозяться громадянами в кількостях та у способи, зазначені у частині другій статті 376 цього Кодексу; харчові продукти вагою до 10 кг в упаковці виробника, що надходять на адресу громадян у міжнародних поштових або експрес-відправленнях; харчові продукти для власного споживання на суму, яка не перевищує еквівалент 200 євро, що ввозяться в порядку та обсягах, визначених Кабінетом Міністрів України; домашніх тварин.

Також, постановою Кабінету Міністрів України №434 від 21 травня 2012 року «Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України харчових продуктів для власного споживання» передбачено, що громадяни можуть ввозити на митну територію України харчові продукти для власного споживання на загальну суму, яка не перевищує еквівалент 200 євро на одну особу, в таких обсягах: в упаковці виробника, призначені для роздрібної торгівлі, - у кількості не більше ніж одна упаковка або загальною масою, яка не перевищує 2 кілограмів, кожного найменування на одну особу;

без упаковки - у кількості, що не перевищує 2 кілограмів кожного найменування на одну особу; без упаковки - неподільного продукту, готового до безпосереднього вживання, у кількості не більше ніж по одному найменуванню на одну особу.

Під час ввезення громадянами на митну територію України зазначених харчових продуктів здійснюється їх декларування (шляхом вчинення дій, усно або письмово за бажанням власника таких продуктів або на вимогу посадової особи митниці).

Висновок судді місцевого суду про те, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, а саме: переміщення через митний кордон України товару, шляхом недекларування, який перевищує неоподатковану норму до ввезення на територію України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи. Таке підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею місцевого суду доказів і вину у вчиненні такого визнає ОСОБА_1 .

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України доводиться зібраними та перевіреними доказами, зокрема: протоколом про порушення митних правил №3624/20900/19 від 19 вересня 2019 року (а.с. 3-6), копією паспорта ОСОБА_1 (а.с.7), копією контрольного талону (а.с.8), актом проведення огляду транспортного засобу, товарів та багажу, описом предметів, вилучених у ОСОБА_1 (а.с.11-12), поясненнями ОСОБА_1 (а.с.10).

Щодо звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Звільняючи ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП та закриваючи провадження у справі, суддя місцевого суду обґрунтував таке рішення характером вчиненого правопорушення, особою порушника, ступенем вини, тим, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вину визнав та усвідомив наслідки вчиненого, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, один з яких переніс важке захворювання, дружина не працює, оскільки доглядає за дітьми.

Разом з тим суд апеляційної інстанції вважає такий висновок місцевого судді помилковим, та не може погодитись з позицією судді першої інстанції в тій частині, що правопорушення є малозначним, враховуючи кількість перевезеного товару та його вартість.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Між тим апеляційним судом не встановлено обставин, які б значно знижували суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та свідчили про малозначність такого порушення, оскільки він свідомо обравши формою проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор», порушив встановлений порядок проходження митного контролю перемістивши через митний кордон без приховування в салоні та багажному відділенні автомобіля, товар, загальною вагою 51,08 кілограм та вартістю 6 981,00 гривень, переміщення якого через митний кордон України обмежено законодавством України.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 часто перетинав митний кордон України, відтак був обізнаний із встановленим законодавством України правилами митного оформлення товарів, які ввозяться на митну територію України.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість рішення судді місцевого суду щодо звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП та закриття провадження у справі. Суддею першої інстанції порушено вимоги ст.ст. 245, 280, 283 КУпАП, оскільки допущено неповноту та необ`єктивність розгляду справи, і тому постанова підлягає до скасування, із постановленням нової.

Апеляційний суд вважає, що постанову районного суду слід скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК, наклавши на нього стягнення у межах санкції згаданої статті.

Відповідно до ч.1 ст. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 434 від 21 травня 2012 року «Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України харчових продуктів для власного споживання» встановлено, що: 1) громадяни можуть ввозити на митну територію України харчові продукти для власного споживання на загальну суму, яка не перевищує еквівалент 200 євро на одну особу, в таких обсягах: в упаковці виробника, призначені для роздрібної торгівлі, - у кількості не більше ніж одна упаковка або загальною масою, яка не перевищує 2 кілограмів, кожного найменування на одну особу.

Враховуючи зазначені норми закону апеляційний суд вважає, що конфіскації в дохід держави підлягають товари, що були безпосередніми, предметами правопорушення митних правил, окрім продуктів харчування по 2 кг кожного виду.

Згідно з вимогами ст. 520 МК України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до довідки Львівської митниці ДФС за № 1186 від 19 вересня 2019 року у справі про порушення митних правил № 3624/20900/19 (а.с.19), витрати на зберігання майна на складі митного органу становлять 55, 25 (п`ятдесят п`ять гривень, двадцять п`ять копійок)

Керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС А. Іванківа задоволити частково.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 24 жовтня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст.471 МК України скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих розмірів доходів громадян, що становить 1 700 грн. та товари, вилучені згідно з протоколом про порушення митних правил №3624/20900/19 від 19 вересня 2019 року (за виключенням 2 кг сиру Serenada Salam; 2 кг сиру Favita; 6 склянних банок оливок консервованих; 25 жерстяних банок тунця консервованого) конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання товарів, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил №3624/20900/19 від 19 вересня 2019 року, що становить 55, 25 (п`ятдесят п`ять гривень, двадцять п`ять копійок) в дохід держави.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Галин В.П.