Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/451/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Савельєва О. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2019 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір в дохід держави в розмірі 384 грн. 20 коп.,

за участі особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Урсаленка О.М.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2019 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 22 годині 50 хвилин 03.10.2019 по вул.Віктора Голого в м.Знам`янка Кіровоградської області керував транспортним засобом Rover-Element-02, без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від продуву алкотестера «Драгер» та від проходження в установленому законом порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Знам`янського міськрайонного суду кіровоградської області від 5 листопада 2019 року та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувася без додержання порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення, оскільки судом в порушення вимог ст. 278,279,280 КУпАП не було досліджено у повному обсязі обставин складання адміністративного протоколу.

На заявлені ним клопотання щодо виклику свідків та працівника поліції, який склав адміністративний протокол, він отримав відмову.

Щодо обставин справи, ОСОБА_1 зазначає, що 03.10.2019 року близько 22 години він разом з братом ОСОБА_2 , пересувався на електроскутері Ровер -Елемент-02 по вул. В.Голого в м. Знам`янка де був зупинений працівниками поліції. Працівниками поліції почали вивчати його скутер з`ясовуючи питання що це за техніка та чому він без захисного шолома керує скутером. Він надавав пояснення та згодом працівники поліції зазначили що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

В матеріалах справи мається відеозапис його зупинки і там чітко видно, що ознак алкогольного сп`яніння немає. Він спілкується з працівниками поліції, які свідомо провокують його на конфлікт з ними, замість того щоб виконувати свої професійні обов`язки. Згодом, працівники запросили свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , безпідставно почали звинувачувати його у тому, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння а потім у тому, що він відмовився проходити огляд у закладі охорони здоров`я. Працівники поліції вели себе нахабно заявляючи що їм «как соловью» до того що він говорить.

В матеріалах справи щодо притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП відсутні докази того, що у нього мались ознаки наркотичного сп`яніння, що дали б підстави для проведення обстеження на стан наркотичного сп`яніння.

Також, на думку апелянта, працівники поліції не виконали вимог закону направлення водіїв транспортних засобів проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, не було складено Акту огляду на стан сп`яніння. До матеріалів адміністративної справи такого Акту не додано. В порушення вимог Порядку, його не було доставлено до закладу охорони здоров`я для проведення огляду так як він був не згоден з підозрами поліцейських.

Працівники поліції в порушення вимог Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння не виконали п.3,6,7 розділу І Інструкції. В присутності понятих не було засвідчено ознак алкогольного сп`яніння.

Також, його не було доставлено в медичний заклад у зв`язку з запереченням щодо перебування ним у стані алкогольного сп`яніння.

Знам`янським міськрайонним судом не було досліджено яким чином поліцейський визначив, що його фізичний стан підпадає під ознаки наркотичного сп`яніння (відео спілкування з приводу визначення стану наркотичного сп`яніння нема, яка була методика визначення стану наркотичного сп`яніння, огляду згідно п. 6, 10 розділу II Інструкції не проведено.)

Зупинка транспортного засобу та його поведінка не відображає ознак наркотичного сп`яніння (вимоги ст. 266 КУпАП поліцейським не виконано, огляд згідно п.6 розділу II Інструкції на стан наркотичного сп`яніння не проводиться, претензій до його стану нема, поліцейський не проводить жодного тесту на стан тремтіння рук та жвавої або млявої мови).

Також апелянт зазначає, що працівниками поліції додано до матеріалів справи диск з 3 фрагментами їх спілкування з ним. Проте, поліцейський змонтував відеозапис в порушення вимог наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100. На всіх фрагментах нема запису про виявлення та засвідчення свідками його стану.

Таким чином, суд першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього, взагалі не маючи доказу наявності ознак наркотичного сп`яніння надав оцінку доказу, якого не існує взагалі. Суддя маючи відеозапис не встановивши обставин та законності складання адміністративного протоколу 03.10.2019 року поліцейським, вже в початку описової частини судової постанови від 05.11.2019 року встановив, що він «з явними ознаками наркотичного сп`яніння від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився».

У протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції зазначено про те, що у нього було «запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей ». Поліцейський не лікар, щоби робити висновок про його перебування у стані алкогольного сп`яніння. Обов`язок поліцейського виконати всю процедуру освідування у разі його незгоди з результатами огляду на стан сп`яніння, що повинно бути відображено у акті огляду на стан сп`яніння.

В матеріалах справи, зокрема на змонтованих відеозаписах нема зображення тремтіння пальців та млявої або жвавої мови. На відеозапису мається зображення його нормальної поведінки де він на протязі 1 години 15 хвилин спілкується з поліцейськими і які потім без виконання вимог ст. 266, 265-2КУпАП при наявності (як зазначає поліцейський) підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП не затримують транспортний засіб, яким він керував та дозволяють продовжити рух.

З огляду на такі розбіжності з його станом та невиконання працівником поліції вимог закону, судом винесено постанову без з`ясування згідно с.280 КУпАП обставин та підстав притягнення його до відповідальності.

Інспектор поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, свідомо порушив пункти 12 розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що привело до фальсифікації при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Водія, згідно п.12 розділу II Інструкції, у разі наявності підстав вважати що він перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів на відміну від водія, який відмовляється від проходження на стан алкогольного сп`яніння, поліцейський в обов`язковому порядку направляє до найближчого закладу охорони здоров`я.

Також, апелянт зазначає, що він не перешкоджав інспектору поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, законно, за наявності об`єктивних доказів провести всі необхідні дії по об`єктивному доведенню його причетності до скоєння правопорушення передбаченого частиною 1 статтею 130 КУпАП.

Отже, судом першої інстанції було прийнято упереджене рішення по визнанню його вини, а тому вважає, що дану постанову суду - як незаконну, необхідно скасувати, винесену без належних доказів правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 його захисника адвоката Урсаленка О.М., які просили скасувати постанову районного суду та закрити провадження по справі, допитавши свідка ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши долучений до справи диск з відеозаписом вказаних подій та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновків, що вказаних вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 не дотримався, через що постанова суду підлягає скасуванню, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ч.ч. 7, 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову та закрити провадження у справі.

За правилами пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів що, знижують увагу та швидкість реакції.

Чинним законодавством про адміністративні правопорушення встановлено, що процесуальним документом, який є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, є протокол про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст. 256 КУпАП. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам вищезазначеної норми КУпАП тягне за собою визнання його недійсним і в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був складений за порушення п.2.5 ПДР України, тобто за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановлений законом спосіб.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, працівниками поліції до суду надані протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 009911 від 03 жовтня 2019р. (а.с.1), письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.3-4), розписка ОСОБА_2 про прийняття на зберігання транспортного засобу, відеозапис.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, погодитись неможливо.

Відповідно до ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення зазначеного огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції повинні неухильно дотримуватися порядку огляду на стан сп`яніння, передбачений ст.266 КУпАП, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння».

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, а саме згідно п.4, 6, 8 вказаного порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Пунктом 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/7350 від 09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

З протоколу про адміністративне правопорушення не убачається, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відбулась в присутності двох свідків, оскільки у ньому прізвища свідків не зазначені та відсутні їх підписи.

Відповідно до положень ст.256 КУпАП, п.,6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Оскільки, в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зазначені свідки, які були присутні під час відмови останнього від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, апеляційний суду приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням норм діючого законодавства та є неналежним доказом у справі.

Крім того, невідповідність дій поліцейських вимогам закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом долученим до матеріалів справи.

Так, з відеозапису убачається, що під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, двох свідків одночасно, як того вимагають вищенаведені положення закону, не було. Вказана обставина підтверджується і тим, що у протоколі щодо ОСОБА_1 , підписи свідків відсутні.

Таким чином, під час апеляційного розгляду встановлено, що працівниками поліції під час оформлення адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_1 вказаних вимог не дотримано, а вказана обставина залишилися поза увагою суду першої інстанції, що і призвело до постановлення по справі передчасного рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», роз`яснено судам, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Вказана практика Європейського суду з прав людини в повній мірі відповідає Конституції України, статтею 62 якої визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі Надточій проти України від 15 травня 2008 року.

Враховуючи викладене, будь-які докази, які б вказували на те, що 03.10.2019року ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків в матеріалах справи відсутні і під час апеляційного перегляду справи встановлені не були.

Зазначені обставини суд першої інстанції належним чином не дослідив, що призвело до помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 щодо відсутності у нього ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Окрім того, не приймає суд і до уваги покази надані свідком ОСОБА_2 , оскільки він є рідним братом ОСОБА_1 , а тому є зацікавленою особою у справі.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд приходить до висновку, що сукупністю доказів у справі не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2019 року, стосовно ОСОБА_1 , скасувати та провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко