Справа № 266/4366/19
Провадженя№ 3/266/1564/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 року м.Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Федотової В.М., при секретарі - Шишхановій К.Р., прокурора Олейніченко С.М., Ігнатоля Д.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,адвоката Слєпова Д.Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді у м. Маріуполя Донецької області справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя,

громадянин України, працює начальником управління

ГУНП в Доннецькій області

проживає за адресою:

АДРЕСА_1

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

07.11.2015 наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ № 337 о/с ОСОБА_1 з 07.11.2015 прийнято на службу до Національної поліції України, призначено на посаду завідувача відділення післядипломної освіти навчально - наукового інституту післядипломної освіти та заочного навчання та присвоєно спеціальне звання підполковник поліції.

28.12.2018 наказом ГУНП в Донецькій області № 544 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 призначено на посаду начальника управління організаційно - аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Донецькій області.

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про Національну поліцію» на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції», цим та іншими законами України.

ОСОБА_1 , будучи поліцейським, відповідно до пп. «з» п.1 ч.1ст.З Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом декларування та суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

16.01.2019 року полковник поліції ОСОБА_1 безпосередньо в Територіальному сервісному центрі № 2341 РСЦ МВС України в Запорізькій області, в присутності адміністратора, уклав договір купівлі-продажу транспортного засобу № 2341/2019/1271547, згідно якого придбав автомобіль СНЕVROLET ЕРІСА вартістю 182 410 грн. Умовами вказаного договору чітко визначено, що право власності на транспортний засіб переходить до покупця з моменту підписання даного Договору, а сам Договір вважається укладеним і набирає чинності також з моменту його підписання.

Статтею 334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим, згідно ч. 11 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» власники транспортних засобів зобов`язані зареєструвати належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання.

Статтею 37 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що експлуатація незареєстрованих транспортних засобів забороняється.

В свою чергу статтею 210 ЦК України закріплено, що правочин, який підлягає державній реєстрації у випадках, встановлених законом, є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Тобто, набуття права власності на транспортний засіб, в контексті ст. 317 ЦК України, виникає виключно лише після його реєстрації у територіальному органі МВС України.

Згідно п. 7 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 (далі Порядок), власники транспортних засобів зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання. Пунктом 8 цього ж Порядку визначено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто і документів, що посвідчують їх особу а також правомірність придбання транспортних засобів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів є оформлені в установленому порядку укладені та

оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу транспортних засобів. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію перереєстрацію), відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

16.01.2019року полковник поліції ОСОБА_1 особисто звернувся до ТСЦ

2341 РСЦ МВС України в Запорізькій області із заявою № 225571016 про перереєстрацію автомобілю СНЕVROLET ЕРІСА на нового власника. До сервісного центру ОСОБА_1 особисто надано договір купівлі вказаного транспортного засобу №2341/2019/1271547 від 16.01.2019 та сплачено необхідні податки і платежі в сумі 525, 47 грн. (квитанція № П634/7335879/1/1 від 16.01.2019).

16.01.2019 року автомобіль СНЕVROLET ЕРІСА вартістю 182 410 грн. був

перереєстрований на полковника поліції ОСОБА_1 з отриманням останнім свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_1 від 16.01.2019 та держаного номерного знаку НОМЕР_2 .

Частиною 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції»

передбачено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство (далі НАЗК).

Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019

рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року встановлено у розмірі 1921 гривні.

Тобто, станом на 1 січня 2019 року 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, становило 96 050 гривень.

Згідно ст. 57 Конституції України Закони та інші нормативно-правові

акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Виходячи зі змісту вказаної норми прямої дії, в Україні діє презумпція знання нормативно- правових актів всіма громадянами, якщо вони доведені до їх відома шляхом офіційного оприлюднення. Крім того, статус поліцейського сам по собі резюмує обізнаність щодо неухильного дотримання вимог Закону і обов`язок

такого дотримання.

Закони України «Про запобігання корупції», «Про Національну поліцію»,»Про Державний бюджет України на 2019рік», «Про дорожній рух» оприлюднені в офіційному друкованому виданні - газеті «Голос України» від 25.10.2014 № 206, від 06.08.2015 № 141-14, від 15.12.2018 №№ 241-242, від 16.07.1993 відповідно, Цивільний кодекс України оприлюднений в офіційному друкованому виданні - газеті «Голос України» від 12.03.2003 № 45.

Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 , оприлюднено в офіційному друкованому виданні «Офіційний вісник України» від 24.09.1998 № 36.

Тобто, вищевказані нормативні акти доведені до відома населення, що відповідає загальним вимогам ст. 57 Конституції України.

Проходячи службу в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області за адресою м. Маріуполь, пр. Нахімова, 86, полковник поліції ОСОБА_1 через це був зобов`язаний дотримуватись додаткових заходів здійснення фінансового контролю визначених ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Тобто, 16.01.2019, після придбання ОСОБА_1 рухомого майна транспортного засобу - легкового автомобілю СНЕVROLET ЕРІСА вартістю 182 410 гривень, що становить 95 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2019 року, у ОСОБА_1 виник передбачений нормативно-правовими актами обов`язок своєчасно у десятиденний строк письмово повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, шляхом внесення відповідної інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування до 00 год. 00 хв. 26.01.2019.

Статтею 68 Конституцією України закріплено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Разом з тим, полковник поліції ОСОБА_1 лише 28.01.2019 о 19 год. 41 хв., несвоєчасно подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а саме придбання автомобілю СНЕVROLET ЕРІСА вартістю 182 410 гривень, що становить 95 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2019 року.

Таким чином, 28.01.2019 начальник управління організаційно - аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Донецькій області полковник поліції ОСОБА_1 , порушуючи вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно повідомив про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 1726 КУпАП.

У удовому засіданні ОСОБА_1 не визнав своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, суду повідомив наступне. ОСОБА_1 пояснив, що він дійсно 16 січня 2019року придбав у ОСОБА_2 автомобіль СНЕVROLET ЕРІСА за 182 410гривень. Після оформлення автомобіля і передачі коштів ОСОБА_2 , він виявив в автомобілі дефект погана робота двигуна. ОСОБА_2 його запевнив, що він ці недоліки улагодить. Вони прийшли до домовленості, що ОСОБА_2 зав власні кошти відремонтує автомобіль, але в випадку неможливості усунути недоліки автомобіля він анулює договір купівлі-продажу, а ОСОБА_2 поверне йому гроші. Під час укладення договору купівлі-продажу він знаходився у відпустці. 23 січня 2019року ОСОБА_2 повернув йому транспортний засіб в справному стані . В період з 16.01.2019року і до 23.01.2019року він не мав можливості в повному обсязі володіти транспортним засобом, а саме керувати, розпоряджатись , користуватись. До того ж 21 січня 2019року наказом т.в.о. начальника ГУНП в Донецькій області полковника поліції С.М. Беседа він був відкликаний з відпустки, у зв`язку зі здійсненням спеціальних заходів, пов`язаних з проведенням ООС на території Донецької області, перебував в оперативній зоні ООС з метою проведення негласних перевірок службової діяльності, вивчення якості організації служби, умов і порядок зберігання зброї. Під час відрядження та на час проведення перевірок він не забезпечувався комп`ютерною технікою з можливістю доступу до мережі Інтернет. Одразу після повернення з відрядження він заповнив декларацію і направив її до НАЗК. Просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Захисник Слєпов Д.Ю. в судовому засідання підтримав пояснення ОСОБА_1 , на підтвердження пояснень надав відповіді на адвокатський запит з ГУНП в Донецькій області з підтвердженням того, що ОСОБА_1 знаходився у відрядженні без можливості користування комп`ютерною технікою і доступом до мережі Інтернет, копії наказів, які підтверджують, що ОСОБА_1 знаходився у відпустці на час придбання автомобіля, та наказ про відкликання з відпустки . Також адвокат Слєпов Д.Ю. звернув увагу, про відсутність у ОСОБА_1 прямого чи непрямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП. Просив закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.172-6 ч.2 КУпАП.

Прокурори Олейніченко та ОСОБА_3 під час слухання справи, підтримали складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-6 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , вважають, що протокол складено без порушень вимог КУпАП,. Прокурори вважають, що ОСОБА_1 не надав підтверджень своїм доводам про неможливість своєчасно задекларувати зміни в майновому стані . Посилання особи, що притягується до адміністративної відповідальності на знаходження у відрядженні, та не володіння транспортним засобом в період з 16.01.2019року по 23.01.2019року не вважають поважної причиною, яка б вказувала на відсутність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, пояснення адвоката, прокурора приходить до наступного.

Частиною 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного і об`єктивного з`ясування всіх обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів в справі за умови його відповідності вимогам ст. ст. 254-256 цього Кодексу. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При вирішенні таких справ суди мають також з`ясовувати крім іншого, мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суди зобов`язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства. Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ, КпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

Рішення ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України», визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи. Наведена правова позиція повністю кореспондується зі змістом ст. 62 Констинуції України, за якою усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Водночас ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме неподання або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунку в установі банку - нерезидента або про суттєві зміни в майновому стані.

Частиною 1 статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Під ознаками корупції згідно розділу 1 загальних положень ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» визнається використання суб`єктом, на якого поширюється дія закону наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб.

Аналогічне трактування змісту та суті корупційних правопорушень міститься і в рішенні Конституційного Суду України від 06.10.10 року (справа № 1-27/2010 про корупційне правопорушення та введення в силу антикорупційних законів). Суд звернув увагу, що у ратіфікованих Україною конвенціях, які є частиною національного законодавства, корупційна діяльність безпосередньо пов`язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов`язків.

З матеріалів адміністративної справи щодо ОСОБА_1 вбачається, що він 16.01.2019 року набув у власність за договором купівлі-продажу № 2341/2019/1271547, автомобіль СНЕVROLET ЕРІСА вартістю 182 410 грн. Також матеріалами адміністративної справи , на підтвердження показів ОСОБА_1 , надано пояснення ОСОБА_2 , який підтвердив обставини придбання транспортного засобу, відсутність користування у ОСОБА_1 зазначеним транспортним засобом із-за наявності дефекту двигуна.

Відповідно до положень ст.9 КупАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до положень ст.ст.10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Склад правопорушення за ч.2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, оскільки обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія - умисне несвоєчасне подання відомостей до НАЗК. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне її подання та мету такого поступку.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно, тобто з пропуском 10 денного строку повідомив НАЗК про зміну майнового стану, тобто виконав ці дії передбачені Законом України «Про запобігання корупції» 28 січня 2019 року, замість того щоб зробити це до 26.01.2019 року, обґрунтувавши цей пропуск строку тим, що після оформлення договору купівлі-продажу транспортного засобу не був його повноправним володарем, а саме : не володів, не розпоряджався та не користувався транспортним засобом, що є показником права власності , також у період з 23.01.2019року і по 28.01.2019року знаходився у відрядженні, в польових умовах, з відсутністю можливості використовувати мережу Інтернет та комп`ютерної техніки , з необережності не подав декларацію про суттєві зміни в майновому стані , але після повергнення з відрядження подав зазначену декларацію. Однак, вніс дані у щорічну декларацію, що свідчить про відсутністю умислу на вчинення адміністративного правопорушення.

На думку суду, наведені обставини свідчать про відсутність у ОСОБА_1 прямого чи непрямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6ч.2 КУпАП.

Вважаю, що ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні прокурором у судовому засіданні не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження суб`єктивної сторони даного правопорушення в діях ОСОБА_1 , тобто не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо) та мета інкримінованого йому правопорушення.

Вказане, на думку суду, свідчить, що не повідомлення або несвоєчасне повідомлення НАЗК в порядку ст.52 ЗУ «Про запобігання корупції» про суттєві зміни в майновому стані шляхом подачі окремої інформації до НАЗК при відсутності у особи умислу у вчиненні зазначених дій та вказує на відсутність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Таким чином, приходжу до висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяв умисно, усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений порядок антикорупційних заходів щодо держсужбовців, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 172-6 ч.2, 266, 256, 252 247 ч.1, 284 ч.3 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів після винесення до Донецького апеляційного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя: Федотова В. М.