П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2019 Справа №607/18011/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Братасюка В.І.

з участю секретаря Созанської Т.І.

прокурора Шергея А.В.

особи, яка притягується до адміністративної до відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали, що надійшли з Тернопільського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення пов`язаного з корупцією

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня,

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді поліцейського батальйону Управління поліції охорони в Тернопільській області, що знаходиться за адресою м.Тернопіль, вул.Петрушевича, 5, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», припинивши свою роботу в Управлінні поліції охорони в Тернопільській області поліції України з 13.01.2017року, в порушення вимог абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», не своєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням за період неохоплений раніше поданими деклараціями.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснивши, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, винним себе у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав повністю, пояснивши, що він не своєчасно подав декларацію у зв`язку із тим, що тривалий час перебував за кордон та був переконаний що таку декларацію йому необхідно подати після повідомлення йому про необхідність подання такої декларації.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до відповідальності, визнавши його винним у вчиненні інкримінованого йому корупційного правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу наближеного до мінімального.

Заслухавши пояснення особи, котра притягується до адміністративної відповідальності, виступ прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 1 КУпАП визначає, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частинами 1 3 ст.7 КУпАП закріплений принцип законності, у відповідності до якого, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Аналогічний принцип закріплений у ст.19 Конституції України, а саме, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказаний принцип визначає основні засади діяльності органів державної влади, в тому числі і суду, та встановлює необхідність суворого дотримання закону і забороняє довільне, необґрунтоване чи свавільне тлумачення та застосування закону.

Зокрема, принцип юридичної визначеності є істотно важливим для питання довіри до судової системи та верховенства права. Потреба у визначеності не означає, що органові, який ухвалює рішення, не повинні надаватися дискреційні повноваження (де це необхідно) за умови наявності процедур, що унеможливлюють зловживання ними. Не відповідатиме верховенству права, якщо надана законом виконавчій владі дискреція матиме характер необмеженої влади.

Хоча дискреційні повноваження є необхідними для здійснення всього діапазону владних функцій в сучасних складних суспільствах, ці повноваження не мають здійснюватись у свавільний спосіб. Їх здійснення у такий спосіб уможливлює ухвалення суттєво несправедливих, необґрунтованих, нерозумних чи деспотичних рішень, що є несумісним із поняттям верховенства права.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно із наказом начальника Управління поліції охорони в Тернопільській області від 12.10.2016року № 100 о/с було призначено на посаду поліцейського батальйону Управління поліції охорони в Тернопільській області.

13.01.2017року ОСОБА_1 подав на ім`я начальника Управління поліції охорони в Тернопільській області рапорт про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням, з 13.01.2017року.

В подальшому, наказом Управління поліції охорони в Тернопільській області від 13.01.2017року № 3 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 13.01.2017року за п.7 ч.1 ст.77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію».

Надалі, після звільнення зі служби в поліції, 25.01.2017року ОСОБА_1 було подано Зобов`язання про те, що він зобов`язується у відповідності до вимог Закону України «Про запобігання корупції» внести електронну декларацію за 2016 рік та декларацію на момент звільнення за 2017 рік.

Згідно із абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї етапі порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Частиною 1 ст.45 Закону передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.12 Закону, Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Нормативно-правові акти Національного агентства з питань запобігання корупції підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч.5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п.п.3 п.5 розділу II Порядку формування, ведення та

оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій

осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого

самоврядування (за текстом Порядок), затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016року, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016року за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» пункту 2, пункті 5 частини першої етапі 3 Закону, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Таким чином, поліцейський батальйону Управління поліції охорони в Тернопільській області Флісняк А.З., зобов`язаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після припинення діяльності, за 2017 рік, до 01.04.2018року.

В ході опрацювання Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_1 лише 27.12.2018року подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після припинення діяльності, за 2017 рік, що підтверджується скріншотом сторінки Інтернету з сайту НАЗК.

Відповідно до інформації Національного агентства з питань запобігання корупції про послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру, декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 за період з 01.01.2018року по 31.12.2018року, останній 27.12.2018року о 10:08:16 год. зайшов у реєстр (свій персональний кабінет) на сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, де вчиняв певні дії (заповняв/переглядав необхідні розділи декларації) та о 14:53:51 год. натиснув кнопку «Подати документ» та о 14:54:12 год. декларацію успішно подано.

На підтвердження винуватості особи, котра притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, окрім протоколу долучено наступні письмові докази, досліджені та проаналізовані в судовому засіданні, а саме:

-витяг (скріншот) з офіційного сайту «https://public.nazk.gov.ua/search» щодо подання ОСОБА_1 електронної декларації за 2017 рік;

-електронна декларація ОСОБА_1 із сайту НАЗК за 2017рік;

-копія листа Національного агентства з питань запобігання корупції від 12.06.2019 року №44-01/49751/19;

-копія повідомлення Управління з питань запобігання корупції та проведення люстрації НП України;

-додаток, в якому відображено послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 за період з 01.01.2018року по 31.12.2018року;

-копія запиту Тернопільського управління ДВБ НП України від 03.07.2019року №1062/42-19/02-19;

-копія супровідного листа Управління поліції охорони в Тернопільській області від 17.07.2019року № 1073/43/39/4/01-2019;

-витяг з наказу Управління поліції охорони в Тернопільській області від 12.10.2016 №100 о/с про призначення ОСОБА_1 на посаду поліцейського батальйону Управління поліції охорони в Тернопільській області;

-копія присяги працівника Національної поліції України Флісняк А. ОСОБА_2 .;

-копія рапорту ОСОБА_1 про звільнення з поліції від 13.01.2017року;

-копія подання Управління поліції охорони в Тернопільській області від 13.01.2017року;

-витяг з наказу Управління поліції охорони в Тернопільській області від 13.01.2017року № 3 о/с;

-копія зобов`язання ОСОБА_1 про необхідність подання декларації при звільненні від 25.01.2017року;

-копія запиту Тернопільського управління ДВБ НП України від 09.07.2019року №1097/42-19/03-19;

-копія супровідного листа Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Тернопільській області від 10.07.2019року № 2667/6/01-19 з додатком - інформацією про перетин кордону ОСОБА_1 .

Таким чином ОСОБА_1 , будучи відповідно до п.п.«з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст.172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після припинення діяльності, за 2017 рік.

Проаналізувавши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, і приходить до переконання, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 , слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст.ст.40-1, 172-6, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н ОВ И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 384,20грн.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк