КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/533/2019 Суддя 1 інстанції - Шестопалова Я.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 10.12.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Ірпінського міського суду Київської області від 10.12.2018 року, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Постановою суду встановлено, що 16.09.2018 року о 01 год. 40 хв. в Київська обл. на А/Д М-07 29км м. Буча, Нове Шосе водій керував транспортним засобом BMW X3 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння зі згоди водія проводився за допомогою приладу Драгер в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Ірпінського міського суду Київської області від 10.12.2018 рокута закрити провадження в справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

За доводами апелянта постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, суд першої інстанції не дотримався вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП про всебічне, повне та об'єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, а тому необґрунтовано прийшов до висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що 10.12.2018 року ним, через канцелярію суду, було подано клопотання про витребування у поліцейського 3 роти 3 батальйону УПП у м. Києві ДПП сержанта ОСОБА_4 сертифікату відповідності робочого часу МОЗ та Держспоживстандарту приладу газоаналізатора «Драгер» 6820, прилад ARHK - 0556 за останній рік та свідоцтво про технічне обстеження (калібрування) газоаналізатора «Драгер» 6820, прилад ARHK - 0556 за останні півроку, яким проводився огляд на стан сп'яніння 16 вересня 2018 року, проте як вбачається з тексту оскаржуваної постанови, суд зазначив, що дане клопотання жодним чином не мотивовано та не надав підтвердження, що наявні перешкоди в отриманні таких доказів без допомоги суду і розцінив дане клопотання як спосіб затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності за вчинене.

ОСОБА_2 вказує на те, що дане твердження суду не відповідає дійсності, оскільки він, згідно Конституції України та рішень Європейського суду з прав людини та в порядку ст.ст. 251, 268 КУпАП мав право на подання даного клопотання, а суд в свою чергу зобов'язаний дане клопотання задовольнити та витребувати відповідні відомості.

Крім цього ОСОБА_2 вказує на те, що як зазначив суд у своїй постанові, доказами вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, є протокол про адміністративне правопорушення, серії ОБ №010946, роздруківка приладу «Драгер» 6820, прилад ARHK - 0556, акт огляду на стан сп'яніння, письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, однак, на думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом по справі, оскільки він містить суть, а саме в чому особа обвинувачується, а не підтверджує даний факт.

Також апелянт зазначає, що в судовому засіданні 10.12.2018 року, свідки не допитувались, а рішення приймалось лише на підставі протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, тобто, на думку апелянта, рішення винесено з формальних підстав.

ОСОБА_2 вказує на те, що згідно Інструкції до експлуатації приладу Драгер Alkotest ARNK-6820 калібрування приладу має проводитись кожні 6 місяців, однак, згідно чеку долученого до матеріалів справи про проведення тесту алкотестер "Драгер" 6820, прилад ARHK-0556 проходив останнє калібрування вжовтні 2017 року, тобто прилад «Драгер» 6820 застосовувався для визначення в нього стану алкогольного сп'яніння 16.09.2018 року, більше десяти місяців від останньої дати калібрування.

Крім цього апелянт зазначає, що в порушення вимог Інструкції, перед проведенням огляду на стан сп'яніння, поліцейським 3 роти УПП у м. Києві ДПП сержантом ОСОБА_4 на його вимогу не було надано для ознайомлення сертифікат відповідності та свідоцтво відомості про технічне обстеження (калібрування) алкотестеру "Драгер" 6820, прилад ARHK-0556.

Також ОСОБА_2 вказує на те, що в матеріалах справи відсутній дозвіл на застосування конкретного спеціального технічного засобу МОЗ та Держспоживстандарту, сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку алкотестеру "Драгер" 6820, прилад ARHK -0556.

Апелянт зазначає, що в судовому засіданні, він хотів надати пояснення, про те що не вживав алкогольних, наркотичних чи лікарських засобів, а також те, що запропонував проїхати поліцейському для проходження мого медичного огляду до найближчого закладу охорони здоров'я, оскільки з результатом алкотестеру "Драгер" 6820, прилад ARHK -0556 не погодився, а поліцейський цього не зробив. Крім того, відмовився щодо пред'явлення (надання) йому на ознайомлення сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку на застосування технічного засобу алкотестеру "Драгер", що є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_2 вказує на те, що 16.09.2018 року, його було зупинено бутиприсутнім в якості свідка, щодо відмови від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу іншим водієм, оскільки, на місці зупинки іншого транспортного засобу, була конфліктна ситуація із водієм, пасажирами даного автомобіля та свідками, а тому, на думку апелянта, відсутні підстави щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, а справа підлягає до закриття на підставі п. 3 ст. 284 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, допитавши працівника патрульної поліції ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з'ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Відповідно до п.п. 1, 6, 7, 10 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу 1 цієї інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. При цьому огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу проведеного поліцейським зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

І як передбачає п. 7 розділу 2 вищезазначеної Інструкції, лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та вищенаведених в даній постанові доказів вбачається повне дотримання працівниками поліції вимог інструкції щодо проведення огляду на стан сп'яніння з використанням технічних засобів.

Порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, в стані алкогольного сп'яніння, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 316118 від 16 вересня 2018 року, з якого вбачається, що 16.09.2018 року о 01 год. 40 хв. в Київська обл. на А/Д М-07 29км м. Буча, Нове Шосе ОСОБА_2 керував транспортним засобом BMW X3 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння зі згоди водія проводився за допомогою приладу Драгер в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Зазначений протокол підписаний особою, яка його склала, двома свідками та безпосередньо ОСОБА_2, якому були роз'яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, і який протокол підписав без будь - якого зазначення про незгоду з вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення результатом огляду.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються результатами проходження огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння, здійсненого працівниками поліції на місці зупинки, з використанням спеціального технічного засобу «Drager» Alkotest6820, тест №999 від 16.09.2018 року, цифровий показник якого становить 1,01 ‰ (при дозволених не більше 0,2 ‰).

Зазначений результат огляду зафіксовано й в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння, який підписаний двома свідками та самим ОСОБА_2 При цьому в даному акті ОСОБА_2 поставив свій підпис саме про те, що з результатами огляду на стан сп'яніння згоден.

Окрім того, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджується добровільна згода ОСОБА_2на проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, а також підтверджуються і результати такого огляду, які склали 1,01 ‰, з якими, згідно показань свідків, ОСОБА_2повністю погодився. Дані свідки правильність результату проходження огляду та факт погодження ОСОБА_2з результатами огляду підтвердили своїми підписами в протоколі про адміністративне правопорушення, а також акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Допитаний в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції інспектор патрульної поліції ОСОБА_4 повідомив, що 16.09.2018 року в м. Буча Київської області він разом з напарником оформляли матеріали про адміністративне правопорушення щодо водія, який був з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку. Для засвідчення факту відмови необхідні були свідки, у зв'язку з чим було зупинено автомобіль БМВ, за кермом якого знаходився водій ОСОБА_2. У останнього було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, яка не відповідала обстановці. ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», на що останній, в присутності двох свідків погодився. Результат огляду склав 1.01‰, у зв'язку з цим на водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свою згоду з результатом огляду ОСОБА_2 засвідчив своїм підписом в роздруківці та Акті огляду, при цьому будь яких зауважень не висловлював та в поясненнях не зазначив. Щодо надання йому для ознайомлення документів на прилад, то така вимога також не звучала, оскільки всі необхідні документи на прилад були в наявності та могли бути надані водієві за його вимогою.

Пояснення інспектора поліції повністю підтверджуються відеозаписом з місця події, з якого вбачається, що ОСОБА_2 був зупинений працівниками патрульної поліції в якості свідка, для засвідчення відмови водія від огляду на стан сп'яніння. У останнього інспекторами поліції було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння у зв'язку з чим ОСОБА_2 було запропоновано пройти тест на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» на що він одразу погодився. При цьому ОСОБА_2 на запитання інспектора поліції щодо вживання алкоголю вказав, що випив пляшку пива. Результат тесту склав 1,01 ‰.. Будь-яких зауважень щодо результату тесту ОСОБА_2 не висловлював і в протоколі чи Акті огляду не зазначив.

Більш того, під час апеляційного розгляду не заперечував і сам ОСОБА_2 того, що 16 вересня 2018 року він вживав спиртне, адже, його сусід "гонив шмурдяг", а він його дегустував.

Відтак, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що він не погоджувався із результатами проведеного огляду, що повинно було бути підставою для пропонування працівниками поліції йому проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння є безпідставними, та спростовуються вищенаведеними доказами.

Що стосується доводів апелянта про те, що результати огляду щодо нього на стан сп'яніння мають бути визнані недійсними в результаті того, що працівниками поліції використовувався Газоаналізатор Драгер 6820, який відповідно до відомостей державного реєстру медичної техніки та виробів не входить до переліку дозволених для застосування на території України технічних засобів, то апеляційний суд вважає такі доводи безпідставними, виходячи з наступного.

Перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень Правил дорожнього руху, затверджений наказом МВС № 33 від 01 березня 2010 року, не поширюється на поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України. Згідно з пунктами першим та третім розділу ІІ Інструкції передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29 грудня 2014 року № 1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. № 43 зазначеного переліку це газоаналізатори Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений.

Використаний під час огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 газоаналізатор Драгер Алкотест 6820, в свою чергу, входить до вказаного вище переліку газоаналізаторів марки «Drager Alcotest» з необмеженим строком дії свідоцтва.

Відповідно до листа (який є загальнодоступним) заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 45 від 18 січня 2018 року на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, згідно з яким, використання медичних виробів «Газоаналізатори Alcotest Drager №6820, які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Апелянтом не наведено переконливих доводів щодо неможливості застосування приладу Драгер 6820, або заборони використання його на території України, за умови правомірності введення такого в експлуатацію на час дії дозвільних документів та своєчасного проходження відповідного калібрування.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 № 1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 року за № 1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлені міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, а саме для Газоаналізаторів - один рік.

Для перевірки доводів апеляційної скарги апеляційним судом було зроблено запит до Управління патрульної поліції в м. Києві на витребування сертифікату про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатору Alcotest Drager №6820.

З наданої відповіді вбачається, що Alcotest Drager №6820, номер приладу ARВН-0556 калібрування проходив 25 жовтня 2017 року та в подальшому проходив 26 жовтня 2018 р., що свідчить про дійсність приладу на момент проходження огляду.

Таким чином, доходжу висновку, що поліцейськими правомірно був застосований під час огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 газоаналізатор Драгер 6820 та його показники є допустимими доказами.

Крім цього, в своїх поясненнях в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не заперечував того, що вжив алкогольні напої, проте не думав, що випита ним кількість алкоголю може показати такий результат.

Відтак, апеляційний суд, враховуючи сукупність письмових доказів у справі приходить до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_2, які полягають у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, є порушенням п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_2 про порушення інспекторами патрульної поліції вимог ст. 266 КУпАП, щодо не відсторонення його від керування транспортним засобом є також необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, зокрема, поясненнями в суді апеляційної інстанції інспектора патрульної поліції ОСОБА_4, який пояснив, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не керував автомобілем, а його автомобіль забрав ОСОБА_7, про що зроблено запис на зворотній стороні протоколу про адміністративне правопорушення. А відтак вищенаведене свідчить про дотримання інспекторами поліції вимог ст. 266 КУпАП.

Стягнення на ОСОБА_2за адміністративне правопорушення судом накладено з урахуванням загальних правил, визначених в ст. 33 КУпАП. При цьому, суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, а саме те, що ОСОБА_2 дійсно керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, своїми діями створював підвищену загрозу життю та здоров'ю інших учасників дорожнього руху, та обрав стягнення, передбачене санкцією ч. 1ст. 130 КУпАП, яка до того ж, є безальтернативною.

Будь - яких доказів про те, що на момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 був неосудним в матеріалах справи не має, відтак, прохання, висловлене в апеляційній скарзі про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ст. 247 КУпАП не підлягає до задоволення.

Зважаючи на вищевикладене, постанова судді Ірпінського міського суду Київської області від 10.12.2018 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому апеляційний суд не знаходить підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 10.12.2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал