Провадження № 33/4820/49/19
Справа № 682/2422/18 Головуюча в 1-й інстанції Зеленська В. І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Інжиєвської Ю.А., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому апеляційну скаргу, останнього, на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 листопада 2018 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, не працюючого, з середньою освітою, одруженого, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

За постановою суду, 12 серпня 2018 року о 15 год. 25 хв. в м. Славута, по вул. Площа Шевченка, ОСОБА_1 керував транспортним засобом "AUDI 80", д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння - 2,8 % проміле, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1, в поданій апеляційній скарзі, просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі. Вказує, що жодного разу про час, місце та дату розгляду справи, у встановленому законом порядку, повідомлений він не був, повісток про виклик до суду йому не вручали. Розгляд справи було проведено за його відсутності, чим судом було порушено його право на захист та позбавлено можливості довести свою невинуватість та безпідставність складання адміністративного протоколу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1, на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення за таких підстав.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння.

Згідно з вимогами ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №055540 від 12.08.2018 року, з якого слідує, що 12 серпня 2018 року о 15 год. 25 хв. в м. Славута, по вул. Площа Шевченка, ОСОБА_1 керував транспортним засобом "AUDI 80" д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, який зафіксовано в медичному закладі Славутської ЦРЛ, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1, згідно його письмових пояснень, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнав та пояснив, що випив дві бутилки пива і сів за кермо автомобіля, так як їхав в гості.

Огляд на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, проводився в Славутській центральній районній лікарні. Згідно висновку № 78 від 12.08.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп'яніння, алкотест 2,8 % проміле.

Крім того, стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 підтверджується:

- відеозаписом, зробленим з нагрудних камер відеоспостереження працівників поліції, переглянутим місцевим та апеляційним судом, з якого слідує, що, у вказаний день,час та місці, ОСОБА_1 виявив бажання проходити огляд на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі, з результатом алкотесту 2.8% згідний.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Об'єктивних даних, які б вказували на відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 в матеріалах справи не встановлено.

В процесі розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 не заперечував факт керування зазначеним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та погодився із висновком Славутської ЦРЛ № 78 від 12.08.2018 року щодо результатів медичного огляду із вмістом алкоголю в його крові 2,8%.

Доводи апелянта про те, що суд незаконно розглянув справу про адміністративне правопорушення без його участі, не повідомивши про дату та час судового засідання, чим порушено його право на захист, спростовується тим, що з матеріалів справи вбачається, що суд неодноразово приймав заходи для належного повідомлення ОСОБА_1 про судові засідання, постановляв постанови про його привід, проте із рапортів поліцейських слідує, за місцем проживання він був відсутній, перебував на заробітках в м. Києві та в Житомирській області.

В процесі апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтвердив, що знав що справа про адміністративне правопорушення буде розглядатись Славутським міськрайонним судом, проте додому не приїжджав, на телефонні дзвінки, які бачив увечері, після роботи, не відповідав.

Згідно з положеннями ч.1 ст.268 КУпАП справу про адміністративне правопорушення може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи вказані обставини, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 зловживав своїми процесуальними правами, не цікавився розглядом справи про адміністративне правопорушення, не отримував поштову кореспонденцію, не відповідав на телефонні дзвінки працівників поліції, які намагались йому повідомити про дату та час розгляду справи в суді, що вбачається з їх рапортів, тому такі його дії слід розцінювати, як намір уникнути від адміністративної відповідальності за скоєне.

За таких обставин доводи апелянта про порушення його права на захист є необґрунтованими.

Крім того, в процесі розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 визнав вину у вчиненому правопорушенні, давав пояснення, мав можливість мати захисника, проте пояснив, що буде здійснювати свій захист сам, подавати докази на спростування інкримінованих йому дій та на підтвердження апеляційних вимог, чим дотримано його прав, передбачених ч.1ст.268 КУпАП, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладені обставини, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги і матеріали справи не містять вказівок на порушення вимог закону, які були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Постанова судді місцевого суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні цього адміністративного правопорушення відповідає вимогам Закону, адміністративне стягнення за це правопорушення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, тому підстав для її скасування чи зміни немає.

Передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення не є малозначним, а відтак визначених ст. 22 КУпАП підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу останнього - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М. Кулеша