Номер провадження: 33/813/139/19
Номер справи місцевого суду: 496/4616/18
Головуючий у першій інстанції Пендюра Л.О.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2019 року м. Одеса

Справа № 496/4616/18

Одеській апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участі секретаря - Драганової Ю.С.,

особи, які прийняли участь у судовому засіданні:

- особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

- захисник - адвокат Федоренко Юрій Миколайович,

- потерпіла - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Федоренка Юрія Миколайовича - захисника ОСОБА_2 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 27 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП,

встановив:

Вищезазначеною постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і піддано його адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 352, 40 грн.

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 15.09.2018 року о 20 год. 30 хв. ОСОБА_2 на 64 км + 700 м а/д «Одеса-Рені», рухаючись на автомобілі «Toyota Rav 4», реєстраційний номер НОМЕР_1, не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4, яка у нетверезому стані здійснювала перехід проїзної частини у невстановленому місці з права на ліво відносно руху автомобіля. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні ушкодження, а пішохід незначні тілесні ушкодження.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції відносно водія ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД №398747 від 02.11.2018 року за ст. 124 КУпАП України.

В апеляційній скарзі Федоренко Ю.М., захисник ОСОБА_2, просить постанову Біляївського районного суду Одеської області від 27 листопада 2018 року скасувати. Закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2.

Апеляційна скарга обґрунтована, тим що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, судом першої інстанції не повно та не всебічно досліджено матеріали справи, судом першої інстанції не враховано обставини, які пом'якшують відповідальність ОСОБА_2.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та йогозахисника Федоренко Ю.М., потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що факт скоєння ОСОБА_2 вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №398747 (а. с. 1), рапортом старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП капітана поліції Бідюк О.О. (а. с. 7), протоколом огляду транспортного засобу від 15.09.2018 року (а. с. 9), протоколом огляду місця події від 15.09.2018 року (а. с. 11), схемою місця ДТП (а. с. 14), фотокопіями з місця наведених подій (а. с. 15 - 16), письмовими поясненнями ОСОБА_5 (а. с. 18).

Відповідно до ст. 23 КУпАП передбачається, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, так як апелянт визнає свою вину у скоєнні наведеного адміністративного правопорушення і в суді першої інстанції, і в Одеському апеляційному суді.

Перевіряючи доводи поданої апеляційної скарги, в частині призначення покарання, приходжу до висновку, що призначене покарання за скоєне правопорушення є через мірно тяжким.

Так ОСОБА_2 при розгляді справи провину визнав, підтвердивши, що скоїв дане правопорушення. Суд першої інстанції не дав оцінку тому, що ОСОБА_2 працює агрономом і автомобіль необхідний йому для виконання функцій агронома (робочих функцій). Позбавлення апелянта права керування транспортними засобами може призвести до звільнення ОСОБА_2 з роботи, що відповідно поставить його та його родину у скрутне матеріальне становище. Крім того суд першої інстанції не звернув увагу на пояснення потерпілої - ОСОБА_4 та свідка - ОСОБА_5, відповідно до яких ОСОБА_2 відвіз потерпілу до лікарні та взагалі не винен у вчиненні наведеного адміністративного правопорушення, оскільки потерпіла різко вибігла на дорогу (а. с. 18).

В судовому засіданні потерпіла - ОСОБА_4, свідок - ОСОБА_5 просили оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження по справі.

В зв'язку з вищенаведеним, прихожу до висновку про можливість зміни призначеного покарання з позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на штраф у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 340, 00 грн..

Відповідно до ст. 294 КУпАП, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право змінити оскаржувану постанову, в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, не посилюючи накладене судом першої інстанції стягнення.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 252, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеській апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Федоренка Юрія Миколайовича - захисника ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 27 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, - змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі - 340 (триста сорок) грн. 00 коп..

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін