Провадження № 3/265/148/19
П О С Т А Н О В А

08 лютого 2019 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який згідно протоколу про адміністративне правопорушення проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст.139 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

До Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції надійшов протокол про адміністративне правопорушення, серія БД № 049960, складений 06 грудня 2018 року відносно ОСОБА_2 за ст. 139 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з додатками до нього.

Згідно вказаного протоколу: «06 грудня 2018 року о 14-30 годині в Донецькій області, місто Маріуполь, Лівобережний район, вулиця Олімпійська, 169, 177, 171,185, 187, водій ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом MAN TGA 41.480, номерний знак НОМЕР_1, виніс грунт на проїзну частину у великій кількості, 1 кг на 1 м.кв., як встановлено на місці, відповідальною особою на будівництві є майстер ОСОБА_2, будівельна компанія «Еліт», на підставі договору субпідряду виконує роботи з облаштування території ЗОШ № 5, та допустив засмічення проїзної частини вулиці Олімпійської та тротуарів».

ОСОБА_2 до суду не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що забруднення проїзної частини сталось не з його вини і він не є відповідальним за стан дорожнього покриття та за дотримання водієм Правил дорожнього руху. Вину у порушенні не визнає, просить справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Підставою залучення суб'єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об'єкт, об'єктивна сторона, суб'єкт і суб'єктивна сторона).

Об'єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об'єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об'єктивних умов його здійснення. Обов'язковими ознаками об'єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв'язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак обєктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб'єкт правопорушення це деліктоздатна фізична або юридична особа, яка вчинила правопорушення.

Суб'єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов'язковою ознакою суб'єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, частина 1 ст. 139 КУпАП передбачає відповідальність за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб'єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.

Проте суть порушення, викладена у протоколі відносно ОСОБА_2, не відповідає диспозиції ч.1 ст. 139 КУпАП та не розкриває всіх ознак обєктивної сторони даного правопорушення.

Докази того, що саме ОСОБА_2 є субєктом даного правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Так, у протоколі зазначено, що відповідальною особою з облаштування території ЗОШ № 5 є майстер ОСОБА_2 (будівельна компанія «Еліт»), на підставі договору субпідряду.

Проте договору субпідряду до протоколу не додано, так само як і доказів того, що водій ОСОБА_3, вивозячи грунт по вулиці Олімпійській, діяв за розпорядженням майстра ОСОБА_2

До протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказу додано наказ директора ТОВ «Будівельна компанія «Еліт» від 26 листопада 2018 року № 1, за даними якого з метою забезпечення контролю якості виконання будівельно-монтажних робіт на обєкті, забезпечення заходів охорони праці, дотримання заходів пожежної безпеки та охорони навколишнього середовища при виконанні робіт на обєкті «Будівництво майданчиків: спортивного із штучним покриттям, універсального та воркаут при ЗОШ № 5, вулиця Київська, 72 у Лівобережному районі міста Маріуполя», майстра ОСОБА_2 призначено відповідальним за ведення робіт, виконавчої документації за даними видами робіт та здійсненням на обєкті виробничого контролю якості виконуваних будівельних робіт, забезпечення заходів охорони праці, дотримання заходів пожежної безпеки та охорони навколишнього середовища.

Проте даний наказ директором товариства навіть не підписаний; докази того, що ОСОБА_2 був з даним наказом ознайомлений, відсутні.

ОСОБА_2 вину у порушенні не визнав, зазначив, що не є особою, відповідальною за інкримінованим правопорушенням.

Жодних доказів (в розумінні ст. 251 КУпАП) на спростування наведених ОСОБА_2 тверджень та доведення того, що саме він має нести відповідальність за забруднення водієм ОСОБА_4 дорожнього покриттяпо вулиці Олімпійській в місті Маріуполі, матеріали справи не містять.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 39 рішення «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року, заява № 16347/02, п. 1 резолютивної частини рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року, заява № 17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

За наведених обставин, враховуючи, що відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, наведені вище обставини дають суду підстави вважати недоведеною наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Шиян В.В.