Справа № 404/219/19
Номер провадження 3/404/65/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда Куценко Олександр Володимирович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 237189 від 07.01.2019 р., ОСОБА_1 07.01.2019 року, о 13 год. 39 хв., керував транспортним засобом Volkswagen Caravelle, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, в м. Кропивницький по вул. Мурманській, 10, не зупинився на вимогу працівників поліції, поданою за допомогою гучномовця із ввімкненням проблискових маячків синього та червоно кольору разом із сиреною, у звязку з чим був зупинений шляхом переслідування, чим порушено вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність за ст. 122-2 КУпАП.

Під час розгляду матеріалів ОСОБА_1, вину в інкримінованому правопорушенні не визнав повністю та просив закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилаючись на те, рухаючись на своєму автомобілі, бачив службовий автомобіль патрульної поліції, будь-яких проблискових маячків та гучномовця ввімкнено не було, закінчив маневр проїзду перехрестя і відразу був зупинений патрульними, як в подальшому зясувалось, за порушення Правил дорожнього руху України.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проаналізувавши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положенням ст.122-2 КУпАП встановлено, що до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті учасники дорожнього руху, які не виконали вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1, у скоєнні ним правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП є недоведеною та в судовому засіданні не встановлено доказів вини останнього в порушенні ним правил дорожнього руху України. Зокрема, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено причини зупинки вказаного транспортного засобу та з долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 зупинився у відповідності до вимог п.п. 2.4, 15.9 ПДР України у дозволеному місці біля правого краю проїзної частини, при цьому проблискові маячки та гучномовець ввімкнено не було, що повністю підтверджує пояснення ОСОБА_1, надані під час розгляду матеріалів в суді.

Отже, при розгляді справи не встановлено фактичних даних на спростування доводів особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції не було долучено будь-яких інших доказів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відсутність самої події адміністративного правопорушення - це діяльність особи, яка не є такою, що могла б розцінюватися як правопорушення.

Склад правопорушення - це наявність обєктивних та субєктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини), тож, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до переконання про необхідність закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у звязку з недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, а відповідно до ст.247 ч.1 п.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.122-2, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 10 днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_2