П О С Т А Н О В А

іменем України

21 грудня 2019 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М. розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючої,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 08 грудня 2019 року о 21 год. 40 хв. за місце свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , вчинила відносно свого чоловіка ОСОБА_3 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме: ображала нецензурною лайкою, образливо чіплялася, провокувала конфлікти, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила фактичні обставини справи та не визнала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення. Пояснила, що 08 грудня 2019 року о 21 год. 40 хв. у неї з чоловіком дійсно стався конфлікт, але нецензурною лайкою на його адресу вона не висловлювалася, ніяких образливих дій на його адресу не вчиняла. Виклик поліції пояснює тим, що вона сама кілька разів викликала поліцію з приводу вчинення щодо неї домашнього насильства її чоловіком ОСОБА_3 й через це він погрожував, що наступного разу сам викличе наряд та скаже, що це вона провокує конфлікти та висловлюється на його адресу нецензурною лайкою.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 підлягає закриттю з наступних підстав:

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка передбачає відповідальність за вчинення особою домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

ОСОБА_2 послідовно з часу виклику її чоловіком поліції заперечувала факт вчинення нею будь-яких протиправних діянь. Матеріали справи містять пояснення ОСОБА_2 , в яких вона вказує, що 08 грудня 2019 року близько 22 години 00 хвилин, її чоловік ОСОБА_3 , на ґрунті побутової сварки, висловлювався в її бік нецензурною лайкою, і що подібні дії він вчиняв вже неодноразово, протягом року.

Єдиним джерелом доказів протиправної поведінки ОСОБА_2 є пояснення її чоловіка, який є очевидно заінтересованою особою, і пояснення якого жодним іншим доказом не підтверджені. При цьому останній неодноразово викликався до суду для надання пояснень, однак в судове засідання так і не прибув.

Таким чином, досліджені судом докази не доводять поза всяким розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства.

За наведених обставин, провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАПпідлягає закриттю за відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративного правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

21.12.2019