Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа №: 506/72/19
Провадження № 3/506/29/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2019 року суддя Красноокнянського районного суду Чеботаренко О. Л. за участю секретаря судового засідання Нечитайло Є.О., прокурора Федосеева С.В. та захисника Кузьонного О.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Окни Одеської області справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки с.Ставрове Красноокнянського району Одеської області,

мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

голови Окнянської районної ради Одеської області

за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2019 року посадовою особою Національної поліції України відносно ОСОБА_1 , який перебував на посаді голови Окнянської районної державної адміністрації Одеської області та являвся суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, складено протокол №158 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, з посиланням на те, що останнім порушено вимоги фінансового контролю, а саме - після припинення виконання функцій держави відповідно до розпорядження Президента України №195/2018-рп від 01 листопада 2018 року та виданого на підставі вказаного акту розпорядження голови Окнянської РДА від 07 листопада 2018 року за №40/К-2018 та складення повноважень , ОСОБА_1 несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги абзацу першого ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», п. 1 рішення НАЗК від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» та п.п. 2 ч.5 Розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації з Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК №3 від 10.06.2016 року щодо обов`язку подачи вказаної декларації не пізніше дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав та пояснив, що дійсно працював на посаді голови Окнянської РДА і 07 листопада 2018 року склав свої повноваження. Декларація ним не була подана, так як з 07 листопада по 21 листопада 2018 року він перебував на амбулаторному лікування в КУ «Окнянська центральна районна лікарня» з діагнозом: гострий бронхіт (обструктивний), погано себе почував як фізично, так і психологічно і після одужання одразу подав декларацію. Крім того, чинним законодавством, на його думку , не визначені строки подачі декларації після звільнення ,а до того ж ,на його думку, органи поліції проводили відносно нього перевірку без достатніх правових підстав. Тому він просив закрити відносно нього вказану справу за відсутністю у його діях складу правопорушення.

Захисник підтримав позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності , та доповнив , що ч.1 ст.45 ЗУ "Про запобігання корупції" передбачено, що особи, зазначені у п. 1, п.п. "а" і "в" п. 2, п.5 ч.1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за визначеною формою. Однак кінцевого терміну подання декларації особами, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, в законі не визначено.

Крім того, частиною 1 ст.172-6 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. При цьому в період з 07.11.2018 року до 20.11.2018 року включно ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні в КУ «Окнянська центральна районна лікарня» з діагнозом: гострий бронхіт (обструктивний), що підтверджено офіційною довідкою лікувального закладу, яка знаходиться в матеріалах адміністративної справи. Таким чином, впродовж зазначеного вище терміну ОСОБА_1 безперестанно хворів та лікувався, що є, на його думку, поважною причиною неподання останнім електронної декларації при звільненні його з посади Голови Окнянської РДА за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, саме 07.11.2018 року або датою пізніше, аж до 20.11.2018 року включно.

До того ж , у протоколі № 158 від 19 лютого 2019 року жодним чином не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження суб`єктивної сторони даного правопорушення, тобто, на думку захисника, не встановлені і не доведені вина ОСОБА_1 у формі умислу та мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо). Умислу (тобто наміру або бажання) не подавати в день звільнення з посади голови Окнянської РДА декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, ОСОБА_1 зовсім не мав та не вважає, що його бездіяльність носила протиправний характер, оскільки він не передбачав, не бажав та свідомо не допускав настання шкідливих наслідків, більш того, будь-які шкідливі наслідки, на думку захисника та ОСОБА_1 ,не наступили, не завдано жодних збитків чи шкідливих наслідків державним чи суспільним інтересам, безпосередньо громадянам або районній державній адміністрації, в якій працював ОСОБА_1 , не заплямовано та не спаплюжено службу державного органу та не розхитано його устої. ОСОБА_1 не мав жодною наміру, тобто умислу, приховувати відомості, які повинні бути внесені до декларації за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, що не спростовано та не може бути спростовано оперативним підрозділом Національної поліції України у адмінпротоколі та прокурором у суді.

Крім того, на думку захисника, проведена посадовцями УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України перевірка декларацій та повідомлень про зміни у майновому стані щодо ОСОБА_1 , є неправомірною та такою, що виходить за межі повноважень посадовців Національної поліції, тому, на його думку, всі здобуті під час перевірки докази являються недопустимими та не можуть бути використанні під час прийняття судового рішення, оскільки здобуті неуповноваженим органом. Так, «Порядком проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», право проведення контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначено тільки за НАЗК, а згідно рішення НАЗК №1375 від 08.12.2017 року таким правом інші державні органи не наділяються. Положенням про Департамент захисту економіки Національної поліції України, Департаментом захисту економіки передбачено лише право складати, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, на підставі отриманих матеріалів та доказів, адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до судових органів у встановленому законодавством порядку. Однак, в порушення вищезазначеного, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_1 , проводилась виключно працівниками Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, які збирали докази, відбирали пояснення, робили запити, та склали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Тому захисник просив суд адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, відповідно до приписів ст.ст. 247, 284 КУпАП, оскільки висновок правоохоронного органу про несвоєчасне, без поважних причин, подання ним електронної декларації, як особою, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, - не відповідає дійсності, не підтверджене належними та допустимими доказами, спростовується доказами сторони захисту.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 ,думку захисника та думку прокурора, який вважав, що зібрано достатнього доказів вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення ,передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП ,у зв`язку з чим на його думку , на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

06 серпня 2002 року ОСОБА_1 прийнято присягу державного службовця (а.с.43)

ОСОБА_1 , відповідно до Указу Президента України від 22 травня 2017 року №110/2017-рп , призначений на посаду голови Окнянської районної державної адміністрації Одеської області з 24 травня 2017 року зі строком випробовування (а.с.33)

Як вбачається із розпорядження Окнянської районної державної адміністрації Одеської області від 06.02.2017 року №56/2017 «Про вступ на посаду голови Окнянської районної державної адміністрації Одеської області», ОСОБА_2 приступив до виконання повноважень голови Окнянської районної державної адміністрації Одеської області (а.с.32)

Розпорядженням Президента України від 01 листопада 2018 року №195/2018рп ОСОБА_1 звільнено з посади голови Окнянської районної державної адміністрації Одеської області, згідно з поданою ним заявою (а.с.31).

Згідно з розпорядження Окнянської районної державної адміністрації Одеської області №40/К-2018, ОСОБА_3 . 07.11.2018 року склав повноваження голови Окнянської районної державної адміністрації Одеської області (а.с.30).

Відповідно до п.п. «и» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення , пов`язаного з корупцією.

Декларація перед звільненням ОСОБА_1 була подана 21 листопада 2018 року о 19:11 г /а.с.78-98/.

Згідно з інформацією щодо послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 у період з 01.11.2018 року по 30.11.2018 року, останній вперше розпочав сесію в розділі особистого кабінету 21 листопада 2018 року /а.с.62-65/.

Абзацом 1 ч. 2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Однією із форм об`єктивної сторони правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП ,є несвоєчасне подання декларації .

При цьому , із положень ч.1 та ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» випливає, що несвоєчасним поданням декларації вважається ,якщо особи , зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які :

-здійснюють діяльність ,пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, - не подали декларацію до 1 квітня поточного року;

- припиняють зазначену діяльність. - не подали декларацію до 1 квітня наступного року після її припинення.

Таким чином, будь -яких інших строків для подачі декларацій Законом України «Про запобігання корупції» не визначено.

Така ж позиція викладена у Інформаційному листі ВССУ від 22.05.2017 року №223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» ,де роз`яснено, що при розгляді зазначених справ слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема ,його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні, без поважних причин, декларації, тобто для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом. При цьому в ч. 1 ст. 45 Закону визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобов`язані подати декларацію, зокрема, вміщено формулювання «щорічно до 1 квітня». Разом з тим ,у випадках, передбачених ч. 2 ст. 45 Закону, тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено взагалі. Відсутність же законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання, оскільки вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Посилання посадової особи на порушення Безименком О.С. підпункту 2 пункту 5 розділу розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щодо обов`язку суб`єкта декларування, який припиняє свою діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подачі декларації не пізніше дня такого припинення, не може бути взято до уваги, так як абзац 1 ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» не є відсилочною або бланкетною нормою права, тобто не містить посилання на інші норми закону або інші нормативні акти.

Ці обставини свідчать про наявність невизначеності в застосуванні ч.1 ст. 172-6 КУпАП щодо своєчасності подання декларації суб`єктом декларування, який припиняє свою діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування,

Слід звернути увагу на те, що рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року, яке є частиною національного законодавства, у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

При цьому слід зауважити, що сума нарахованих доходів при таких обставинах не залишається непідконтрольною державі, оскільки має знайти своє відображення в щорічних деклараціях про майновий стан та доходи і тому вважати, що йдеться про порушення вимог фінансового контролю, безпідставно.

Крім того, відповідальність за ч.1 ст.172 КУпАП настає лише у разі несвоєчасного подання декларації без поважних причин.

При цьому судом досліджена інформація, надана КУ «Окнянська ЦРЛ» щодо перебування ОСОБА_1 у період з 07.11.2018 року по 20.11.2018 року на амбулаторному лікуванні в КУ «Окнянська ЦРЛ» у лікаря-терапевта ОСОБА_4 з діагнозом: Гострий бронхіт (обструктивний) /а.с.68-71/.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Слід звернути увагу на те, що відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1, п.п. 1 п. 3, п. 5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі Порядку), затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 56 від 10.02.2017 року, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування , відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно п.2 - п.5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб`єкта декларування та спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

З матеріалів справи вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилась виключно працівниками Департаменту захисту економіки Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ..

При цьому в матеріалах справи відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1 , повідомлення НАЗК про результати такої перевірки ДЗЕ НП України тощо.

Таким чином ,Департамент захисту економіки Національної поліції України, не відноситься до суб`єктів, які наділені правом перевірки як декларацій.Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції.

Разом з тим ,відповідно до п. 1 та п. 4 Загальних положень «Про Департамент захисту економіки Національної поліції України», покладення на Департамент обов`язків, що не належать або виходять за межі його компетенції, не допускається.

Посадовці ДЗЕ НП України, відповідно до п.4 розділу II Порядку, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціального уповноваженого суб`єкту у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.

В той же час, усі обов`язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

Тому вважаю, що всі дії по збиранню доказів по справі проведені неуповноваженим органом, що дає підстави визнати недопустимими всі докази по справі.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи вище встановлені обставини, вважаю, що у діяннях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, що виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності .

Тому приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 268, 279, 283, п.3 ч.1 ст.284, ст.285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Красноокнянський районний суд особою, щодо якої її винесено ,її захисником, а прокурором - в межах повноважень, визначених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протягом десяти днів з дня винесення постанови .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Чеботаренко О. Л.