Справа № 204/3153/19
Провадження № 3/204/1504/19 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, начальника служби захисту інформації військової частини НОМЕР_1 (лейтенанта), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Лейтенант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , діючи всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в період часу з 08 квітня до 11 квітня 2019 року вчинив триваюче недбале ставлення до військової служби, яке виявилось у незаконному перебуванні поза межами військової частини, не вжитті заходів щодо прибуття до військової частини та повідомлення командування військової частини НОМЕР_1 про своє місцезнаходження, у припиненні ним виконання своїх службових обов`язків, в умовах особливого періоду. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив триваюче адміністративне правопорушення, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, разом з матеріалами протоколу про вчинення адміністративного правопорушення до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він зазначив, що провину визнає в повному обсязі і щиро кається, у зв`язку з цим просить провести судове засідання без його участі і застосувати до нього покарання у вигляді штрафу.

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходжу до наступних висновків.

Так, положеннями ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до змісту ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням положень ст. 251 КУпАП, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом № 35 від 25.04.2019 року про вчинення адміністративного правопорушення; поясненнями ОСОБА_1 від 25.04.2019 року, в яких зазначає, що дійсно з 08.04.2019 року по 11.04.2019 року самовільно залишив територію військової частини і не виконував службові обов`язки, а також зазначив, що провину визнає у повному обсязі і щиро розкаюється; копією посвідчення офіцера НОМЕР_2 ОСОБА_1 ; копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 110 від 1104.2019 року про результати проведення службового розслідування; копією акту про проведення службового розслідування; копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №107 від 09.04.2019 року про призначення службового розслідування; копіями рапортів ТВО начальника штабу першого заступника командира військової частини молодшого лейтенанта ОСОБА_2 від 08.04.2019 року і від 09.04.2019 року; копією рапорту начальника медичної служби-начальника медичного пункту капітана медичної служби ОСОБА_3 від 08.04.2019 року; копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 179 від 10.08.2015 року; копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 290 від 14.12.2016 року; поясненнями начальника медичної служби-начальника медичного пункту капітана медичної служби ОСОБА_3 від 09.04.2019 року; поясненнями начальника служби захисту інформації військової частини НОМЕР_1 (лейтенанта) ОСОБА_1 ; поясненнями заступника командира першої роти охорони з морально-психологічного забезпечення ОСОБА_4 ; копією службової характеристики лейтенанта ОСОБА_1 .

Приймаючи до уваги вищевикладене, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у недбалому ставленні до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням викладеного, характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини і інших вимог ст. 33 КУпАП, приходжу до висновку про необхідність накладення на винного стягнення у вигляді штрафу, достатнього для його виховання і попередження вчиненню нових правопорушень.

При цьому, відповідно до вимог ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок.

Тому, оскільки ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення і притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним стягнути з нього в дохід держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, 173-2, 280, 283, 284, 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у недбалому ставленні до військової служби, вчиненому в умовах особливого періоду, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення: штраф в дохід держави у розмірі 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя В.В. Самсонова