ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Струбіцька О.М., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 не працюючого, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 жовтня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 жовтня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320,00 грн.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mersedes Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Бахрушина, 2 з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження медичного освідчення, у встановленому порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив правила дорожнього руху п.2.5, та вимоги ст.130 ч.1 КУпАП.

На вказану постанову адвокат Ісопчук В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на те, що поліцейський не вказав, які саме ознаки сп`яніння останній виявив у водія та фактично принципово змушував ОСОБА_1 пройти огляд.

Крім того, апелянт зазначає, що з відеозапису, що знаходиться у матеріалах справи не вбачається, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. На відео взагалі не видно свідків,

ЄУНСС 727/6875/17

Справа №33/822/682/19 Головуючий у І інстанції: Чебан В.М.

Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Струбіцька О.М.

у пристутності яких ОСОБА_1 ніби то відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, який, на його думку, пропущений з поважних причин. При цьому, посилається на те, що він не був присутній в суді під час розгляду справи, не був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, а постанову представником ОСОБА_1 отримано лише 26 листопада 2019 року, а тому вважає, що строк на оскарження постанови суду пропустив з поважних причин і просив цей строк йому поновити.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника ОСОБА_3 . ОСОБА_4 , який підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, дослідивши матеріали адміністративного провадження, дослідивши наявний відеозапис з нагрудної відеокамери працівників поліції апеляційний суд дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 присутній не був, а з текстом постанови його представник ознайомився лише 26 листопада 2019 року, адреса зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення є не вірною, районним судом не дотримано вимог належного повідомлення особи, повідомлення про розгляд справи направлялись за адресою м. Чернівці вул. Н.Сотні 29 в той час як правильною є адресата м. Чернівці, пров. Донецький 17, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки клопотання вмотивоване, поважність причин пропуску доведена, копія постанови Шевченківського районного суду від 03 жовтня 2017 року ОСОБА_1 вручена не була.

Що стосується вимог апелянта про скасування оскаржуваної постанови, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 266 КУпАП та розділу І п.6 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 - огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Крім цього, вищезазначеною Інструкцією розділом ІІ п.12 передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, він не визнав, не мав наміру ухилятися від проходження медичного огляду, оскільки будь-які алкогольні чи наркотичні речовини не вживав та був тверезий, вказує на те, що не заперечував пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння на місці, так як спершу поліцейський підозрював його саме в алкогольному сп`янінні. Зазначає що після його згоди пройти освідчення алкотестером «Drager» поліцейський виявив підозру на наркотичне сп`яніння, при цьому не зазначаючи жодних ознак сп`яніння, тим самим провокуючи на конфлікт, порушуючи принцип пропорційності, за яким особа владних повноважень не може накладати на громадян зобов`язання, які перевищують установленні межі необхідності.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Із дослідженого відеозапису з нагрудної відеокамери працівників поліції встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення вимог ПДР України, а саме проїзд під знак «в`їзд заборонено» після чого в останнього виник конфлікт з працівником поліції, внаслідок якого в працівника поліції виникла підозра, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного спяніння, ОСОБА_1 зазначив що не вживав алкогольних напоїв чи наркотичних засобів, та був згідний пройти перевірку на місці за допомогою приладу «ДРАГЕР», проте працівники поліції відмовились проводити такий огляд на місці, запідозрили в останнього стан наркотичного сп`яніння, та запропонували проїхати з ними до закладу охорони здоров`я, в свою чергу ОСОБА_1 зазначив що через конфлікт, який виник з працівниками поліції бажає проїхати з іншим патрулем, із приїздом іншого наряду поліції на виклик самого ОСОБА_1 він погодився пройти огляд у наркологічному диспансері, проте поліцейські відмовили йому, сказавши, що вже склали протокол про відмову від проходження такого огляду.

Також знайшли своє підтвердження доводи апелянта з того приводу, що в протоколі про адміністративне правопорушення, та в постанові районного суду не вказано ознак наркотичного чи іншого сп`яніння.

Направлення водія для проведення медичного огляду повинно мати правові підстави.

Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, перераховані, зокрема, такі ознаки: запах алкоголю, порушення координації рухів, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння обличчя або неприродна блідість

Тому, відсутність фіксації явних ознак сп`яніння в протоколі про адміністративне правопорушення та в направленні на медичний огляд є таким, що не відповідає закону, а тому відмова від нього не повинна бути підставою притягнення до адміністративної відповідальності.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №213499 від 03.07.2017 року вказано, що ОСОБА_1 перебував з ознаками алкогольного та наркотичного сп`яніння, натомість районний суд зазначив, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння. Районний суд не вказав на підставі чого він прийшов до такого висновку, та які ознаки наркотичного сп`яніння він встановив, так як в протоколі про адміністративне правопорушення такі ознаки не зазначені.

Також під час апеляційного розгляду встановлено обґрунтованість твердження апелянта стосовно того, що на відео взагалі не видно свідків, у присутності яких ОСОБА_1 нібито відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та не зафіксована жодних данних стосовно свідків.

Апеляційний суд вважає недопустимим оформлення пояснень свідків на заготовлених наперед бланках поліції, з внесенням відомостей, що не могли бути відомі працівникам поліції та не відповідають дійсності, а саме зазначення того що ОСОБА_1 відмовився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «ДРАГЕР», таке твердження не відповідає матеріалам справи та відеозапису дослідженого в апеляційній інстанції, ставить під сумнів неупередженість та об`єктивність відомостей що містяться в даних поясненнях свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Районним судом проігноровано порушення вимог ст. 254 КУпАП, якою встановлено вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення і як наслідок постанова районного суду якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не відповідає ст. 283 КУпАП.

У протоколі та постанові районного суду не вірно вказано адрес проживання ОСОБА_1 , вказуються свідки які не були зафіксовані нагрудною відеокамерою працівника поліції, та у яких відібрано заздалегідь підготовленні пояснення з твердженнями, що не відповідають матеріалам справи.

Разом з тим ОСОБА_1 06.07.2017 року самостійно звернувся до КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» для проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де йому було надано висновок №1817, де зазначається що у гр. ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, враховуючи те, що час зафіксований з відеозапису нагрудної камери становить 19:10 год., час складання протоколу 19:30 год., а час складання висновку лікаря 20:40 год. свідчать про послідовність часу та дотримання терміну обстеження.

Дії ОСОБА_1 свідчили про його бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, та після конфлікту з працівником поліції, викликавши інший патруль надавав згоду на проходження огляду у наркологічному диспансері.

Аналіз обставин справи, детальне вивчення матеріалів справи та пояснень наданих захисником ОСОБА_2 . дає підстави апеляційному суду вважати, що районний суд поверхнево та формально проаналізував обставини справи, дійшов до помилкового висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така ж позиція встановлена і в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції не виконано вимоги ст.245 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.2 ст.62 Конституції України, ст.ст.245, 247, 251, 252, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 жовтня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду /підпис/ О.М. Струбіцька

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ Струбіцька О.М.

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

23.12.2019 року

(дата засвідчення копії)