Справа 303/116/19
№ 3/303/161/19

П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 грудня 2019 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Морозова Н. Л.,

за участю: прокурора Прохорова С. А.,

особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли з управління захисту економіки в Закарпатській області ДЗХ НП України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Закарпатської області Мукачівського району с. Горонда, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , бувшого старшого водія ДПРЧ-19 ДПРЗ-1 УДСНС України у Закарпатській області,

- за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Протокол № 8 про вчинення адміністративного корупційного правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бувшого старшого водія ДПРЧ-19 ДПРЗ-1 УДСНС України у Закарпатській області, складений 03 січня 2019 року старшим оперуповноваженим сектору протидії корупції управління захисту економіки в Закарпатській області, капітаном поліції Улинець О. П. за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, надійшов до суду з іншими матеріалами, у триденний строк, з дня його складання, відповідно до положень ч. 2 ст. 257 КУпАП.

Встановлено, що ОСОБА_1 , будучи звільненим наказом №168 від 19.07.2017 року з посади старшого водія ДПРЧ-19 ДПРЗ-1 УДСНС України у Закарпатській області, та ознайомлений з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» щодо необхідності подання електронної декларації за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а також подання декларації після звільнення, будучи відповідно підпункту «д» пункту 1 частини першої ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за корупційні та пов`язані з корупцією правопорушення, посадовою особою уповноваженою на виконання функцій держави, порушив вимоги ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та підпункту 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в МінЮсті України від 15.07.2016 р за № 959/29089, а саме: несвоєчасно без поважних причин, подав декларацію за минулий 2017 рік (після звільнення), тільки 01.04.2018 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Постановою судді від 30.01.2019 року зупинено строк розгляду адміністративної справи про адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з його неявкою в судове засідання до його приводу в суд.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою «неумисну» вину у порушенні вимог, встановлених ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», визнав та пояснив, що не міг вчасно зайти на сайт НАЗК через збої в роботі такого. Просив закрити адміністративну справу, враховуючи малозначність діяння, обмежившись усним зауваженням.

Прокурор не заперечив щодо закриття справи за малозначністю, при цьому, підтримав зазначене у протоколі, зазначивши, що до протоколу додані беззаперечні письмові докази, які повністю доводять обставини, викладені у протоколі, які стали підставою для фіксації адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП та наголосив, що те, що ОСОБА_1 був ознайомлений з правилами та порядком подання декларації після звільнення. Крім того, його твердження про збої у роботі сайту НАЗК не підтверджені документально.

Заслухавши думку особи стосовно якої складений протокол, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, згідно ч.1ст.172-6 КУпАП, відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, згідно з наказом т.в.о. начальника У ДСНС України в Закарпатській області № 168 від 19.07.2017 року ОСОБА_1 звільнено з посади старшого водія ДПРЧ-19 ДПРЗ-1 УДСНС України у Закарпатській області.

10.04.2018 року НАЗК було повідомлено про факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави, а саме декларації після звільнення за 2017 рік, в порушення вимог ч.2 ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції».

В силу вимог відповідно до підпункту д п.1 ч.1 ст.3 Закону України Про запобігання корупції ОСОБА_1 , був зобов`язаний при звільненні подати декларацію за минулий рік. Незважаючи на вищевказані зобов`язання останній декларацію подав лише 01.04.2018 року.

Враховуючи викладене, оцінюючи зібрані по справі докази приходжу до переконання про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП, однак враховуючи малозначний характер і суть адміністративного правопорушення, незначний ступінь вини порушника, відсутність будь-яких наслідків від вчиненого, вважаю за необхідне на підставі ст.22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

У відповідності до ст.ст. 22 ,284 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. При оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись: ст.ст. 22, 283,284, 294, ч.1 ст.172-6 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, відповідно до ст. 22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням.

Провадження відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанову судді може бути оскаржено або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Н. Л. Морозова