Тернівський районний суд міста ОСОБА_1
Дніпропетровської області
справа № 215/5271/18
номер провадження 3/215/13/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши матеріал, який надійшов від УПП в м. Кривому Розі ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого «Ренгідромаш» водій, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 072475 від 03.11.2018р., 03.11.2018р. о 00 год. 40 хв. в м. Кривому Розі по вул. Черкасова біля буд. № 6, гр. ОСОБА_3 керував транспортним засобом М-412, д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного або іншого спяніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. В присутності двох свідків водій відмовився від проходження медичного огляду, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні 26.11.2018р. ОСОБА_3 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав вказав, що 02.11.2018р. йому подзвонив зять ОСОБА_4, який проживає в м. Кривому Розі на м-ні. Даманський та попросив приїхати щоб допомогти йому занести холодильник. Він взяв з собою двох своїх знайомих, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6, щоб останні допомогли занести холодильник. В районі громадської зупинки 9-й квартал їх зупинив екіпаж патрульної поліції. Останні запропонували йому проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду для встановлення ступеню наркотичного спяніння. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишилися біля автомобіля, а він разом з патрульними поїхав до медичного закладу. Після огляду лікаря, він додатково здав аналіз сечі. Через деякий час, поліцейські доставили його назад до автомобіля та поїхали. Про те, що першим патрулем у відношенні нього, складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП він дізнався майже через два тижні, коли йому було вручено копію протоколу.

Не встигли вони відїхати, як його зупинив інший патруль. Патрульні були інші. Вони запропонували йому повторно проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду для встановлення ступеня наркотичного спяніння. Він пояснив останнім, що він тільки що проходив такий огляд, і просив щоб вони зателефонували та перевірили факт проходження ним медичного огляду. Однак працівники патрульної поліції його слова проігнорували та склали протокол про відмову від проходження медичного огляду в медичному закладі для визначення ступеню наркотичного спяніння. Від проходження медичного огляду він відмовився, оскільки до медичного закладу вже їздив та перший патруль без будь-яких пояснень, не складаючи протокол, не вилучаючи посвідчення водія, не надаючи йому висновок лікаря та не відсторонюючи його від керування, відпустив його.

ОСОБА_3 у судове засідання призначене на 04.02.2019р. не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Адвокат ОСОБА_3 ОСОБА_7 надіслав на адресу суду заяву про закриття провадження по справі у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків передбачених ст. 38 КУпАП та розгляд справи за їх відсутності.

У судовому засіданні 26.11.2018р. свідок ОСОБА_5 пояснив, що 02.11.2018р. у вечірній час йому зателефонував ОСОБА_3 і попросив допомогти. Він разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 їхали в автомобілі в сторону 9-го квартала в м. Кривому Розі. Приблизно о 23-00 год. не доїхавши до технікуму, що розташований поряд з зупинкою громадського транспорту «9-й квартал» в м. Кривому Розі їх зупинив патруль. Спочатку патрульні розмовляли біля автомобіля з ОСОБА_3, а потім попросили їх вийти з автомобіля і показати, що у них в карманах та показати язики. Їм повідомили, що ОСОБА_3 везуть до медичного закладу. Приблизно через дві години інспектори патрульної поліції привезли ОСОБА_3 назад, протокол не складали, від керування автомобілем не відсторонювали. ОСОБА_3 сказав їм, що все добре. Тільки вони почали рух позаду замигали маячки патрульного автомобіля. Патрульний автомобіль був інший. Вони зупинились. Інспектор патрульної поліції попросив їх вийти з автомобіля та зачинити його. Командир показав на телефоні, якісь тести та запропонував ОСОБА_3 пройти медичний огляд у медичному закладі. ОСОБА_3 пояснював інспекторам, що інший патруль тільки привіз його з медичного закладу, і що він здавав аналізи. Автомобіль вони зачинили і відштовхали на узбіччя. Вважає, що другому екіпажу було відомо, що ОСОБА_3 інший екіпаж возив до медичного закладу. Після вказаних подій інспектори патрульної поліції в його присутності склали на ОСОБА_3 протокол за відмову від проходження медичного огляду в медичному закладі для визначення ступеня наркотичного спяніння.

У судовому засіданні 26.11.2018р. свідок ОСОБА_6І пояснив, що 02.11.2018р. вечором йому зателефонував його брат ОСОБА_8 і попросив допомогти. Він вийшов до центру де його на автомобілі забрав ОСОБА_3 та ОСОБА_8 Він трохи перед цим вживав алкогольні напої, чи вживали алкогольні напої ОСОБА_3 та ОСОБА_8 він не знає. ОСОБА_3 був за кермом автомобіля, ОСОБА_8 перебував на передньому пасажирському сидінні, а він сидів на задньому пасажирському сидінні. Приблизно о 22-30 год. не доїхавши до технікуму розташованому поряд з зупинкою громадського транспорту «9-й квартал» їх зупинила патрульна поліція. Спочатку патрульні розмовляли біля автомобіля з ОСОБА_3, а потім попросили їх вийти з автомобіля і показати, що у них в карманах та показати язики. ОСОБА_3 повезли до медичного закладу, а вони залишились чекати біля автомобіля. Приблизно через дві години інспектори патрульної поліції привезли ОСОБА_3 назад, протокол не складали, від керування автомобілем не відсторонювали. ОСОБА_3 сказав їм, що все добре. Вони сіли до автомобіля та почали їхати, тільки вони відїхали, їх зупинив інший патруль. Командир показував ОСОБА_3 якісь тести на телефоні та сказав ОСОБА_3, що або вони забирають автомобіль або він пише відмову від проходження медичного огляду. ОСОБА_3 пояснював інспекторам, що інший патруль тільки привіз його з медичного закладу, і що він здавав аналізи. Потім його та ОСОБА_8 запросили до автомобіля патрульної поліції підписати пояснення. Пояснення він не читав, лише написав, що з його слів записано вірно. Чи читав пояснення ОСОБА_8 він не знає. Автомобіль вони зачинили і відштовхали на узбіччя. Близько третьої години усунули несправність і поїхали додому.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають оглядові на стан алкогольного сп'яніння. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного сп'яніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного спяніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом у судові засідання на 27.12.2018 р., 16.01.2019р. та 04.02.2019 р. викликались працівники патрульної поліції, які були присутні під час складання адміністративного протоколу, а саме: лейтенант поліції ОСОБА_9 та капрал поліції ОСОБА_10О, однак останні будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судові засідання не зявились.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які зазначили, що у їх присутності ОСОБА_3О відмовився від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку для визначення стану наркотичного або іншого спяніння.

Разом з цим, згідно пояснень свідка ОСОБА_5, наданих в судовому засіданні, він 03.11.2018р. був запрошений працівниками патрульної поліції в якості свідка при складанні адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. В його присутності водій ОСОБА_11 відмовився від проходження медичного огляду в медичному закладі, оскільки він тільки звідти приїхав, та першим патрулем протокол відносно нього не складався, від керування автомобілем його не відсторонювали, а тому вважав, що підстав повторно везти його на медичний огляд не має.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_6І наданих в судовому засіданні, він 03.11.2018р. був запрошений працівниками патрульної поліції в якості свідка при складанні адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. В його присутності водій ОСОБА_11 відмовився від проходження медичного огляду в медичному закладі, оскільки патрульний йому сказав щоб він написав відмову від проходження медичного огляду або в нього заберуть автомобіль, відмову він мотивував тим, що він тільки звідти приїхав, протокол на нього не складали, від керування автомобілем не відсторонювали. Письмові пояснення він не читав, лише написав, що з його слів записано вірно.

З урахуванням наведеного суд вважає, що письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які наявні у матеріалах справи, є такими, що протирічять іншим доказам у справі та викликають сумніви, тому не можуть бути розцінені як докази вини ОСОБА_11 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До матеріалів справи було долучено відео з нагрудної камери працівника поліції, яке було переглянуто у судовому засіданні. З даного відео вбачається, що 03.11.2018 р. о 00:40 год. працівниками поліції було зупинено автомобіль НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 Водію ОСОБА_3, було запропоновано пройти медичний огляд у встановленому порядку для встановлення ступеню наркотичного чи іншого спяніння, від проходження якого, водій відмовився в присутності двох свідків, відмову останній мотивував тим, що він тільки-но приїхав з лікарні де проводився такий огляд на вимогу іншого патруля. Вказував, що висновок лікарем йому не видавався, протокол щодо нього не складався, від керування автомобілем він не відсторонювався, посвідчення водія не вилучалось, тому зазначав, що не вбачає необхідності проводити медичний огляд повторно.

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_3 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, останній був доставлений на огляд у заклад охорони здоровя інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 2 полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_12, однак згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 072475 від 03.11.2018р. ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду у медичному закладі у присутності двох свідків.

Окрім вищенаведених доказів у матеріалах справи наявні лише протокол про адміністративне правопорушення та рапорт, що складаються співробітниками патрульної поліції, які у провадженні про адміністративне правопорушення наділені функцією обвинувачення, а отже самі по собі ці документи не є достатнім підтвердженням винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Будь-які інші докази, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, суду не надані.

Також згідно постанови Тернівського районного суду міста ОСОБА_1 від 10.12.2018р. провадження у справі про притягнення ОСОБА_3, 21.04.1970р.н., до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У вказаній постанові зазначено, що 02.11.2018р о 23.05. год. в м. Кривому Розі по вул. Черкасова, водій ОСОБА_3 керував автомобілем М-412 н.з. АЕ 7510 СХ в стані наркотичного спяніння. Що підтверджує надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5, про те, що інший патруль тільки привіз ОСОБА_3 з медичного закладу де він проходив медичний огляд для встановлення ступеня наркотичного спяніння.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України, від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції, не є вичерпними; конституційні права і свободи не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24); юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КпАП України передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, суддя позбавлений можливості вирішити питання чи є в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, оскільки адміністративне правопорушення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП вчинено 03.11.2018р., провадження у справі підлягає закриттю, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 130, 247, 251, 252, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: