ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/223/19 Справа № 390/1439/18 Суддя у 1-й інстанції - Цаберябий Б. М. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: судді Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1. на постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого на посаді водія в ТОВ "СТГ" м.Дніпро, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано невинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП та справу закрито у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення,

за участю:

захисника адвоката Гордінської Н.П.

потерпілого ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскаржуваного рішення.

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2 визнаний невинний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно нього, а провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

Представник потерпілих - адвокат ОСОБА_1. в клопотанні просить поновити строк оскарження постанови суду, в обґрунтування якого зазначає, що при проголошенні постанови вони не були присутні, а її копію отримали лише 24 грудня 2018 року, з якої довідалися, що суд визнав ОСОБА_2 невинним, незважаючи на те, що в справі є всі докази його винуватості, у зв'язку з чим вимушені оскаржити завідомо незаконну постанову.

В апеляційній скарзі адвокат просить постанову суду першої інстанції скасувати та винести свою, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження по справі на підставі ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Вважає, постанову суду упередженою та незаконною, винесеною з грубим порушенням матеріального і процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_2 після скоєння ДТП визнав себе винним в порушенні ПДР України, свою вину в суді не оспорював та згідно висновку експертного дослідження №6/10.1/76 від 26 жовтня 2018 року його дії не відповідали вимогам п. 16.13 ПДРУ і знаходяться в причинному зв'язку з настанням ДТП.

Позиції учасників апеляційного процесу.

Представник потерпілих - адвокат ОСОБА_1. та потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від захисника ОСОБА_1. надійшло до суду клопотання про розгляд апеляційної скарги без її участі, апеляційні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови, пояснив, що він та його захисник ОСОБА_1. були присутні в судовому засіданні 06.12.2018 року, однак суд оголосив лише резолютивну частину рішення, а потерпілого ОСОБА_5 взагалі не було на жодному судовому засіданні, тому просив поновити строк апеляційного оскарження постанови та задовольнити апеляційну скаргу свого захисника з підстав, викладених в ній.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Захисник ОСОБА_2 - адвокат Гордінська Н.П. пояснила, що ОСОБА_2 дійсно повідомлений про час та дату апеляційного розгляду належним чином та не заперечував про проведення апеляційного розгляду за його відсутності та за участю його захисника. Адвокат в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання представника потерпілих про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки це право потерпілої сторони, також підтвердила, що в судовому засіданні була оголошена лише резолютивна частина постанови, а її повний текст отримали лише згодом. Адвокат заперечувала проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілих, просила відмовити в її задоволенні, а постанову суду залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником... Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, потерпілий ОСОБА_5 не був присутнім в судовому засіданні під час оголошення постанови суду, відомостей про його належне повідомлення про день, час та місце розгляду справи не має. Потерпілий ОСОБА_4 та його адвокат були присутніми в судовому засіданні під час оголошення лише резолютивної частини постанови суду, а її повний текст отримали лише 24 грудня 2018 року.

Враховуючи, що потерпілий отримав копію повного тексту постанови тільки 24 грудня 2018 року та апеляційну скаргу направлено поштою 29 грудня 2018 року, а також з огляду на вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, з метою забезпечення його права на захист та доступ до правосуддя.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з правовою позицією, викладеною в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції не були дотримані в повному обсязі.

Як вбачається з постанови, суд визнав невинним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та водночас провадження по справі стосовно нього закрив у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Такі рішення, викладені в резолютивні частині постанови, суперечать одне одному та не випливають з її мотивувальної частини, оскільки не зрозуміло з яких підстав провадження мало бути закрито чи за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, так як ОСОБА_2 визнано невинним, чи за закінченням на момент розгляду справи строків накладення стягнення, передбачених ст. 38 цього Кодексу, тобто на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, при цьому висновків про доведеність його вини не викладено.

Таким чином, резолютивна частина постанови не випливає зі змісту її мотивувальної частини, належних, вмотивованих та обґрунтованих висновків суду з приводу прийнятого рішення, в постанові суду не містяться, натомість судом формально викладено обставини справи згідно протоколу про адмінправопорушення, обґрунтування закінчення строків накладення стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП та посилання на висновок експертного дослідження, а до яких висновків дійшов сам суд з постанови не вбачається. Внаслідок чого постанова суду підлягає безумовною скасуванню та прийняттям нової постанови відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП.

