ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 547/887/19 Номер провадження 33/814/1091/19Головуючий у 1-й інстанції Харченко В.Ф. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Захожай О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Семенівського районного суду Полтавської області від 12.11.2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого трактористом,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 15.08.2019 року о 02-50, у с. Малі Липняги, Семенівського району, Полтавської області, по вул. Шевченка, керував автомобілем ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

На вказану постанову судді особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій просить постанову судді Семенівського районного суду Полтавської області від 12.11.2019 року скасувати.

Не оспорюючи доведеності своєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 вказує, що судовий розгляд адміністративної справи був проведений без його участі та за відсутності даних про належне повідомлення про судовий розгляд справи, чим порушено його право на захист в суді першої інстанції.

Також, ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, вказавши, що строк на оскарження ним був пропущений з поважних причин, оскільки він при розгляді справи не був присутнім.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, вважаю за необхідне зазначити наступне.

За змістом ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржене особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення нього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, вона розглянута 12.11.2019 року без участі ОСОБА_1 ( а.с. 20-22). Оскільки про судове рішення, яке може бути оскаржено в апеляційному порядку стало відомо поза межами строку па апеляційне оскарження і при подачі апеляції заявлено клопотання про поновлення цього строку - таке клопотання підлягає до задоволення.

В судове засідання призначене на 24.12.2019 року на 11-55 год . ОСОБА_1 , не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання. Надіслав електронною поштою заяву у якій прохав розгляд його апеляційної скарги проводити за його відсутності. Зазначив, що підтримує подану апеляційну скаргу у повному обсязі.

Відповідно до ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи, доводи апелянта приходить до наступного висновку.

Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9 a) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Приписи п.2.5 «Правил дорожнього руху» передбачають, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наявними у справі доказами, які також були предметом дослідження в апеляційному суді.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протокол про адміністративне правопорушення від 15.08.2019, який містить власноручний запис ОСОБА_3 про випивання ним «РЕВО» та керування після цього автомобілем 15.08.2019, визнання провини.

Письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які були складені на місці скоєння правопорушення, у яких, останній ствердив вживання спиртних напоїв перед керування автомобілем, відмову від огляну на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля та згоду пройти огляд у лікарні, де прилад вказав 1,98 проміле алкоголю в крові.

Стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтверджується висновком Семенівської ЦРЛ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.08.2019.

У ОСОБА_1 15.08.2019 вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 , та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом Т.Д. ПК № НОМЕР_3 .

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин встановлених судом, які не оспорюються ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі.

Суд першої інстанції правильно врахував данні про особу правопорушника, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих відповідальність обставини, ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, ступень тяжкості вчиненого ним проступку, майновий стан та призначив покарання в межах санкції статті.

Так, апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції засідання призначалися 3 рази, а саме: 22.10.2019 року, 04.11.2019 та 12.11.2019 року.

Неявка 22.10.2019 зумовлена перебуванням ОСОБА_1 на стаціонарному триденному лікуванні у Семенівській ЦРЛ, у зв`язку з чим, розгляд справи згідно заяви ОСОБА_1 відкладено на 04.11.2019 року.

У наступне судове засідання 04.11.2019 року ОСОБА_1 не з`явився, розгляд справи відкладено на 12.11.2019 року, про що останній був повідомленим шляхом телефонограми.

На судове засідання 12.11.2019 року ОСОБА_1 знову не з`явився, суддя першої інстанції прийшов до висновку про те, що його неявка не перешкоджає розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З вказаним погоджуюся у повному обсязі, оскільки неявка ОСОБА_1 у 3 судові засідання, на думку апеляційного суду є способом та намаганнями останнього уникнути покарання за вчинене адміністративне правопорушення.

Доводи, щодо порушення прав ОСОБА_1 на захист, передбачених ст. 268 КУпАП, являються необґрунтованими та безпідставними, нічим не підтверджуються та спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи. Також апеляційний суд зазначає, що вони порушені не були, оскільки місцевим судом було повідомлено про дату та час розгляду останнього, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, а також телефонограма. Також матеріали провадження жодних заяв чи клопотань ОСОБА_1 щодо залучення захисника не містять.

У зв`язку з зазначеним апеляційний суд приходить до висновку, що право ОСОБА_1 на захист порушено не було.

Апеляційний суд вважає, що за вказаних обставин районний суд обґрунтовано розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 і не порушив його право на захист.

Також, вважаю, за необхідне зазначити, що судом апеляційної інстанції були створені умови для реалізації його прав, передбачених вказаною нормою проте апелянт цим не скористався, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 було призначено на 11-55 год. 24.12.2019 року, проте апелянт до суду не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був своєчасно належним чином повідомлений, надав електронною поштою заяву у якій прохав розгляд його апеляційної скарги проводити за його відсутності та зазначив, що підтримує подану апеляційну скаргу у повному обсязі.

Крім того, будучі дієздатною особою та розуміючи, що відносно нього існує відповідне провадження ОСОБА_1 безумовно мав змогу своєчасно вжити заходів для залучення професійного адвоката, як в суді першої інстанції, так і під час розгляду його апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

З огляду на вказане відсутні підстави для скасування постанови судді, як про це просить апелянт у своїй апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.294КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Семенівського районного суду Полтавської області від 12.11. 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Семенівського районного суду Полтавської області від 12.11. 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.І. Захожай