Справа № 464/3879/19 Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.В.
Провадження № 33/811/1327/19 Доповідач в 2-й інстанції: Галапац І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши клопотання правопорушника ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Сихівського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2019 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Також, постановлено стягнути з ОСОБА_1 384,20 грн. судового збору.

На згадану постанову 07 грудня 2019 року правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивував тим, що був повідомлений про судове засідання 15 жовтня 2019 року, однак за станом здоров`я не збіг прибути в таке, про що телефоном повідомив суд та просив відкласти розгляд справи.

Зазначає, що досі не отримав копію оскаржуваної постанови суду.

Так, згідно положень ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

На думку апеляційного суду, особи, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, така призначалась до розгляду 12 вересня 2019 року, однак правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився та електронною поштою повідомив, що погано себе почуває і просив перенести слухання на іншу дату (а.с.46).

В подальшому, справу було призначено на 15 жовтня 2019 року та належним чином повідомлено правопорушника про місце та час судового засідання, про що свідчить розписка (а.с.58), разом з тим, на розгляд останній не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення не подавав.

Отже, сукупність вищевказаних обставин свідчить про неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_1 , оскільки згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу, сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім цього, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи правопорушника в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження щодо незадовільного стану здоров`я на момент розгляду справи, оскільки жодних доказів на підтвердження цього ОСОБА_1 не представив.

Відтак, апеляційний суд вважає, що причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду не є поважними, а тому приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід відмовити в поновленні такого строку, з поверненням апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, суд,

постановив:

відмовити правопорушнику ОСОБА_1 в поновлені строку апеляційного оскарження постанови судді Сихівського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2019 року.

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 .

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду Галапац І.І.