ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/433/19 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. ,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.11.2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.11.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Як визнав суд, ОСОБА_1 27 жовтня 2019 року о 02 год. 57 хв. в м. Тернополі по проспекту Злуки керував транспортним засобом марки «Тойота Ленд Крузер» номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест 6810» (повірка дійсна до 18.06.2020р.), на табло якого висвітив результат 1,57%о проміле. Водій з результатом згідний, від проходження огляду в медичному закладі відмовився. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27.10.2019р. серії ОБ №196033 ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (А) ПДР України та притягується до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.11.2019 року і провадження у справі закрити. На підставі ст.21 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з передачею матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу ФГ «Бучинський» для застосування заходу громадського впливу.

Вважає, що при винесені рішення були порушені норми матеріального та процесуального права.

Стверджує, що свою вину визнає та щиро розкаюється.

На думку апелянта судом не враховано характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, який позитивно характеризується за місцем роботи у ФГ "Бучинський", раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

До апеляційної скарги долучає клопотання директора ФГ "Бучинський" Бучинського А.Є. про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу, посилаючись, що ОСОБА_1 працює на посаді водія і це є єдине його джерело доходу.

Апелянт ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, однак повторно в судове засідання не з`явивися та не повідомив суд про причини неявки.

За наведених обставин, вважаю, що неявка апелянта ОСОБА_1 в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, дослідженими судом першої інстанції та правопорушником не оспорюється.

Суд апеляційної інстанції, перевіряючи законність прийнятого судового рішення в межах поданої апеляційної скарги, погоджується з мотивами, гаведеними місцевим судом на обгрунтування прийнятого ним рішення і також не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 визнав своєю вину у вчиненні адміністративного правопорушення, щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем роботи та директор ФГ "Бучинський" клопоче про передачу матеріалів на розгляд трудового колективу, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ст.21 КУпАП у зв`язку з передачею матеріалів на розгляд трудовому колективу, оскільки це не буде відповідати характеру вчиненого правопорушення.

Відповідно до ст.21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

При цьому, місцевий суд правильно зазначив, що застосування до правопорушника положень ст.21 КУпАП є правом, а не обов`язком органу (посадової особи), уповноваженого вирішувати справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи та характер вчиненого правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги про необхідність застосування ст.21 КУпАП та передачі матеріалів про адміністративне на розгляд трудового колективу, не є достатніми підставами для її задоволення.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та притягнення його до адміністративної відповідальності є законним та обґрунтованим і підстав до його скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись. ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.11.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис