Провадження № 3/537/82/2019
Справа № 537/5620/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2019 року суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, при секретарі Грицьковій Я.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно довідки ДФС України надати реєстраційний номер облікової картки не має можливості з причин: неможливо однозначно ідентифікувати, громадянина України, не працюючого, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

09.11.2018 року о 22 год. 34 хв. в м. Кременчук по вул. Леонова, 67, водій ОСОБА_2, керував транспортним засобом ГАЗ 31029, державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови), від проходження на визначення стану алкогольного спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання гр. ОСОБА_2 не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення повісток за адресою, вказаною в протоколі.

В.о. заступника роти № 3 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_3, який складав протокол відносно ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив обставини викладені в протоколі та вказав, що ОСОБА_2 було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи в суді.

В ст. 277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Статтею 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено у справах про адміністративні правопорушення, підвідомчих суду (судді), не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. Відповідно до ст. 247 КУпАП, по закінченню зазначеного строку провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідне закрити.

З огляду на те, що при повідомленні судом про дату, час і місце розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повідомлення не отримує, не з'явився в судові засідання, знаючи, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, який розглядається судом, не подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю його явки в судове засідання з поважних причин, суд, оцінює таку процесуальну поведінку ОСОБА_2, як направлену на умисне, безпідставне затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП. При цьому, в судовому засіданні в.о. заступника роти № 3 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_3 повідомив, що ОСОБА_2 було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи.

Суд вважає, що наведена поведінка ОСОБА_2 щодо ігнорування судових засідань суперечить загально правовому принципу добросовісності.

Так, принцип добросовісності передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб'єктів при виконанні своїх юридичних обов'язків і здійсненні своїх суб'єктивних прав. У суб'єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб'єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов'язків.

Категорія «добросовісність» має важливе значення в правовому регулюванні. По-перше, вона є тією загальнолюдською цінністю, без якої право не може ефективно функціонувати. Принцип добросовісності містить вимоги, які допомагають зняти або пом'якшити недоліки абстрактної і формальної природи права, наблизити його до ідеалів справедливості, рівності, свободи й гуманізму. Цей принцип лежить в основі механізмів самозахисту правової системи, які забезпечують повагу до її кінцевих цілей і дозволяють їй коригувати відхилення, що викликані використанням юридичних правил у тих випадках, коли існує порушення духу права при відповідності його букві. Тому добросовісність це також реалізація прав і дотримання обов'язків не лише відповідно до букви права, але й відповідно до його духу.

Добросовісність при реалізації прав і повноважень, яка втілюється у:

- неприпустимості зловживання правом, яку зазвичай виводять із конституційних положень, згідно з якими здійснення прав та свобод людини не повинне порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право;

- заборони обходу закону, тобто ухилення від застосування обов'язкового правила шляхом використання легального засобу, але з негативними намірами. Обхід закону передбачає свідоме створення суб'єктами права певного фактичного складу (чи утримання від його створення) з метою забезпечити щодо себе дію одного правового припису та/чи не допустити дію іншого.

Посилання на принцип добросовісності було використане Конституційним Судом України при винесенні рішення у справі «про охоронюваний законом інтерес» (від 1 грудня 2004 р. № 18-рп/2004), в якому визначено, що добросовісність, як загальноправовий принцип, є одним з критеріїв для визначення того, чи є будь-який інтерес «охоронюваним законом», тобто самостійним об'єктом судового захисту.

В Рішенні Конституційного суду України від 02.11.2004 р. № 15-рп-2004 у справі № 1-33/2004 (справа про призначення судом більш м'якого покарання) зазначено, що "справедливість - одна з основних засад права - є вирішальною у визначенні права як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Як правило, справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в однаковому юридичному масштабі поведінки і в пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню".

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи. При розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, Законом не встановлено обов'язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно суду не надано права у разі ухилення від явки на виклик судді цю особу піддати приводу органом внутрішніх справ (Національною поліцією).

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що мало місце з боку учасника процесу, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначено ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року.

Відповідно до ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наявними матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія БД №203559 від 09.11.2018 року щодо факту та обставин вчиненого правопорушення, а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та поясненнями в.о. заступника роти № 3 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_3 наданими в судовому засіданні.

Із долученого до матеріалів справи та переглянутого судом відеозапису вбачається, що водій автомобіля ГАЗ 31029, державний номерний знак НОМЕР_1, який назвався як ОСОБА_2, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку його огляду на стан алкогольного спяніння в присутності свідків, який йому було запропоновано пройти працівником поліції.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 09.11.2018 року останні зазначили, що 09.11.2018 року стали свідками того, що водій ОСОБА_2 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши докази у справі, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП не враховуються, а тому в разі встановлення вини особи суддя лише накладає стягнення, передбачене санкцією відповідної статті, зокрема за ч. 1 ст. 130 КУпАП штраф з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з порушника стягується судовий збір, який станом на день винесення постанови складає 384 гривень 20 копійок.

Керуючись ч. 1 ст.130, ст.ст. 221, 249, 252, 283, ч. 1 п. 1 ст. 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір, суддя, -

-

постановив:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп. (десять тисяч двісті грн. 00 коп.) в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника ОСОБА_2 стягується подвійний розмір штрафу в розмірі 20 400 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно довідки ДФС України надати реєстраційний номер облікової картки не має можливості з причин: неможливо однозначно ідентифікувати, громадянина України, не працюючого, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 10 днів з моменту винесення постанови.

Суддя: Іван Іванович Дядечко