ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/34/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2019 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Просалова О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який працює директором ТОВ «УРКГ», проживає за адресою: АДРЕСА_1, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2018 року о 14 годин 00 в місті Києві по вулиці Княжий Затон, 11, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «KIA Carnival» н.з. НОМЕР_1 рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген Пасат» н.з НОМЕР_2, що привело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.9 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім цього 30 серпня 2018 року о 14 годин 00 хвилин в місті Києві по вулиці Княжий Затон, 11, водій ОСОБА_2, керував автомобілем «KIA Carnival» н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку медичному закладі КМНКЛ «Соціотерапія» та підтверджується висновком № 009082 від 30.08.2018 року, результат 0,91 %о, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнав у повному обсязі, підтвердив обставини вчиненої дорожньо-транспортної пригоди. Щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП пояснив, що 30.08.2018 року після ДТП його оглядали на стан сп'яніння на місці події за допомогою приладу «Драгер», проте він не погодився з результатами даного тесту та просив оглянути його у лікаря нарколога, після чого був доставлений до лікаря нарколога та також оглянутий за допомогою приладу «Драгер», результати якого постійно змінювались, в зв'язку з чим він вважає їх неправильними.

Представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні просив викликати для допиту лікаря ОСОБА_4, яка проводила огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння, оскільки у протоколі вказано результат огляду 0,91 %о, а у висновку лікаря 10,91 %о. Вказані результати є суперечливими та сумнівними.

Лікар ОСОБА_4 до суду неодноразово не з'явилась, проте КМНКЛ «Соціотерапія» було надано копію Акту медичного огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння, з якого вбачається, що ОСОБА_2 перебуває у стані сп'яніння внаслідок вживання алкоголю (0,91 %о).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення серії БД № 189971 та БД № 284663, схему ДТП, пояснення свідків ДТП, висновок щодо результатів медичного огляду від 30.08.2018 року, копію Акту медичного огляду № 009082, відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 7 глави 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ України за № 1452/735 від 09 листопада 2015 року - установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до вимог п. 2. 9. А) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

При цьому, ст. 62 Конституції України закріплено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 19 Закону України " Про міжнародні договори України ", ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

У судовому засіданні об'єктивно встановлено, що ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння вчинив ДТП, чип порушив п.п. 2.9 (а), 10.9 ПДР України.

У рішенні по справі « О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства » від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, та про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення.

Разом з тим, правопорушення було вчинено ОСОБА_2 30.08.2018 року. Частиною 2 статті 38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Оскільки на момент розгляду справи в суді строк накладення стягнення на ОСОБА_2 сплинув, суд вважає, що провадження у справі необхідно закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 38, 124, 130 ч. 1, 251, 252, 283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Об'єднати в одне провадження адміністративні справи № 753/17928/18 та адміністративний матеріал № 753/17927/18 та присвоїти єдиний унікальний номер № 753/17927/18.

Визнати винним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі відносно нього закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: