пр. № 3/759/8967/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Степанова Сніжана Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, місце роботи невідоме, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ст. 173, 185 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

З протоколів про адміністративні правопорушення вбачається, що 15.11.2019 року о 01.30 годин, ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою на адресу мешканців будинку та працівників поліції, наносив працівникам поліції удари, чим порушував громадський порядок та спокій, на неодноразові попередження про припинення правопорушення не реагував.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Судом було досліджено надані матеріали по справі, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення серії ГП № 522848 та серії АА № 327970 від 15.11.2019 року, в яких відсутні пояснення ОСОБА_1 та зазначено, що до протоколів додається відео з нагрудного реєстратора АА-00395, якого до суду надано не було; протокол про адміністративне затримання серії АЗ № 140812.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia",рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки орган, який складав адміністративний протокол, не відібрав пояснення у ОСОБА_1 , та останній до суду не з`явився, що позбавляє суд можливості відібрати у нього пояснення, вислухавши його версію подій.

Так, наданий до суду протокол про адміністративне затримання не містить відомостей, які можуть підтвердити або спростувати обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, а будь-яких інших доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколах, до суду надано не було.

За таких підстав, з урахуванням відсутності в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколах про адміністративні правопорушення, керуючись принципами презумпції невинуватості та диспозитивності, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 КУпАП не підтверджена достатніми та допустимими доказами, тобто не доведена поза розумним сумнівом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а почате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, керуючись ст. 173, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 283, п. 3. ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення за ст. 173, 185 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено або захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Суддя С.В. Степанова