ПОСТАНОВА

іменем України

08 лютого 2019 рокуСправа №451/1700/18
Провадження № 3/451/118/19

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Семенишин О.З., розглянувши матеріали, які надійшли з Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, не інваліда, з середньо технічною осітою, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

3 грудня 2018 року до Радехівського районного суду Львівської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за 130 ч.1 КУпАП, передані судді Семенишин О.З.

Із проколу про адміністративне правпорушення вбачається, що ОСОБА_1, 09.11.2018 року, о 23:20 годині, в с.Шпиколоси, Сокальського району, керував мопедом «Дельта» в стані алкогольного спяніння, який підтверджується ALCOTEST 6810 припису 0834, тест №2238 від 09.11.2018 року, чим порушив п.2.9 а) ПДР.

На розгляд справи, ОСОБА_1 зявився, вину свою не визнав та суду пояснив, що не керував транспортним засобом - мопедом «Дельта», а лише вів, оскільки він був поламаний. Разом із ним був ОСОБА_2»ян Васильович, який підтвердить, що він не керував мопедом. Жодних свідків очевидців, які в підтвердили керування ним мопедом не було в таких не вказано у самому протоколі, тому просив викликати в судове засідання та допитати поліцейського, який складав протокол.

31.01.2019 року, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2»ян Васильович підтвердив, що дійсно мопед був поламаний і ОСОБА_1 ним не керував, а лише його вів.

31 січня 2019 року розгляд справи був відкладений на 8 лютого 2019 року, в судове засідання викликано працівника поліції для з»ясування обставин. 8.02.2019 року працівник поліції в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив.

8 лютого 2019 року в судовому засіданні ОСОБА_1 просив відносно нього провадження закрити, оскільки він не вчиняв даного правопорушення, не керував мопедом. Щодо акту на стан спяніння, який подано до матеріалів, то він погодився його пройти, оскільки мопедом не керував.

Суддею викликався в судове засідання працівник поліції ОСОБА_3, проте останній в судове засідання не зявився, тому суддя прийшла до висновку про можливість розгляду справи у його відсутності у звязку з закінчення строку накладення адміністиавного стягнення 9 лютого 2019 року.

На підтвердження винності ОСОБА_1 суду подано протокол, серії БД №321695 від 09.11.2018 року з якого вбачається, що ОСОБА_1, 09.11.2018 року, о 23:20 годині, в с.Шпиколоси, Сокальського району, керував мопедом «Дельта» в стані алкогольного спяніння. Стан спяніння підтверджується ALCOTEST 6810 припису 0834, тест №2238 від 09.11.2018 року. Порушив п.2.9 а) ПДР. (а.с.2); результат тесту приладу «Драгер» в якому зазначено, що у ОСОБА_1 2.34 % проміле алкоголю (а.с.3); акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, що огляд проведений у звязку із виявленими ознаками: алкогольного спяніння. Результат тесту 2.34 % проміле (а.с.4); копії постанови про накладення адміністративного стягнення, серії НК №937154 від 09.11.2018 року, на ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП (а.с.5).

Дії ОСОБА_1, кваліфіковано за ст.130 ч.1 КУпАП, як керування транспортнима засобами, особами, які перебувають в стані алкогольного спяніння.

Відповідно до ст.36 КУпАП, особа яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ч. 1 ст.130 КУпАП особа не має права керувати транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмовитися від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, об'єктивну сторону правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_1 просять притягнути до адміністративної відповідальності, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків..., а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст130 КУпАП, оскільки судом не встановлено факт керування транспортним засобом.

Аналізуючи докази на підтвердження винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя приходить до висновку, що будь-яких даних про те, що його дії містили ознаки правопорушеня передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП судом не встановлено.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення не містить будь-яких фактичних даних, на підставі яких можна б було встановити наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому даний протокол, у сукупності з іншими матеріалами, не може бути визнаний належним та допустимим доказом у справі, тому суддя вважає, що в його діях відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Радехівський районний суд.

СуддяОСОБА_4