Справа № 310/5393/18
3/310/17/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 рокум. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Полянчук Б.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

06.07.2018 року стосовно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол №164 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією за ст. 172-6 ч. 2 КУпАП в якому зазначено, що відповідно до п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 р., суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові і службові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової політики та державної політики у сфері державної митної справи.

Відповідно до статті 1 Положення про державну фіскальну службу України (ДФС) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 236 від 21.05.2014 (далі - Положення), ДФС є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи.

Статтею 2 Положення визначено, що ДФС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Статтею 7 Положення передбачено, що ДФС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи ДФС та її територіальні органи є органами доходів і зборів.

Відповідно до п. 341.1. Податкового кодексу України (далі - ПКУ). служба в контролюючих органах є професійною діяльністю придатних до неї зa станом здоров'я, освітнім рівнем та віком громадян України, що повязана з формуванням державної податкової та митної політики в частині адміністрування податків, зборів, платежів, реалізацією податкової та митної політики, політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а також із здійсненням контролю за додержанням податкового, митного та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. 342.1. ПКУ, посадовою особою контролюючого органу може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимого: встановленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, якщо інше не передбачено законом, та на яку покладено виконання завдань, зазначених у цьому Кодексі та Митному кодексі України.

Пунктом 342.4. ПКУ визначено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

У п. 342.5. ПКУ визначено, що посадові особи, які вперше зараховуються на службу до контролюючих органів і раніше не перебували на державній службі, складають присягу державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».

Згідно з п. 343.1, 343.2. ПКУ посадовим особам контролюючих органів присвоюються спеціальні звання, порядок присвоєння яких та їх співвідношення з рангами державних службовців визначені постановою Кабінету Міністрів України № 839 від 23.10.2013.

Наказом Запорізької митниці ДФС № 293-0 від 26.06.2017 ОСОБА_1 призначено на посаду старшого державного інспектора митного посту «Бердянськ» Запорізької митниці ДФС.

Таким чином, згідно ст. 3 ч.1, п.1, п.п. «е» Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 будучи посадовою органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової політики та державної політики у сфері державної митної справи є суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, а незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частиною 2 ст. 52 Закону, у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство).

Порядок інформування Національного агентства про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування визначений у Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, який був затверджений рішенням Національного агентства № 3 від 10.06.2016 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089).

Відповідно до пункту 6 Розділу II зазначеного Порядку, суб'єкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно з пунктом 2 розділу ІІ зазначеною Порядку, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування подається через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб'єкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Встановлено, що відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1, як старшим державним інспектором 29.12.2017 подано повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Дослідженням вказаного повідомлення встановлено., що останнім задекларовано отримання доходу від відчуження нерухомого майна на загальну суму 210 тисяч гривен, по 70 тисяч гривень від громадян ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Встановлено, що відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомості майна за ОСОБА_1 14.11.2017 зареєстровано припинення право власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: м. Бердянськ, вул. Мічуріна б. 206. Підставою для перереєстрації є договори купівлі-продажу житлового будинку № 1070 від 14.11.2017, земельної ділянки № 1071 від 14.11.2017.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено на рівні 1600 грн. (50 прожиткових мінімумів - 80000 грн.)

Таким чином 14.11.2017 ОСОБА_1, після отримання вказаних коштів в сумі 210 000 гривень (двісті десять тисяч гривень), був зобов'язаний у десятиденний термін після отримання доходу подати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, так як його сума перевищувала 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року тобто 80 000 грн. (вісімдесят тисяч гривень).

Граничним терміном в який ОСОБА_1 був зобов'язаний подати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані є 24.11.2017 року (включно), але вказане повідомлення подане лише 29.12.2017, тобто несвоєчасно з порушенням десятиденного терміну.

У протоколі зазначено, що цими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Місцем вчинення правопорушення зазначено адреса реєстрації та проживання ОСОБА_1: АДРЕСА_1, датою вчинення правопорушення є 29.12.2017 року, а датою виявлення правопорушення є 06.07.2018 року, оскільки саме в цей день було зібрано достатню кількість доказів необхідних для кваліфікації адміністративного правопорушення.

Крім того, 06.07.2018 року відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол №163 за ст. 172-6 ч. 2 КУпАП в якому зазначено, що відповідно до п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-УІІ від 14.10.2014 р., суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові і службові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової політики та державної політики у сфері державної митної справи.

Відповідно до статті 1 Положення про державну фіскальну службу України (ДФС) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 236 від 21.05.2014 (далі - Положення), ДФС є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи.

Статтею 2 Положення визначено, що ДФС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Статтею 7 Положення передбачено, що ДФС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи ДФС та її територіальні органи є органами доходів і зборів.

Відповідно до п. 341.1. Податкового кодексу України (далі -ПКУ), служба в контролюючих органах є професійною діяльністю придатних до неї за станом здоров'я, освітнім рівнем та віком громадян України, що пов'язана з формуванням державної податкової та митної політики в частині адміністрування податків, зборів, платежів, реалізацією податкової та митної політики, політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а також із здійсненням контролю за додержанням податкового, митного та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. 342.1. ПКУ посадовою особою контролюючого органу може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, якщо інше не передбачено законом, та на яку покладено виконання завдань, зазначених у цьому Кодексі та Митному кодексі України.

Пунктом 342.4. ПКУ визначено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

У п. 342.5. ПКУ визначено, що посадові особи, які вперше зараховуються на службу до контролюючих органів і раніше не перебували па державній службі, складають присягу державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».

Згідно із п. 343.1., 343.2. ПКУ, посадовим особам контролюючих органів присвоюються спеціальні звання, порядок присвоєння яких та їх співвідношення з рангами державних службовців визначені постановою Кабінету Міністрів України № 839 від 23.10.2013.

Наказом Запорізької митниці ДФС № 293-0 від 26.06.2017 ОСОБА_1 призначено на посаду старшого державного інспектора митного посту «Бердянськ».

Таким чином, згідно ст. 3 ч.1, п.1, п.п. «е» Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 будучи посадовою органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової політики та державної політики у сфері державної митної справи є суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, а незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частиною 2 ст. 52 Закону встановлено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство).

Порядок інформування Національного агентства про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування визначений у Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, який був затверджений рішенням Національного агентства №3 від 10.06.2016 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089).

Відповідно до пункту 6 Розділу II зазначеного Порядку, суб'єкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону, шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно з пунктом 2 розділу II зазначеного Порядку, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування подається через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб'єкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Встановлено, що відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1, як старшим державним інспектором митного поста «Бердянськ» Запорізької митниці ДФС 19.12.2017 року подано повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Дослідженням вказаного повідомлення встановлено, що 14.11.2017 року останнім задекларовано придбання нерухомого майна, а саме квартири на суму 100 тисяч гривень.

Встановлено, що відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомості майна за ОСОБА_1 14.11.2017 зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме квартиру за адресом: АДРЕСА_2. Підставою для реєстрації даного правочину є договір купівлі - продажу квартири № 1076 від 14.11.2017 року.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено на рівні 1600 грн. (50 прожиткових мінімумів - 80000 грн.)

Таким чином 14.11.2017 року ОСОБА_1 після придбання у власність вказаного нерухомого майна, був зобов'язаний у десятиденний термін після придбання майна подати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, так як його сума перевищувала 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року тобто 80000 грн. (вісімдесят тисяч гривень).

Граничним терміном в який ОСОБА_1 буд зобов'язаний подати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані є 24.11.2017 року (включно), але вказане повідомлення подане лише 19.12.2017 тобто несвоєчасно з порушенням десятиденного терміну.

У протоколі зазначено, що цими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення пов'язане з корупцію відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Місцем вчинення правопорушення зазначено адреса реєстрації та проживання ОСОБА_1: м. Бердянськ, вул. Баха б. 42, кв. 34, датою вчинення правопорушення є 19.12.2017 року, а датою виявлення правопорушення 06.07.2018 року, оскільки саме в цей день було зібрано достатню кількість доказів необхідних для кваліфікації адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи, що справи відносно ОСОБА_1 розглядаються одночасно, вважаю необхідним обєднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 №310/5393/18 (провадження №3/310/1579/18) за ст. 172-6 ч. 2 КУпАП та №310/5400/18 (провадження №3/310/1580/18) за ст. 172-6 ч. 2 КУпАП, присвоївши спільний номер справи 310/5393/18, провадження №3/310/1579/18.

У письмових поясненнях та при розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не визнав себе винним і пояснив, що він 14.11.2017 року у приватного нотаріуса міста Бердянська ОСОБА_5 оформив продаж свого приватного будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: м. Бердянськ вул. Мічуріна,206 за 210 000 гривень, та оформив купівлю квартири за адресою: м. Бердянськ, вул. Баха,б. 42, кв.34 за 100 000 грн. Грошові кошти за відчуження будинку та земельної ділянки отримав у червні 30 000 грн., у вересні 70 000 грн., у жовтні 60 000 грн. і в день укладення договору 14.11.2017 року 50 000 грн. Про зазначені суттєві зміни в майновому стані були надіслані до НАЗК відповідні електронні повідомлення. Про купівлю нерухомості - 19.12.2017 року (на 24 дні пізніше встановленого законом строку), про продаж нерухомості - 29.12.2017 року (на 34 дні пізніше встановленого строку). Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані після отримання доходу в розмірі 210 000 грн. від продажу нерухомого майна були направлені несвоєчасно, оскільки в день оформлення договору у приватного нотаріуса міста Бердянська ОСОБА_5 копію зазначеного договору він не отримав.

У травні 2018 року йому зателефонував старший державний інспектор митного поста «Бердянськ» Запорізької митниці ДФС ОСОБА_6 і повідомив, що його розшукує співробітник УЗЕ в Запорізькій області ДЗЕ Національної поліції ОСОБА_7 в звязку зі скоєнням адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією. ОСОБА_7 у телефонній розмові повідомив йому що УЗЕ в Запорізькій області відомо про факт несвоєчасного подання ним повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Наступного дня він зустрівся з ОСОБА_7, який повідомив його, що УЗЕ в Запорізькій області провели моніторинг повідомлень про суттєві зміни у майновому стані та виявили факт несвоєчасного подання ним повідомлення і що по цьому факту буде складено протокол. Зазначене свідчить про те, що співробітники поліції у травні були наявні матеріали що свідчили про порушення ним вимог ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції».

Під час вручення йому 06.07.2018 р. протоколів про адміністративне правопорушення на прохідній ДП «Бердянській морський торговельний порт» були грубо порушені його права, оскільки не було роз'яснено та забезпечено прав передбачених ст. 268 КУпАП. Він був заблокований співробітниками Національної поліції, обмежений у пересуванні, та знаходився без засобів зв'язку, був позбавлений можливості скористатись правовою допомогою, йому не було надано можливості в спокійній обстановці та при нормальному освітленні ознайомитися зі змістом протоколу, надати на нього пояснення, внести доповнення та зауваження, скористуватися послугами адвоката.

