Справа № 514/55/19
Провадження по справі № 3/514/10/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 року смт Тарутине

Суддя Тарутинського районного суду Одеської області Кравченко П.А., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, працюючого на посаді начальника Відділу освіти Тарутинської районної державної адміністрації, до адміністративної відповідальності не притягувався

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-6, ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Тарутинського районного суду Одеської області надійшли матеріали адміністративних справ про вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст. 172-6, ч.2 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1

Згідно протоколу про адміністративне корупційне правопорушення № 7/2019 від 03.01.2019 р., встановлено, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді начальника відділу освіти Тарутинської районної державної адміністрації, в порушення ч.2 ст. 52 Закону, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною другою статті 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 порушено вимоги фінансового контролю, а саме не подано повідомлення про суттєві зміни у майновому стані у вигляді придбання (набуття права власності) майна на суму, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, а саме земельної ділянки загальною площею 0, 1447 га, вартістю 98 719 грн., яка розташована за адресою Одеська область, смт Тарутине, вул. Центральна,10, кадастровий номер :02:002:0242.

Згідно протоколу № 8/2019 від 03.01.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді начальника відділу освіти Тарутинської районної державної адміністрації, в порушення ч.2 ст. 52 Закону, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною другою статті 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 порушено вимоги фінансового контролю, а саме не подано повідомлення про суттєві зміни у майновому стані у вигляді придбання (набуття права власності) майна на суму, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідно року, а саме житлового будинку загальною площею 71,6 кв. м. вартістю 148 135 грн. який розташований за адресою - Одеська область, смт Тарутине, вул. Центральна,10.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав, посилаючись на той факт, що він не мав наміру не повідомляти НАЗК про суттєві зміни у майновому стані. Крім того, пояснив, що зазначене майно він отримав за договором Дарування між ним та сином ОСОБА_2

Прокурор в судовому засіданні вважав, що по справі зібрано достатньо доказів, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

Представник Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, до суду не зявився, причини неявки суду невідомі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши доводи правопорушника, прокурора, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.9 ст. 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобовязаний додержуватись вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції. Як субєкт декларування державний службовець має у обовязковому визначеному законом порядку, подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави та виконувати додаткові заходи фінансового контролю, передбачені ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно ч.2 ст. 52 Закону у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування , а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт декларування у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції. Вказана інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №1700-VII Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно з пунктом 8 частини першою статті 11 Закону №1700-VII до повноважень Національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з частиною другою статті 49 Закону №1700-VII державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов'язані перевіряти факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

В частині першій статті 50 Закону №1700-VII зазначено:

перевірка декларації полягає у з'ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може здійснюватися у період здійснення суб'єктом декларування діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності;

обов'язковій повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб'єктів декларування, які займають посади, пов'язані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується Національним агентством;

обов'язковій повній перевірці також підлягають декларації, подані іншими суб'єктами декларування, у разі виявлення у них невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю;

Національне агентство проводить повну перевірку декларації, а також самостійно проводить повну перевірку інформації, яка підлягає відображенню в декларації, щодо членів сім'ї суб'єкта декларування у випадках, передбачених частиною сьомою статті 46 цього Закону;

Національне агентство проводить перевірку декларації на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.

Згідно з частиною другою статті 50 Закону №1700-VII у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб'єкт декларування, та спеціально уповноважені суб'єкти у сфері протидії корупції.

За правилами ст. 1, 7 завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

На підставі рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 14 серпня 2016 року №1 «Про початок діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції» розпочало свою діяльність Національне агентство з питань запобігання корупції, до повноважень якого згідно з пунктом 8 частини першої статті 11 Закону №1700-VII належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику та має повноваження зі здійснення в порядку, визначеному Закону №1700-VII, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя зазначених осіб.

Національне агентство з питань запобігання корупції здійснює повну перевірку декларацій у порядку, передбаченому статтею 50 Закону №1700-VII.

Згідно з п.2 Розділом 6 Порядку проведення перевірок Нацагенством затвердженого рішенням НАЗК від 11.08.2016 року №2, може направляти висновок щодо наявності ознак корупційного правопорушення спеціально уповноваженим субєктом у сфері протидії корупції. Такими субєктами крім самого НАЗК є органи прокуратури, внутрішніх справ, Національне антикорупційне бюро.

Таким чином, відповідно до аналізу вищезазначених норм законодавства єдиним субєктом повноваженим перевіряти дані вказані в деклараціях є Національне агентство з питань запобігання корупції. Тільки воно може вразі виявлення відомостей письмово повідомити про такий факт керівника відповідно органу в якому працює відповідний субєкт декларування та спеціально уповноважені субєкти у сфері корупції.

Отже, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, щодо достовірності, повноти не подання відомостей, зазначених суб'єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одночасно одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладаються в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених в межах санкції.

Адміністративні справи № 514/55/19 (3/514/10/19) та № 514/56/19 (3/514/11/19) обєднати в одну справу, присвоївши їй № 514/55/19 (3/514/10/19).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що адміністративну справу слід закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283 ,284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-6, ч. 2 ст. 176-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Одеського апеляційного суду з дня її проголошення.

Суддя: П.А. Кравченко