Справа № 163/2188/19 Провадження №33/802/1016/19 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ч.1 ст. 483 МК України Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., представника митниці Пікалюка М.С., захисника Кривошея А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФСУ Хурсяка М.А. на постанову судді Любомльського районного суду від 05 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 12 135 гривень 08 копійок з конфіскацією в дохід держави 11 упаковок (66 ампул по 6 мл кожна) пілінгу для шкіри торгівельної марки "Kemikum" загальною вартістю 12 135,08 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, слідуючи 18.10.2019 через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС з Республіки Польща в Україну автомобілем "ВАЗ", н.з. НОМЕР_1 , намагався перемістити через митний кордон з приховуванням від митного контролю в кишені куртки, в конструктивних порожнинах днища речового ящика панелі салону автомобіля 11 упаковок (66 ампул по 6 мл кожна) пілінгу для шкіри торгівельної марки "Kemikum" загальною вартістю 12 135,08 гривень.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції в частині ненакладення стягнення щодо конфіскації автомобіля, т.в.о. заступника начальника митниці в апеляційній скарзі вказує на те, що під час розгляду справи, суддя в порушення вимог ст.280 КУпАП не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Стверджує, в даному випадку суддя суду першої інстанції залишив поза увагою той факт, що автомобіль був обладнаний спеціально-виготовленим сховищем в контексті визначення п.53 ст.4 МК України, де порушник розмістив ампули, тому суддя першої інстанції безпідставно не конфіскував в дохід держави автомобіль. Просить постанову суду першої інстанції скасувати, призначити стягнення в межах санкції ч.1 ст.483 МК України.

В запереченні на апеляційну скаргу захисник Кривошей А.М. вважає постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника митниці, який повністю підтримав скаргу з викладених в ній підстав, міркування ОСОБА_1 та його захисника, які, кожен зокрема, заперечили доводи скарги, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, за обставин вказаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах, що по суті в апеляції і не оскаржується.

За таких обставин, кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України є вірною.

Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з абзацом 3 п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03.06.2005р., суди при притягненні осіб до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, визначених у статті 352 МК (ч.1 ст.483 МК України), за які передбачено обов`язкову конфіскацію предметів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками) та транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів через митний кордон України, також мають враховувати: обсяги конструктивних змін, внесених у ці предмети або транспортні засоби з метою приховування товарів; співвідношення вартості й кількості товару, який був предметом порушення митних правил з вартістю транспортного засобу, в якому цей товар переміщувався; інші обставини, - та за наявності підстав обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі статті, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 вказаних норм закону дотримався в повній мірі.

Судом встановлено, що предметом переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю були ампули- пілінг для шкіри загальною вартістю 12 135 гривень 08 копійок.

Санкцією ст.483 ч.1 МК України передбачено накладення стягнення в розмірі 100% вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Врахувавши обсяги конструктивних змін, відсутність підтверджуючих даних про застосування демонтажу, монтажу складових частин автомобіля, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про недоцільність накладення стягнення у виді конфіскації транспортного засобу.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФСУ Хурсяка М.А. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 05 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду О.М.Клок