Крім того, у протоколах про адміністративні правопорушення та доданих матеріалах відсутні фактичні дані, що підтверджують коли і ким проводилась перевірка по фактах, викладених в протоколі, відсутні відомості про підстави та повноваження для проведення перевірки, відсутні посадові обов'язки працівника поліції, який складав протоколи про адміністративне правопорушення. У протоколах про адміністративне правопорушення не зазначені адреси свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_2, неправильно зазначено дати вчинення правопорушення 19.12.2017 року та 29.12.2017 року, тобто дати подання ним до НАЗК електронного повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, хоча фактично датою вчинення правопорушення є наступний день після закінчення строку подачі електронного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, тобто датою вчинення правопорушення є 25.11.2017 року. У порушення ст. 254 КУпАП порушені строки складання протоколу. На сторінках 4. абз. 4. протоколів про адміністративні правопорушення зазначено «Частиною 2 ст. 52 Закону у разі суттєвої зміни у майновому стані», але не зазначено якого саме закону. Не підтверджується матеріалами справи і місце скоєння правопорушення. У порушення п. 6 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 06.11.2015 року №1376 частина протоколів є надрукованою а частина рукописна. Крім того, проведення перевірки та збір доказів здійснювалось співробітниками УЗЕ в Запорізькій області ДЗЕ НП України та співробітниками Бердянської місцевої прокуратури, але посадові особи органів прокуратури та національної поліції вийшли за рамки своїх повноважень і зібрані ними матеріали не можуть розглядатися як належні докази по справі. Зазначене випливає зі ст. 48 ЗУ «Про запобігання корупції», яка передбачає, що саме НАЗК проводить перевірку декларацій, поданих суб'єктами декларування, в тому числі щодо своєчасності їх подання. Перевірка проводиться відповідно до Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затвердженого Рішенням НАЗК від 10.02.2017 № 56. Працівники національної поліції на підставі ст. 255 КУпАП мають право складати протоколи за фактом скоєння правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та в подальшому направляти матеріали в суд, але вони не наділені правом перевірки декларацій та змін у майновому стані суб'єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції. Посадовці Національної поліції, вправі у випадку встановлення факту неподання декларації, суб'єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціально уповноваженого субєкта у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, ч. 3 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру» органи прокуратури не наділені правом перевіряти факти своєчасності подання повідомлень про суттєві зміни у майновому стані. ЗУ «Про Національну поліцію» також не надає повноважень працівникам поліції на здійснення перевірки фактів своєчасності подання декларації.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення прокурор Емельяненко С.В. вважав, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП при викладених в протоколах про адміністративне правопорушення обставинах знайшла своє підтвердження під час розгляду справи. Вважав, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у вигляді штрафу в розмір 100 неоподатковуваних мінімумі доходів громадян, що складає 1700 грн.

Заслухавши прокурора, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши письмові докази, приходжу до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 172-6 КУпАП неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані - тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення встановлено, що 14.11.2017 року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та як законний представник своїх малолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_3 договір купівлі продажу житлового будинку за 165 000 грн. Крім того, в цей самий день 14.11.2017 року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та як законний представник своїх малолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_3 договір купівлі продажу земельної ділянки за 45 тисяч гривень.

Із поясненнями свідка ОСОБА_9 вбачається, що за договорами купівлі продажу будинку та земельної ділянки він особисто передав ОСОБА_1 30 000 грн. у червні 2017 року, 70 000 грн. у жовтні 2017 року в рахунок майбутніх платежів за договором купівлі продажу будинку, а в день укладення договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки від 14.11.2017 року передав ОСОБА_1 110 000 грн. остаточного розрахунку за договорами.

Таким чином, встановлено, що 14.11.2017 року ОСОБА_1 отримав остаточний розрахунок за договором купівлі-продажу будинку в розмірі 65 000 грн., а також 45 000 грн. за договором купівлі-продажу земельної ділянки.

Частина 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції» передбачає, що у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Вважаю, що хоча договори купівлі-продажу земельної ділянки та будинку оформлялися окремими договорами, але розрахунок за ними проводився одним платежем і 14.11.2017 року ОСОБА_1 отримав дохід який перевищує 50 прожиткових мінімумів (1600 грн. х 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року = 80 000 грн.), що ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції» покладає на нього обовязок у десятиденний строк з моменту отримання доходу письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції, що виконано ним не було.

Разом з тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення за якими складено протокол №164 не доводять умисел ОСОБА_1 на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, а вчинення такого правопорушення через необережність не охоплюється санкцією ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суб'єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Прямий умисел - це коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає можливість або неминучість його суспільно небезпечних наслідків і бажає їх настання

Непрямий (евентуальний) умисел - це коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає можливість його суспільно небезпечних наслідків і свідомо припускає їх настання.

З врахуванням положень ЗУ «Про запобігання корупції», сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети, тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення.

Крім того, обовязково повинен бути встановлено наявність корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким субєкт правопорушення мав керуватися при вчиненні відповідного проступку.

Для виконання вимог ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції» щодо письмового повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про отримання доходу на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року ОСОБА_1 зобовязаний був відповідно до «Форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування», затвердженої Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року №3 повідомити про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування, яке подається ним особисто шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет субєкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Заповненню підлягають вісім розділів, у яких субєкт декларування зазначає інформацію про себе та обєкти, інформацію щодо доходу, вид доходу, джерело доходу, дату отримання доходу, інформацію про особу від якої отримано дохід (прізвище, імя, по батькові, дата народження, податковий номер, зареєстроване місце проживання, місце фактичного проживання).

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 пояснила суду, що після укладення 14.11.2018 року договорів купівлі-продажу земельної ділянки та будинку продавець ОСОБА_1 копії договорів не отримував і покинув приміщення без договорів. Через декілька днів після укладення цих договорів до неї підходив ОСОБА_1, який просив видати йому копію договорів купівлі-продажу. У неї зберігаються копії договорів на білих аркушах, але вона не має права видати їх копії або надати інформацію, яка в них міститься, тому порекомендувала ОСОБА_1 звернутися до покупців і попросити копії договорів у них. Дерез деякий час ОСОБА_1 знову підійшов до неї і повідомив, що покупці відмовляють йому надати копії договорів.

Свідок ОСОБА_9, який приходиться чоловіком ОСОБА_2 і який був присутній при укладення договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки як законний представник малолітніх дітей пояснив, що копії договорів купівлі-продажу земельної ділянки та будинку ОСОБА_1 у нотаріуса на отримував. Через деякий час після укладення угоди ОСОБА_1 звертався до нього з проханням надати копії договорів, але він був за межами м. Бердянська і не надав їх ОСОБА_1

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 вживав заходів для отримання документів, які містять необхідні відомості для повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про отримання доходу у визначений законом строк, але з причин, що від нього не залежали, не зміг цього зробити.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом установлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному й обєктивному дослідженні всіх обставин справи в сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) установлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими доказами.

У частині 1 ст. 4 ЗУ «Про запобігання корупції» закріплено, що НАЗК - є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 11 зазначеного закону до повноважень НАЗК належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ЗУ «Про запобігання корупції», державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобовязані перевіряти факт подання субєктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадський рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти НАЗК про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

На підставі рішення НАЗК від 14.08.2016 року № 1 «Про початок діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції» розпочало свою діяльність Національне агентство.

Рішенням НАЗК «Про затвердження Порядку проведення контролю та повної перевірки декларацій особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» № 56 від 10.02.2017 року (надалі Порядок) визначається механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Контроль щодо декларацій НАЗК здійснює відповідно до п. 5 розділу 1 зазначеного Порядку через працівників структурного підрозділу його апарату, діяльність яких повязана зі здійсненням такої функції, та автоматично засобами програмного забезпечення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 2 розділу 2 Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасного подання декларацій на підставі:

1) повідомлень, що надходять від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб публічного права, які у встановленому НАЗК порядку відповідно до ст. 49 Закону перевіряють факт подання декларацій субєктами декларування, які в них працюють (працювали);

2) інформації, що надходить до НАЗК від осіб, які надають допомогу щодо запобігання і протидії корупції (викривачів), стосовно можливого факту неподання або несвоєчасного подання декларації субєктом декларування;

3) інформації, що оприлюднюється у засобах масової інформації, у мережі Інтернет та вказує на можливий факт неподання або несвоєчасного подання декларації субєктом декларування;

4) самостійного виявлення НАЗК факту неподання або несвоєчасного подання декларації субєктом декларування відповідно до даних Реєстру;

5) інформації, що надходить до НАЗК від правоохоронних органів;

6) інформації, що надходить до НАЗК від громадських обєднань, їх членів або уповноважених представників.

Отже, правоохоронні органи, зокрема органи Національної поліції, мають право у разі отримання інформації про вчинення корупційного правопорушення або самостійного виявлення корупційного правопорушення, звернутися із відповідної інформації до НАЗК.

Пункт 4 розділу 2 Порядку, передбачає, що у разі встановлення факту неподання декларації субєктом декларування відповідно до вимог Закону «Про запобігання корупції», НАЗК письмово повідомляє про це субєкта декларування, керівника державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського обєднання, іншого непідприємницького товариства, в якому працює (здійснює діяльність) субєкт декларування, та спеціально уповноважених субєктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

У пункті 5 розділу 2 Порядку закріплено, що якщо за результатами контролю встановлено, що субєкт декларування несвоєчасно подав декларацію, НАЗК направляє такому субєкту лист із проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації. За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа НАЗК складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законом порядку, який за рішенням НАЗК направляється до суду.

Відповідно до п. 12, 12-1, ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про запобігання корупції», НАЗК наділено правом ініціювати проведення службового розслідування, вжиття заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні корупційних або повязаних із корупцією правопорушень, надсилати до інших спеціально уповноважених субєктів у сфері протидії корупції матеріали, що свідчать про факти таких порушень, а також складати протоколи про адміністративні правопорушення, віднесені законом до компетенції національного агентства, застосувати передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

З урахуванням поняття «Субєкт декларування», зазначеним у частині 2 статті 52 ЗУ «Про запобігання корупції», вказаний Порядок визначає субєктів, що наділені правом перевірки змін у майновому стані субєктів декларування, а також порядок перевірки та дій у разі встановлення факту неподання або несвоєчасного подання відповідних змін субєктом декларування.

Таким чином, здійснення контролю та перевірка змін у майновому стані субєктів декларування, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Відповідно до Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України (далі - ДЗЕ НП), затвердженого наказом Національної поліції України № 81 від 07.11.2015 року, Департамент захисту економіки Національної поліції України уповноважений складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до судових органів у встановленому законодавством порядку.

З аналізу зазначених норм вбачається, що Департамент захисту економіки Національної поліції України не належить до субєктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміну у майновому стані субєктів декларування. Такими повноваженнями наділені лише працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких повязана зі здійсненням такої функції. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду по справі № 814/886/18 від 11.04.2018 року.

Співробітники ДЗЕ НП України мають повноваження на складання протоколів про адміністративні правопорушення лише за умови встановлення факту неподання декларації або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєктом декларування після отримання письмового повідомлення із НАЗК.

З наявних у матеріалах справи про адміністративне правопорушення протоколів №163 від 06.07.2018 року та №164 від 06.07.2018 року вбачається, що вони складені старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітаном поліції ОСОБА_10 Крім того, пояснення, щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення відбирались прокурором Бердянської місцевої прокуратури, оперуповноваженими УЗЕ в Запорізькій області. До матеріалів справи про адміністративне правопорушення не надано доказів попередньої перевірки обставин викладених у протоколах про адміністративні правопорушення НАЗК, відсутній висновок НАЗК про наявність порушення вимог ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції» зі сторони ОСОБА_1, а тому протоколи про адміністративні правопорушення №163 від 06.07.2018 року та №164 від 06.07.2018 року, що повязані з корупцією, не відповідають вимогам закону та не можуть бути покладені в основу судового рішення про притягнення ОСОБА_11 до адміністративною відповідальності за ч.2 ст. 172-6 КУпАП. Докази, які зібрані та долучені до матеріалів про адміністративне правопорушення працівниками УЗЕ в Запорізькій області є недопустимими, оскільки вони зібрані з порушенням порядку встановленого законом.

Враховуючи викладене приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Також не доведено наявність корисливого або іншого особистого інтересу ОСОБА_1 чи інтересу третіх осіб, яким ОСОБА_1 керувався при вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Вважаю, що встановлені обставини свідчать про необхідність закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 172-6,213,221,251,252,294 КУпАП, 52 ЗУ «Про запобігання корупції», «Формою повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування», затвердженою Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року №3, рішенням НАЗК «Про затвердження Порядку проведення контролю та повної перевірки декларацій особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» № 56 від 10.02.2017 року, положенням про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженим наказом Національної поліції України № 81 від 07.11.2015 року,

ПОСТАНОВИВ:

Обєднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 №310/5393/18 (провадження №3/310/1579/18) за ст. 172-6 ч. 2 КУпАП та №310/5400/18 (провадження №3/310/1580/18) за ст. 172-6 ч. 2 КУпАП, присвоївши спільний номер справи 310/5393/18, провадження №3/310/1579/18.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 172-6 ч. 2 КУпАП. Постанова про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя