Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/130/19
Провадження № 3/280/110/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2019 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши матеріал, який надійшов від Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 08.02.2019 після доопрацювання від Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №027472 від 09.01.2019, відповідно до якого 28.12.2018 близько 22:30 год. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ухилилася від виконання батьківських обов'язків відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який вчинив діяння, що містить ознаки злочину, відповідальність за яуі передбачена ККУ, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 4 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 11.06.2004 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», згідно зі статтею Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя при розгляді справи про адміністративні правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 31.01.2019 вищевказаний протокол було повернуто на доопрацювання, оскільки: відсутня інформації щодо часу та місця вчинення адміністративного правопорушення; відсутні письмові пояснення свідка.

Вивчивши надані матеріали справи, приходжу до висновку про те, що їх слід повернути для доопрацювання з таких підстав.

Диспозицією частини 4 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей, а саме: за вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки злочину, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

Отже, вказана стаття є бланкетною, тобто має посилання на норми закону однак у протоколі відсутня кваліфікація вчиненого ОСОБА_2 діяння відповідно до норм Кримінального кодексу України.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000768, доданого до протоколу, 28.12.2018 близько 22:30 год. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуваючи в центрі с. Студениця Коростишівського району Житомирської області, спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ступінь тяжкості ушкоджень встановлюється. Правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 1 ст. 122 КК України. Інформація про наслідки розслідування кримінального правопорушення відсутня.

Відповідальність за ч. 4 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена за наявності таких обставин: вчинення діяння неповнолітньою особою; вказане діяння містить ознаки злочину, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України; особа, яка вчинила діяння, не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

Кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося шістнадцять років. ОСОБА_2 наразі виповнилося 15 років, проте положеннями частини 2 статті 22 Кримінального кодексу України передбачено, що за вчинення окремих злочинів кримінальна відповідальність настає у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років, у тому числі й за вчинення умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121) та умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження (стаття 122).

Більше того, звертається увага на положення п. 7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ від 06.11.2015 №1376, недопущення закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права із за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (пункт 34 рішення у справі «Тейксера де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, пункт 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а також ,що порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаними Конвенцією про захист прав і основоположних свобод 1950 року, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстроковим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

У справі «Малофєєва проти Росії» ЄСПЛ серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Як зазначено у роз'ясненнях, що містяться в Постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №11 від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами, цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», протокол складений без додержання вимог статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, може бути повернутий постановою суду для належного оформлення.

Вказані вище обставини унеможливлюють правильне вирішення справи відповідно до вимог статей 245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та забезпечення права на захист, а тому протокол про адміністративне правопорушення слід повернути до Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області для доопрацювання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 251, 256, 278, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повернути до Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Щербаченко