Провадження № 3/234/93/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Кравченко О.Ю.,

за участю секретаря Каліберди А.О.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли з Лиманського ВП Словянського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, не працюючого, який мешкає за адресою м.Краматорськ, вул.Західна, 53,

якому розяснені право на відвід, ст. 63 Конституції України, права та обвязки, передбачені ст. 268 КУпАП,-

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 14 листопада 2018 року серії БР №017834, 14 листопада 2018 року о 15-30 годині в Лиманському районі автошлях Лиман-Дробишево 1-й км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 33023, номерний знак НОМЕР_2, з явними ознаками наркотичного спяніння (почервоніння очей, агресивна поведінка, яка не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду в медичному закладі для встановлення стану наркотичного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та суду пояснив, що він їхав із с.Дробишева в напрямку м.Лиман, розвозив товар. Його зупинили працівники поліції , на його запитання про причину зупинки його не повідомили, запропонували проїхати до лікарні у м.Святогірськ. Наркотичні речовини він ніколи не вживав. Він просив працівників поліції, щоб він пройшов огляд на місці або щоб йому дали направлення до наркології в м.Лиман або у м.Словянськ, на що працівники поліції йому відмовили. Свідки вже були поруч з поліцейськими, коли його зупинили. Від керування транспортним засобом його усунено не було, водійське посвідчення у нього не вилучалось.

Захисник ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП складено з грубим порушенням вимог закону, а надані докази є неналежними та недопустимими. Закон України «Про Національну поліцію» покладає на поліцейського обовязок проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки. Як вбачається з матеріалів справи, водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції без жодних підстав, і матеріали провадження не містять будь-яких даних, які б обґрунтували дії працівників поліції по зупинці транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 Таким чином, законних підстав зупиняти транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 працівники поліції не мали, а зупинивши автомобіль вони грубо порушили вимоги закону. Відповідно до правових норм ст.266 КУпАП, огляд на стан наркотичного спяніння відбувається спочатку на місці зупинки працівниками поліції з використанням спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків, а у разі відмови або незгоди з результатами водій направляється для відповідного огляду до найближчого закладу охорони здоровя, який входить до переліку, затвердженому управлінням охорони здоровя місцевих державних адміністрацій. При цьому, ця особа спочатку повинна бути відсторонена від керування транспортним засобом. Разом з цим, доказом того, що у працівників поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного спяніння є лише протокол про адміністративне правопорушення, іншим доказом цей факт не підтверджено, ні у поясненнях свідків і правопорушника немає жодних даних про ознаки наркотичного спяніння. Більш того, працівники поліції вважаючи, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного спяніння, у порушення вимог КУпАП, їх відомчої Інструкції, вони не відсторонили від керування та не затримали транспортний засіб. Таким чином, орган поліції не довів наявність підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного спяніння і як наслідок не довів, що були підстави вимагати проходження ОСОБА_1 медичного огляду. ОСОБА_1 наполягає, що пропонував поліцейським пройти огляд на місці з використанням наявних у них спеціальних технічних засобів, але вони, без пояснення причин, відмовилися це робити. За таких обставин, поліцейські не мали підстав, у розумінні ч.3 ст.266 КУпАП, вимагати від ОСОБА_1 проходження огляду у закладі охорони здоровя. разом з чим, поліцейські відмовилися надати ОСОБА_1 направлення спеціального зразка до закладу охорони здоровя без пояснення причин. Протокол та матеріали не містять інформації, на проходження огляду у якому саме закладі охорони здоровя наполягали працівники поліції. Як зазначає ОСОБА_1, працівники поліції наполягали на проходженні медогляду у «лікарні Святогірська», який не включено до Переліку, затвердженого наказом Департаменту охорони здоровя Донецької облдержадміністрації від 09.03.2016 року №118. Більш того, ОСОБА_1 пропонував працівникам поліції пройти такий медичний огляд у КЛПЗ «Лиманська центральна районна лікарня» або у міських наркологічних диспансерах міст Словянська чи Краматорська, але працівники поліції відмовились видати йому відповідне направлення. Сам ОСОБА_1 намагався цього ж дня пройти огляд на стан спяніння у КЛПЗ «Лиманська центральна районна лікарня», але вже був пізній час і лікарня не працювала. У подальшому, він дійсно, за власною ініціативою, пройшов відповідний медичний огляд у КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська», та відповідно до довідки № 1286 у нього ознак наркотичного спяніння не виявлено. Також, в матеріалах справи відсутні оригінали письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які у встановленому законом порядку не посвідчено, а тому не можна їх визнати належним доказом. Таким чином, вважає, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 017834 стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не відповідає обставинам справи, сам протокол та додані до нього докази не відповідають вимогам належності та допустимості доказів, тобто не доведена винність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Проаналізувавши обставини справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1, заперечення захисника адвоката ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Так, адміністративним правопорушенням, згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура та порядок огляду на стан сп'яніння регламентуються ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв.наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затв. Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103

З матеріалів справи вбачається, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівниками поліції не були дотримані вимоги ст.266 КУпАП та п.6 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція) відповідно до яких огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів. І лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, відповідно до п.7 Розділу 1 Інструкції, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що водію було запропоновано пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до вимог ст.266 ч.2 КУпАП та п.6 ч.1 Інструкції, що є порушенням порядку проходження огляду на стан спяніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, відеофіксування правопорушення працівниками поліції не здійснювалось, посвідчення водія не вилучалось, в порушення вимог ч.1 ст.266 КУпАП від керування транспортним засобом ОСОБА_1 не був усунений.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вони надані до протоколу у копіях та не спростовують доводи ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан спяніння, передбачений ст.266 КУпАП. Пояснення свідків не засвідчені підписом особи, яка відібрала ці пояснення.

Крім того, будучи викликаними у судове засідання, де останні повинні давати показання та бути судом попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань або за відмову від давання показань, свідки до суду не зявилися, про причини неявки не повідомили та свої попередні пояснення не підтримали, що не дозволяє суду сприймати ці пояснення в якості належних доказів.

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суду не надано.

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини порушника слід тлумачити на його користь, прихожу до висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану сп'яніння, тобто вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджується належними та допустимими доказами, отже і протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 у розумінні ст.251 КУпАП.

Таким чином, не доведено подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, інкримінованого ОСОБА_1, у зв'язку з чим провадження по справі відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.7, 9, ч.1 ст. 130, п.1 ст. 247, ст. 280, 282-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Краматорського міського суду ОСОБА_5