ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/1197/18 Номер провадження 33/814/141/19Головуючий у 1-й інстанції Оксенюк М.М. Доповідач ап. інст. Гонтар А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Гонтар А.А

з секретарем судового засідання - Гринь А.В.

за участі прокурора - Колоса В.О.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Люботин Харківської області, місце проживання: АДРЕСА_1

на постанову судді Козельщинського районного суду Полтавської області від 05.11.2018 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_2 визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 850 грн. на користь держави.

Стягнуто із ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2, визнана винуватою у тому, що обіймаючи з 29.07.2015 року по теперішній час посаду головного спеціаліста відділу містобудування архітектури житлово-комунального господарства та з питань надзвичайних ситуацій Козельщинської районної державної адміністрації Полтавської області, будучи відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» - державним службовцем, суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог ст. 45 «Подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», Закону України «Про запобігання корупції» без поважних причин, після встановленого терміну декларування, несвоєчасно, а саме 11 квітня 2018 року, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік по терміну подачі з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2018 року до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2018 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою звільнити її від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП та передати матеріали на розгляд трудового колективу Козельщинської районної державної адміністрації Полтавської області або звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

При цьому вказує, що заповнила декларацію 13.03.2018 року, але помилково не завершила процедуру підписання документа за допомогою цифрового підпису. 11.04.2018 року одразу після того, як дізналася про відсутність в Єдиному державному реєстрі декларацій її декларації, заповнила та подала відповідну декларацію.

Апелянт зазначає, що щиро розкаюється у вчиненому, просить врахувати її позитивні характеристики, а також те, що її дії були неумисними, істотної шкоди не було спричинено.

Будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, ОСОБА_2 направила до апеляційного суду заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 не вбачаю підстав для її задоволення виходячи з такого.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 ЗУ «Про запобігання корупції» дія цього Закону поширюється на осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, на державних службовців.

Згідно частини першої ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП, передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що встановлені судом першої інстанції обставини щодо належності ОСОБА_2 до суб'єктів декларування на підставі ЗУ «Про запобігання корупції» та дата подачі нею відповідної декларації не оспорюються, а тому під час апеляційного перегляду судового рішення ці обставини не перевіряються.

Доводи апелянта про те, що з об'єктивних причин вона не могла вчасно подати Декларацію є аналогічними тим, що перевірялися під час розгляду справи судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Не знайшли вони свого підтвердження й під час апеляційного перегляду постанови.

Так, згідно інформації, яка розміщена на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_2 подала до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щорічну декларацію за 2017 рік о 14 годині 41 хвилині 11.04.2018, тобто несвоєчасно.

Доводи апелянта про те, що несвоєчасна подача нею декларації пов'язана зі збоями сайту НАЗК є неспроможними. Дані доводи апелянта не заслуговують на увагу, оскільки згідно листа ДП «Українські спеціальні системи» № 07-505 від 23.04.2018 від 23.04.2018 року щодо часу та днів некоректної роботи (технічних збоїв) інформаційно-телекомунікаційної системи ІТС Реєстр, з'ясовано, що система, в період подачі декларації ОСОБА_2 функціонувала у штатному режимі (без збоїв). Крім того, твердження апелянта про те, що 11.04.2018 року вона повторно подала раніше та своєчасно заповнену нею декларацію спростовується тим, що 11.04.2018 року вона неодноразово, перед подачею до реєстру, корегувала свою декларацію.

Таким чином, під час апеляційного перегляду встановлено, що перебуваючи на державній службі, будучи обізнаною про вимоги ЗУ «Про запобігання корупції», ОСОБА_2 без поважних причин , не своєчасно подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

На підставі досліджених судом належних та допустимих доказів, що маються в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

За змістом ст.22 КУпАП, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення.

З огляду на доведеність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172- 6 КУпАП та конкретні обставини його вчинення, вважаю неспроможними доводи апелянта щодо малозначності вчиненого нею діяння та можливості звільнення апелянта від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП.

Згідно ст.21 КУпАП , особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення та відсутність відповідного клопотання трудового колективу в якому працює ОСОБА_2, вважаю неспроможними доводи апелянта і в частині передачі матеріалів щодо неї на розгляд трудового колективу.

За змістом ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом. При цьому враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається зі змісту постанови, накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення в мінімальному розмірі , передбаченому санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП, суд належним чином обґрунтував своє рішення, а тому вважаю, що в цій частині воно відповідає вимогам ст.33 КУпАП

З огляду на вище викладене, а також на те, що під час апеляційного перегляду не виявлено істотних порушень закону під час розгляду справи в суді першої інстанції - відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови судді.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Козельщинського районного суду Полтавської області від 05.11.2018 року щодо неї - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: А.А.Гонтар