Як встановлено апеляційним переглядом, водій ОСОБА_2 01.08.2018 року о 15 год. 30 хв. керуючи автомобілем марки DAF TE95XF р/н НОМЕР_1, з напівпричепом KRONE SDP27, р/н НОМЕР_2, на автодорозі Н-14-1 Південний обхід м.Кропивницький 19 км при проїзді нерегульованого перехрестя з автодорогою Н23 Кропивницький-Запоріжжя, повертаючи ліворуч не надав дороги автомобілю Volkswagen Touarеg р/н НОМЕР_3, внаслідок чого допустив з ним зіткнення, а автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 16.13 ПДР.

Відповідно до п. 16.13 ПДР перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв.

Апеляційний суд, вивчивши, дослідивши та проаналізувавши усі докази, наявні в матеріалах справи, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_2 підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №541958 від 03 серпня 2018 року; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.08.2018 року схемою місця ДТП, поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_2, довідкою про результати проведеної перевірки матеріалів за фактом ДТП від 01.08.2018 року.

Поясненнями потерпілого ОСОБА_4, наданих слідчому 02.08.2018 року, згідно яких він 01.08.2018 року близько 15 год. 30 хв. їхав по Кільцевій дорозі зі сторони Аеропорта в напрямку с.Первозванівка на швидкості близько 80 км/год та наближаючись до перехрестя з автомобільною дорогою Кропивницький - Кривий Ріг - Запоріжжя виявив, що у зустрічному йому напрямку рухався вантажний автомобіль DAF з напівпричепом, який на відстані близько 15 метрів від нього раптово став виконувати маневр повороту ліворуч та не встигши застосувати гальмування став скеровувати свій автомобіль правіше, але уникнути зітнення не вдалося. Зіткнення відбулося передньою лівою частиною кабіни вантажного автомобіля ДАФ з лівою боковою частиною його автомобіль, після чого на клумбі відбулося зіткнення з опорою електропередач.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 від 01.08.2018 року, того дня о 15 год. 30 хв. Керуючи автомобілем DAF TE95XF з напівпричепом KRONE SDP27 на автодорозі Південний обхід м.Кропивницький та під час проїзду перехрестя з автодорогою Кропивницький - Запоріжжя, здійснював маневр поворот ліворуч та не побачив автомобіль Volkswagen Touarеg, який рухався у зустрічному напрямку прямо, допустив з ним зіткнення, в результаті чого їх автомобілі отримали механічні пошкодження. Після зіткнення на перехресті автомобіль Volkswagen Touarеg вискочив на клумбу та зніс електроопору, на якій розміщувався світлофор. Після того, як автомобілі зупинилися, він підійшов до водія Volkswagen Touarеg та спитав чи все з ним гаразд, на що він попросив викликати швидку та був госпіталізований.

Дані пояснення водіїв повністю узгоджуються між собою та підтверджуються схемою місця ДТП, що свідчить про порушення водієм автомобіля DAF ОСОБА_2 п.16.13 ПДР, адже при повороті ліворуч останній повинен був надати дорогу автомобілю Volkswagen Touarеg, який рухався прямо в зустрічному напрямі і цих вимог він не виконав, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода та транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Крім того, як вбачається з висновку експертного дослідження №6/10.1/76 від 26.10.2018 року, який апеляційний суд приймає до уваги, в даній дорожній обстановці водій автомобіля DAF ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 16.13 ПДРУ, технічна можливість уникнути даної ДТП для нього визначалася виконанням ним вимог п. 16.13 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв'язку з настанням даної ДТП.

Водночас, апеляційний суд не може входити в обговорення питання невідповідності в діях водія ОСОБА_4 вимогам ПДР України, і не обговорює питання про наявність його вини, з огляду на межі судового розгляду справ про адміністративне правопорушення, а саме що розгляд здійснюється виключно стосовно особи, щодо якої складено протокол та в його межах.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, подія адміністративного правопорушення мала місце 01 серпня 2018 року, а тому строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, на момент розгляду даної справи в апеляційному суді закінчилися.

За наведених обставин, доводи апеляційної скарги захисника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_1. є обгрунтованими та належними, тому підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню, з прийняттям нової, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_1. про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2018 року задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1. в інтересах потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано невинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду даної справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун