ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/18644/19

Провадження №: 3/755/8434/19

"19" грудня 2019 р.

м. Київ

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, установила :

ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 14.08.2016 о 12:10 год. керуючи транспортним засобом «FORD», д.н.з. НОМЕР_1 , на регульованому перехресті б-ру Перова - вул. С. Стальського в м. Києві, порушив вимоги п.п. 12.4, 12.3 ПДР, які регламентують, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. та у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого сталося зіткнення з ТЗ «GEЕLY», д.н.з. НОМЕР_2 , та яке привело до пошкодження наведених транспортних засобів, завдання матеріальних збитків та порушення указаних вимог ПДР.

У ході судового розгляду особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив, що складений протокол відносно нього вважає таким, що не відповідає вимогам КУпАП, враховуючи відсутність доказів, які в контексті положень ст. 251 КУпАП, регламентують відомості, що можуть бути належними доказами в ході підтвердження тих чи інших обставин, у зв"язку з чим його вина ґрунтується на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України, а тому справа підлягає закриттю на підставі ст. 247 того ж Кодексу.

Зокрема указав, що, у цій ситуації, під час руху, дотримувався ПДР, враховуючи інтенсивність руху, стан проїзної частини та обстановку, що склалася на дорозі, по всяк час переконуючись, що це буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху.

Так, дійсно 11.08.2016 року в м. Києві по бул. Перова, 19, сталось зіткнення автомобілів «Geely», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля «Ford», д/н НОМЕР_1 , під його керуванням.

Причиною ДТП було порушення вимог ПДР ОСОБА_2 , а саме те, що він 11 серпня 2016 року, о 12-10 годині, в місті Києві на бульварі Перова, 19, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Джилі», номерний знак НОМЕР_2 , повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофору, не надав дорогу транспортному засобу «Форд Фокус», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , що рухався в зустрічному напрямку прямо, чим порушив п.п. 2.3 (б), 16.6 ПДР України.

Щодо тверджень ОСОБА_2 про те, що він рухався на червоне світло світлофора, заперечив та пояснив, що якщо зі сторони водія «Geely», д/н НОМЕР_2 в напрямок вул.Стальського був ввімкнений зелений колір на світлофорі, то водій транспортного засобу «Geely», д/н НОМЕР_2 , був зобов`язаний пропустити транспортний засіб «Ford», д.н.з НОМЕР_1 , який їхав в зустрічному напрямку. Вважав, що саме недотримання водієм ОСОБА_2 . Правил дорожнього руху України і призвело до зіткнення транспортних засобів.

Зі свого боку він не мав змоги уникнути ДТП з об`єктивних причин.

З пояснень іншого учасника ДТП ОСОБА_2 убачається, що у цій ситуації він під час руху, дотримувався ПДР, враховуючи інтенсивність руху, стан проїзної частини та обстановку, що склалася на дорозі, по всяк час переконуючись, що це буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху.

ДТП сталася через порушення ОСОБА_1 ПДР, які виразились у тому, що він порушив в цій ситуації вимоги п.п. 12.3, 12.4 ПДР.

Так, 11 серпня 2016 року їхав на автомобілі Джиллі 7162, номерний знак НОМЕР_2 , з масиву Троєщина в напрямку метро Дарниця у крайньому лівому ряду головної дороги по бульвару Перова у м. Києві. Під`їхавши до регульованого перехрестя, яке знаходиться на перетині бульвара Перова, 19, та вул. Стальського, йому необхідно було змінити напрямок руху, щоб виїхати на вул. Визволителів і потрапити до магазину "Епіцентр", який знаходится на пересіченні вулиць Стальського, Визволителів і Братиславської, але для того, щоб здійснити маневр і виїхати на вул. Стальського йому треба було на регульованому перехресті зайняти крайню ліву полосу і дочекатися, коли загориться зелене світло на світлофорі, щоб здійснити поворот наліво і виїхати на полосу дороги, яка веде на вул. Стальського.

На регульованому перехресті, де він зупинився чекаючи коли загориться зелене світло, на яке він може рухатися, щоб потрапити на полосу руху дороги, що веде на вулицю Стальського розташовані два світлофори: один регулює дорожній рух головної дороги, по якій здійснюється рух автотранспорта в напрямку масив "Троєщина" проспект Маяковського, а другий світлофор - регулює рух автотранспорту при переїзді головної дороги і виїзд на вул.Стальського в напрямку вул.Визволителів, трамвайна лінія, магазин "Епіцентр". На ділянці перехрестя бульвару Перова та вул.Стальського розміщується два світлофори, один регулюює рух автотранспоруту по головній дорозі (напрямок масив Троєщина метро Дарниця); другий - бульвар Перова - вул.Стальського (напрямок трамвайна лінія, магазин Епіцентр вул. Братиславська).

Дочекавшись, коли на світлофорі, який регулює рух автотранспорту по головній дорозі загориться зелене світло, а на другому світлофорі, що регулює рух автотранспорту на перехресті бульвар Перова, вул.Стальського, яка веде в напрямку вул.Визволителів, Стальського та магазину Єпіцентр, загориться червоне світло, він почав виконувати поворот на вул.Стальського. Перед виконанням повороту, він відповідно до вимог пункту 9.4. Правил дорожнього руху України, переконався, що його маневр (поворот) робиться на відповідний сигнал світлофору в даному випадку на головній дорозі загорілося на світлофорі зелене світло, а на повороті, який веде з перехрестя бульвару Перова та вул.Стальського в напрямку вул.Визволителів та магазину "Епіцентр" на світлофорі загорілося червоне світло, переконавшись, що на полосі руху його автомобіля немає перешкоди, його маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, завчасно увімкнув (подав) лівий сигнал покажчика повороту, після вчинення вказаних дій він розпочав маневр поворота з подальшим виїздом на перехрестя бульвару Перова вул.Стальського і виїзду на дорогу в напрямку вул.Визволителів. Перед вчиненням маневру, він побачив, що машина білого кольору, яка рухалася по головній дорозі зі сторони метро Дарниця в напрямку Масив Троєщина, проспект Маяковського на сигнал світлофора зупинилася, і продовжив рухатися на своєму автомобілі в напрямку вул.Стальського і в цей час відчув дуже сильний удар у праву сторону свого автомобіля.

Від такого сильного удару його автомобіль викинуло на зелену зону. Коли він вибрався зі свого автомобіля, то побачив, що удар в його автомобіль був зроблений легковим автомобілем марки Форд фокус, номерний знак НОМЕР_1 , як пізніше з`ясувалося автомобілем керував громадянин ОСОБА_3 . Одразу після того, він вийшов з автомобіля, до нього підбіг чоловік, який назвався ОСОБА_4 і сказав, що він все бачив і момент коли в його автомобіль вдарився автомобіль Форд Фокус номерний знак НОМЕР_1 був ним знятий на відео, і свідок ОСОБА_4 повідомив, що водій ОСОБА_3 їхав на заборонений сигнал світлофора на дуже великій швидкості і дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля Форд Фокус, НОМЕР_1 .

Він вважає, що ДТП сталося з вини водія автомобіля Форд Фокус, НОМЕР_1 , який перевищив допустиму швидкість. Водій автомобіля Форд Фокус їхав за швидкістю більше 60 кілометрів на годину, що є порушенням пункту 12.4, який указує, що в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год. Крім цього він вважає, що водій автомобіля Форд Фокус, номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги пункту 12.1.; 12.3.; 12.4. ; 12.9. пп.б та 12.7. ПДР України.

Представник ОСОБА_2 у ході розгляду справи указував, що причиною виникнення ДТП є порушення ОСОБА_1 п.п. 12.3, 12.4 ПДР України, та таке порушення на йог опереконання однозначно установлено висновком комісійної комплексної судової автотехнічної, транспортно-трасологічної, фототехнічної та відеотехнічної експертизи № 21912/16-52/21913/16-35/2971/17-52 від 31 травня 2019 року, яким визначено, що дії водія автомобіля Ford ОСОБА_1 , з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.п. 12.3 та 12.4 ПДР та вказана невідповідність знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Суддя, проаналізувавши доводи осіб, що беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, як усні, так і письмові, нанані ними протягом усього розгляду справи, дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

З п.п. 12.4, 12.3 ПДР слідує, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. та у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, відповідно.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАПвисновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП,доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року про те, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі, вважає за необхідне вказати на таке.

Системний аналіз змісту положень КУпАП в поєданні з вказаною позицією КСУ та ЄСПЛ свідчить, що у такого роду провадженнях належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі передбачені ст. 280, та інших обставин, які мають значення для неї, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КУпАП.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Проаналізувавши, у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані суддя установила, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є дійсною, у розрізі такого.

Є установленим та дісним факт, що між указаними ТЗ сталася ДТП.

Після її настання УПП було складного протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 925568 відносно ОСОБА_2 за порушення вимог пп. 2.3 б), 16.6 ПДР.

Постановою судді цього місцевого суду Іваніної Ю.В. від 24.09.2019 у справі № 755/12985/16-п провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрито та визначено це судове рішення направити до Управління патрульної поліції в м.Києві для вирішення питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

У постанові від 24.09.2019 у справі № 755/12985/16-п суддею костатовано те, що суд вважає за необхідне направити копію даної постанови суду до Управління патрульної поліції в м.Києві для надання оцінки діям водія Ford ОСОБА_1 щодо порушення п.п.12.3 та 12.4 ПДР України, які відповідно до висновку комісійної комплексної судової автотехнічної, транспортно-трасологічної, фототехнічної та відеотехнічної експертизи №21912/16-52/21913/16-35/2971/17-52 від 31 травня 2019 року також знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

У цьому ж судовому рішення суд дійшов висновку, що за встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_2 , порушуючи вимоги п.16.6, 10.1 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ст.124 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, серії АП1 №925568, від 11 серпня 2016 року (а.с.1); схемою місця ДТП (а.с.2), поясненнях учасників ДТП, свідків, опитаних у судовому засіданні, фотокарткою з місця події, відеозапису з перехрестя на якому сталося ДТП, висновку комісійної комплексної судової автотехнічної, транспортно-трасологічної, фототехнічної та відеотехнічної експертизи №21912/16-52/21913/16-35/2971/17-52 від 31 травня 2019 року та інших досліджених судом доказах.

Дані висновки суд в наведеній справі сформував на підставі тотожних пояснень за своєю суттю учасників ДТП, висновку експертного дослідження та поясненнях свідків, а саме: 1) свідока ОСОБА_6 , який, як указавно в постанові, пояснив, що приблизно 10-11 серпня 2016 року він зупинився на зупинці «Перова», біля ТЦ «Квадрат». Після чого вийшов з машини та почув скрежет коліс та побачив ДТП за участю автомобілів «Джилі» та «Форд». Саме зіткнення він не бачив, але відразу після скрежиту коліс, він подивився на світлофор, де було зелене світло для автомобіля «Форд»; 2) свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що в той день, він вийшов з помешкання з метою оплати комунальних послуг. Коли підійшов на перехрестя на пішохідний перехід, звернув увагу, що вздовж нього «пролетіла» чорна машина, почув удар, побачив як чорна машина налетіла на білу машину, протягнула її на 30 метрів. Після чого він підійшов та побачив, як водій чорної машини нервово ходив та розмовляв по телефону. У водія чорного автомобіля були вдягнуті чорні окуляри, на що свідок звернув увагу та подумав, що ДТП сталося саме із-за цього; 3 ) свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що в той день вона підробляла, роздавала листівки, почула писк автомобілів та побачила, як зіткнулися два автомобіля. Потерпілий їхав на зелений колір світлофору, люди на пішоході при цьому стояли на червоному світлі. Внаслідок ДТП вона була в шоковому стані, дуже переживала.

З положень Глави 25 Розділу V КУпАП слідує, що постанова прийнята у рамках КУпАП є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно з практикою Європейського Суду одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007).

Відповідно до пунктів 33-34 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine no. 24465/04 від 19.02.2009) одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії», п. 61). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

З цих передумов, суд відхиляє доводи ОСОБА_2 , що ДТП сталося з тільки з вини ОСОБА_1 , так як постановою від 24.09.2019 у справі № 755/12985/16-п констатовано факт порушення ПДР в цій ситуації і ним та доводи ОСОБА_1 про те, що даний протокол про адміністративне правопорушення у цій справі у відношенні нього був сформований з порушенням порядку визначеного КУпАП, так як останній УПП був складений у т.ч. з урахуванням уже наведеної постанови від 24.09.2019, у якій прямо суддею указувалося, що суд вважає за необхідне направити копію даної постанови суду до Управління патрульної поліції в м.Києві для надання оцінки діям водія Ford ОСОБА_1 щодо порушення п.п. 12.3 та 12.4 ПДР України, які відповідно до висновку комісійної комплексної судової автотехнічної, транспортно-трасологічної, фототехнічної та відеотехнічної експертизи № 21912/16-52/21913/16-35/2971/17-52 від 31 травня 2019 року також знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, у той час, як УПП могло здійснити таку оцінку тільки шляхом складення відповідного протоколу, чи ні, та аналізу матеріалів справи ОСОБА_2 у копіях.

Відповідно аналізуючи по суті питання, чи є дійсним факт порушення ОСОБА_1 вимог ПДР у цій ДТП, суддя ураховує, що матеріали цієї справи, які за своєю суттю в своїй більшості сформовані у копіях зі справи № 755/12985/16-п, ураховуючи постанову від 24.09.2019 у справі № 755/12985/16-п щодо прийнятих в цій справі судових рішень є прийнятними та допустимими фактичними даними у розумінні ст. 251 КУпАП на підставі яких дійсно можливо у визначеному законом порядку встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення такого типу питань, та як наслідок, визначаючись з останніми, суддя уважає, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених Правил не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 наведеного Кодексу та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- копією схеми місця ДТП, що складена за місцем пригоди та містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження.

При цьому, зазначена інформація підтверджена підписами водіїв транспортних засобів, у зв`язку з чим з неї вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності дійсно порушив зазначені положення ПДР;

- копією фотознімків з місця приходи, як містяться на диску та були дослідженні судом та за своїм характером співпадають з алгоритмом пригоди установленим судом в цій справі та показаннями свідків заслуханих судом у справі № 755/12985/16-п (клопотання про їх повторний допит від ОСОБА_1 не надходили);

- копією висновку комісійної комплексної судової автотехнічної, транспортно-трасологічної, фототехнічної та відеотехнічної експертизи № 21912/16-52/21913/16-35/2971/17-52 від 31 травня 2019 року, який був наданий на виконання постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17.11.2016 у справі № 755/12985/16-п (варіант 2 пункти 17, 22, 14, 10, 12, 16, 23, 8, 11, 18, 20, 21 дослідження) встановлено, що зіткнення автомобілів Ford та Geely відбулось при умові виїзду автомобіля Ford на перехресті бул. Перова та вул.Стальського на дозволяючий (зелений) сигнал світлофорного об`єкту (згідно пояснень водія автомобіля Ford ОСОБА_1 . ):

«… 1. Виходячи з наданого відеозапису, середня розрахункова швидкість автомобіля, відповідно до постанови, «Ford», на ділянці дороги позиція 1 - позиція 2 знаходилась в діапазоні від 89 км/год до 99 км/год.

13. За умови відсутності слідової інформації, яка в повній мірі відображала переміщення транспортних засобів безпосередньо перед, в процесі та після пригоди, встановити розташування автомобілів Geely та Ford відносно елементів проїзної частини в момент їх первинного контактування та відповідно траєкторію їх руху перед та в процесі розвитку пригоди не видається за можливе.

19. Місце первинного контакту автомобілів Ford та Geely знаходилося в межах перехрестя бул. Перова та вул. Стальського перед зафіксованим кінцевим розташуванням транспортних засобів. Встановити більш точно розташування місця зіткнення вказаних автомобілів в рамках даного дослідження не видається за можливе, оскільки відсутня будь-яка слідові інформація, яка б в категоричній формі вказувала б на розташування даних транспортних засобів в процесі їх зближення чи після контактного переміщення (першочергово, слідів переміщення автомобілів по опорній поверхні).

2-7. Зупиночний шлях автомобіля Ford в даній дорожній обстановці, при йог8о русі зі швидкістю руху 60 км/год становить приблизно So ? 41…42м. При умові руху даного транспортного засобу зі швидкістю руху 80 км/год, його зупиночний шлях становить приблизно So ? 62…65м. В свою чергу, при умові руху даного транспортного засобу зі швидкістю руху 100 км/год, його зупиночний шлях становить приблизно So ? 88…93 м.

17, 22. За обставин та дорожньої обстановки, що викладені в даному варіанті, а також враховуючи результати п. 1 даного дослідження щодо середнього значення швидкості руху автомобіля Ford перед пригодою, з технічної точки зору, водій автомобіля Ford ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.4 ПДР, а з моменту виникнення небезпеки для його руху, повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР.

В свою чергу, водій автомобіля Geely ОСОБА_2 , в даній дорожній обстановці, при виконанні лівого повороту на регульованому перехресті булл.Перова та вул.Стальського повинен був діяти у відповідності до вимог п. 10.1 та 16.6 ПДР.

14. В даному випадку, з технічної точки зору, момент початку руху автомобіля Geely через перехрестя може кваліфікуватися як момент виникнення небезпеки для водія ОСОБА_1

10, 12, 16. В даній дорожній обстановці, за наведених в даному варіанті параметрів зближення автомобілів Ford та Geely, водій ОСОБА_1 мав технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб до лінії руху автомобіля Geely, тим самим уникнути зіткнення з останнім автомобілем, шляхом застосування екстреного гальмування керованого ним транспортного засобу, як за умови швидкості його руху 89…99 км/год, так і за умови його руху з максимально допустимою на даній ділянці дороги швидкості руху - 60 км/год.

За відсутності повного комплексу параметрів руху автомобіля Geely оцінити можливість автомобілем Geely залишити межі небезпечної зони, тобто коридор руху автомобіля Ford, за умови прямолінійного руху останнього з допустимою на даній ділянці дороги швидкості руху (60 км/год) та своєчасного застосування ним гальмування, експертним (розрахунковим) шляхом за наданим обсягом матеріалів справи не можливо.

23. В даній дорожній обстановці дослідження питання з технічної можливості попередження даної ДТП з боку водія автомобіля Geely ОСОБА_2 експертим шляхом є методично недоцільним; вказана можливість полягала в дотриманні вказаним водієм автомобіля Geely вимог п.п. 10.1 та 16.6 ПДР.

8, 11, 18, 20, 21. Дії водія автомобіля Ford ОСОБА_1 , з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.п. 12.3 та 12.4 ПДР та вказана невідповідність знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди…».

При цьому, за основу суд бере саме варіант другий експертного дослідження, так як він був сформований (базується) експертом саме на показаннях та доводах ОСОБА_1 .

З урахуванням того, урішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Об`єктивна сторона складу порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, включає три обов`язкові ознаки: суспільно небезпечне діяння (порушення правил безпеки дорожнього руху), суспільно небезпечні наслідки (спричинення ушкоджень), причинний зв`язок між діянням і наслідками. За практикою Верховного Суду (справа № 175/358/16-к, провадження №51-1819км18), зважаючи на орієнтири, викладені у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у постанові цього Суду від 20 листопада 2014 року (справа № 5-18кс14), у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність у їх діях складу порушення ПДР, потребує встановлення причинного зв`язку між діяннями (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку. Для правильного застосування норми закону про у таких випадках особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв.

В цій справі суддя ураховуючи те, що виникнення ДТП має місце за участю декількох водіїв (двохТЗ), ураховує те, що наявність чи відсутність у їх діях складу порушення ПДР, потребує встановлення причинного зв`язку між діяннями (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку, а томудля правильного застосування норми закону дослідивши характер та черговість дій, які вчинив кожен із водіїв, уважає, що відповідно до висновку комісійної комплексної судової автотехнічної, транспортно-трасологічної, фототехнічної та відеотехнічної експертизи № 21912/16-52/21913/16-35/2971/17-52 від 31 травня 2019 року, у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди є дії обох водіїв.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, які вказували «поза розумним сумнівом» про не порушення особою ПДР здобуто не було та суду не надано, а обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Разом з тим, згідно п. 7 ст. 247 КУпАП імперативно визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

За таких обставин, суд враховуючи той факт, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строки, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчилися, вважає за необхідне, на виконання імперативних вимог п. 7 ст. 247 КУпАП, розпочате провадження у справі закрити.

В свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає пістав для звернення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 38, 124, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя постановила :

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 7) ст. 247 даного Кодексу.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені КодексомУкраїни про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-294 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

С у д д я : О. Бірса