ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/293/19 Доповідач - Лекан І.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю адвоката Жеребецької І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 03 липня 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 03 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду, водій ОСОБА_1 19.06.2019 року о 02 год. 30 хв. керував транспортним засобом «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Замковій, 14 в м.Тернопіль в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 6810 ARAM 2250 (повірка дійсна до 07.12.2019 року), на табло якого висвітлило показник 1,16% проміле. З вказаним результатом ОСОБА_1 згідний, у присутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Тернопільського міськрайонного суду скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що суд неповно та необ`єктивно розглянув справу про адміністративне правопорушення, постанова винесена судом з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права.

Посилається на те, що огляд ОСОБА_1 як водія на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.11.2015 року №1413/27858.

Стверджує, що у працівників поліції були відсутні підстави, передбачені ст.35 Закону України Про Національну поліцію для зупинки транспортного засобу під його керуванням. Крім цього, після зупинки інспектор поліції не пояснив йому підставу для зупинки транспортного засобу.

Зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано розглянув справу про адміністративне правопорушення без його участі та належного повідомлення, порушивши при цьому його право на захист.

Крім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що справу розглянуто судом 03 липня 2019 року за його відсутності, копію вищевказаної постанови він отримав лише 19 липня 2019 року, про що свідчить долучена до матеріалів справи роздруківка із сайту Укрпошти щодо вручення поштової кореспонденції.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Жеребецьку І.О., яка підтримала подану апеляційну скаргу та просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії БД №198099 від 19.06.2019 року, згідно якого поліцейським роти №1 батальйону УПП в Тернопількій області ДПП сержантом поліції Сеньків Н.А. зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 19.06.2019 року о 02 год. 30 хв. транспортним засобом «ВАЗ 2105» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Замковій, 14 в м.Тернопіль в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Dragеr Alcotest 6810 ARАМ 2250 (повірка дійсна до 07.12.2019 року) у присутності двох свідків.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Як вбачається з результату тесту, проведеного за допомогою застосування приладу газоаналізатора Dragеr Alcotest 6810 ARАМ 2250 (повірка дійсна до 07.12.2019 року) від 19.06.2019 року рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 1,16 % проміле. З вказаним результатом тесту ОСОБА_1 погодився.

Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначили, що 19 червня 2019 року були присутні в якості свідків при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу за допомогою застосування газоаналізатора Dragеr Alcotest 6810 ARАМ 2250 (повірка дійсна до 07.12.2019 року). Результат тесту показав наявність алкоголю у крові ОСОБА_1 у розмірі 1,16 ‰ (проміле), з вказаним результатом тесту ОСОБА_1 був згідний.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Dragеr Alcotest 6810 ARАМ 2250 огляд проведено у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. За результатами огляду встановлено - проба позитивна 1,16% проміле. Із актом огляду ОСОБА_1 був ознайомлений, з його результатами погодився, про що поставив свій підпис.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився працівниками поліції у відповідності із вимогами п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1425/735, що підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, які долучені до матеріалів справи.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Крім того, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав.

Твердження апелянта щодо відсутності підстав для зупинки транспортного засобу під його керуванням, а також неповідомлення працівниками поліції причини зупинки є необґрунтованими, оскільки працівником поліції зупинено транспортний засіб «ВАЗ 2105» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 у відповідності із вимогами п.2 ч.1 ст.35 Закону України Про Національну поліцію у зв`язку з наявністю ознак, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу, а саме: не горіла лампа заднього габаритного ліхтаря, про що працівником поліції складена постанова серії ЕАВ №1243634 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.121 КУпАП.

Окрім цього, ОСОБА_1 було повідомлено про причину зупинки транспортного засобу, що підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер поліцейських.

Посилання апелянта на те, що судом було порушено його право на захист, оскільки розглянуто справу без його участі, є необґрунтованим, оскільки він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується його підписом у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення, тому суд, враховуючи вимоги ст.ст. 277, 38 КУпАП, діяв відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП, згідно вимог якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою. Крім того, ОСОБА_1 скористався своїм правом на апеляційне оскарження, де йому надана можливість повністю використати весь обсяг прав, передбачених КпАП України для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності та вирішення її в точній відповідності із законом.

За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст. 252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі- відсутні.

Оскільки справу розглянуто судом 03 липня 2019 року за відсутності ОСОБА_1 , копію вищевказаної постанови він отримав 19 липня 2019 року, йому слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 03 липня 2019 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис