Справа №: 486/1165/19 Провадження № 3/486/566/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Франчук О. Д.

при секретарі - Деменко К.Л.

за участі : особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

адвоката - Пшесмецької Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області справу про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, яка надійшла від Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Макаренкове Талалаївського району Чернігівської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , працюючого на посаді начальника зміни аварійно-диспетчерської служби Комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №190 від 02.07.2019 року, ОСОБА_1 , обіймаючи з 29.11.2017 року посаду начальника зміни аварійно-диспетчерської служби Комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство», та відповідно до п.п.а) п.2) ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.1 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого терміну декларування, тобто не пізніше 01.04.2018 року, декларацію посадової особи юридичної особи публічного права за 2017 рік подав 09.06.2019 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. На підставі вказаного притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнав свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та пояснив, що він насправді подавав декларацію за 2017 рік у визначені строки, а про те, що вона відсутня на сайті НАЗК, довідався лише після повідомлення про це органами поліції. Просив закрити провадження у справі.

Адвокат Пшесмецька Т.М. в судовому засіданні підтримала думку особи, що притягається до адміністративної відповідальності та також просила закрити провадження у справі, оскільки визначені статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, строки накладення адміністративного правопорушення, сплинули 13.07.2019 року, якщо виходити з того, що НАЗК отримало інформацію про вчинення адміністративного корупційного правопорушення 12.04.2019 року, що і є датою початку строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено, що згідно наказу №144-ОС від 29.11.2017 року ОСОБА_1 , переведений на посаду начальника зміни аварійно-диспетчерської служби Комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» (а.с.22).

Комунальне підприємство «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство», згідно статуту КП «ТВКГ», засноване на комунальній власності територіальної громади міста Южноукраїнська та підпорядковане Южноукраїнській міській раді Миколаївської області, а тому, відповідно до глави 7 ЦК України, являється юридичною особою публічного права (а.с. 16-21).

05.03.2018 року була затверджена посадова інструкція начальника зміни аварійно-диспетчерської служби Комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство», з якою ОСОБА_1 ознайомлений особисто 06.03.2018 року. Згідно вказаної інструкції на ОСОБА_1 покладеного обов`язки виконання організаційно-розпорядчих функцій, у зв`язку з чим він являється посадовою особою юридичної особи публічного права. (а.с. 23-28).

У відповідності до п.2) ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: якими, відповідно до пп.а) є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку.

Будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, ОСОБА_1 , у відповідності до п.п.а) п.2) ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», являється суб`єктом декларування.

Згідно ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Рішенням НАЗК № 3 від 10.06.2016 року затверджено «Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яким передбачено, що щорічна декларація подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року (Підпункт 1 пункту 5 розділу II Порядку, із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 273 від 06.07.2017).

Частиною 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок оформлення протоколів про адміністративні правопорушення та внесення приписів Національним агентством з питань запобігання корупції затверджено рішенням НАЗК № 5 від 09.06.2016 року.

Так, пунктом 11 розділу ІІ вказаного Порядку передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення виноситься з урахуванням вимог абзацу першого пункту 12 цього розділу на розгляд Національного агентства, яке приймає рішення про направлення протоколу про адміністративне правопорушення до суду.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Порядку протокол про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 172-4-172-9 КУпАП, разом із копією рішення Національного агентства та іншими матеріалами у триденний строк з моменту його складення надсилається до місцевого загального суду за місцем вчинення корупційного правопорушення.

Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено, що наявні матеріали не містять відповідного рішення НАЗК, щодо даних викладених в протоколі про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією та щодо прийнятого Нацональним агенством, який є колегіальним органом, рішення про надсилання протоколу № 190 від 02.07.2019 року, до суду.

При цьому, до матеріалів справи долучено фотокопію повідомлення адресованого Управлінню захисту економіки Департаменту захисту економіки Національної поліції, щодо виявлення несвоєчасного подання декларації відносно одразу десяти осіб, яке не містить відповідних вихідних номеру та дати (а.с. 9). При цьому, зі штрих коду даного документу вбачається, що його складено 08.05.2019 року.

Єдиним документом, на який посилається оперуповноважений Управління захисту економіки, як на підставу підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, є скріншот сторінки веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого (а.с. 14).

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року з наступними змінами і доповненнями, корупційне правопорушення. це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення повинен в собі містити: суб`єкт правопорушення, суб`єктивну сторону правопорушення, об`єкт правопорушення та об`єктивну сторону правопорушення. Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не містить складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За правилами ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, є протокол про адміністративне правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до п.1) ч.1 ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протоколи про адміністративні правопорушення передбачені ст.ст. 172-4 - 172-9 Кодексу України про адміністративні правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнав своєї вини у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, однак посадовою особо, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не представлено належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення останнім адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах долучених до нього, які були зібрані органом, який склав протокол. Для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення - п.39 Рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року (Заява № 16347/02).

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, всупереч положенням ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою визначені докази в справі про адміністративне правопорушення, надані суду матеріали не містять належних, беззаперечних та достовірних доказів, які б доводили, вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оскільки вина особи не може ґрунтуватись на припущеннях, відповідно до п.1) ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч.2 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про закриття справи виноситься також при наявності обставин, передбачених статтею 247цього Кодексу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в розумінні п.1) ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в діях гр-на ОСОБА_1 відсутні подія і склад правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись п.1) ст. 247, ст. 283, п.3) ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п.1) ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови, перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Южноукраїнського міського суду Олена Дмитрівна Франчук