Справа № 415/7721/18
Провадження № 33/810/4/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Тополюк Є.В., при секретарі Магомедова Ш.Х., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника, адвоката Селезньова А.В. розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 12.11.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 12 листопада 2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 352,40 грн.

В постанові Лисичанського міського суду Луганської області від 12 листопада 2018 року зазначено, що 18.09.2018 року о 19 год. 07 хв. в м. Лисичанськ на кв. Ленінського Комсомолу, біля будинку 18, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера драгер, так і в найближчому медичному закладі, водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні у суді першої інстанції ОСОБА_2 участі не брав, повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі не надходило, повістку на 22.10.2018 р. отримала мати правопорушника ОСОБА_4

На постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 12 листопада 2018 року ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу, в якій він просить визнати поважними причини пропуску строків на оскарження рішення суду та поновити йому строк на подачу апеляційної скарги, скасувати оскаржувану постанову, закрити провадження по справі.

В апеляції ОСОБА_3 вказує, що не був присутній при прийнятті рішення суду, про наявність рішення суду дізнався з листа отриманого за поштовим відправленням лише 27.11.2018 року, яке в свою чергу судом було направлено на його адресу, згідно відомостей Укрпошта 26.11.2018 року. З урахуванням часу отримання рішення суду, в межах строків для подачі апеляційної скарги подав її до Луганського апеляційного суду, у якості підтвердження додає до апеляційної скарги витяг з веб сайту «Укрпошти» з відстеженням поштового відправлення та копію поштового конверту.

ОСОБА_2 вказує, що відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, однак жодного повідомлення про час, дату та місце розгляду справи він не отримував.

Також ОСОБА_2 вказує, що ним при умовах та обставинах, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та у спірному рішенні Лисичанського міського суду не було скоєно адміністративного правопорушення. Покази свідків ним ставляться під сумнів, у зв'язку із їх упередженістю під час оформлення адміністративного матеріалу. Також апелянт зазначає, про упередженість по відношенню до апелянта з боку працівників поліції, які складали протокол та які викликали працівників УПП.

Апелянт зазначає, що не керував транспортним засобом та не був учасником руху про що власноруч написав в поясненнях. Свідки на яких посилаються працівники поліції мали можливість свідчити про відмову від проходження від медичного обстеження лише як цивільної особи, а не водія, оскільки були запрошені не відомо звідки працівниками УПП і не бачили на власні очі чи був Апелянт водієм транспортного засобу чи ні. Тому покази свідків є невідповідними, зазначає, що горильчані напої ним в день складання адміністративного матеріалу не вживались, він відповідно реагував на дії працівників поліції, які по відношенню до нього вели себе зухвало та незаконно.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_2, який підтримав апеляційні вимоги, його захисника, адвоката Селезньова А.В., який підтримав доводи ОСОБА_2 частково, в частині поважності пропуску строку на подачу апеляційної скарги, але не погодився з доводами ОСОБА_2, викладені ним в апеляційній скарзі, що стосується відсутності підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, зазначивши, що матеріали відеозапису з нагрудних камер поліцейських під час зупинки ОСОБА_2 не підтверджують його доводи, та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені вимоги судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не був присутній при розгляді справи у суді першої інстанції. Апелянт вказав, що про наявність рішення суду дізнався з листа отриманого за поштовим відправленням лише 27.11.2018 року, яке в свою чергу судом було направлено на адресу ОСОБА_2, згідно відомостей Укрпошта 26.11.2018 року, що підтверджується доданим до апеляційної скарги роздруківки з веб сайту «Укрпошти» та копією конверта. Апеляційну скаргу згідно штампу Лисичанського міського суду ОСОБА_2 було подано 06 грудня 2018 року, з урахуванням часу отримання рішення суду, в межах строків для подачі апеляційної скарги, а тому апеляційний суд вважає, що клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, апеляційний суд звернув увагу на наступне.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема: письмовими поясненнми свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які зазначили, що 18.09.2018 р. були запрошені у якості свідків працівниками поліції, в їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на вживання алкоголю, як на місці за допомогою алкотестеру «Драгер», так і в медичному закладі; рапортом поліцейського батальйону УПП в Луганській області ДПП рядового поліції Зінченка К.К., що 18.09.2018 р. приблизно о 19 годині 15 хвилин отримали виклик на службовий планшет від співробітників ППС ПОП «Скіф» ГУНП про те, що вони зупинили автомобіль ВАЗ 2101 під керуванням ОСОБА_2 за керування транспортним засобом з технічною несправністю, а саме не працюючим правим габаритним ліхтарем, під час перевірки документів у громадянина виявили ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Після приїзду за вказаною адресою: м. Лисичанськ, кв. Ленінського комсомолу, біля будинку 18 було встановлено громадянина, ознайомившись із відеозаписом, який відзняли працівники «Скіф», ними виявлені та підтверджені ознаки алкогольного сп'яніння. Водієві було запропоновано пройти у встановленому законом порядку у присутності двох свідків на місці зупинки огляд на стан сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», так і у найближчому медичному закладі, на що водій відмовився. Було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП; рапортом поліцейського взводу №2 роти №2 ППС ПОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області ст. с-та поліції Пащенка С.Е., що 18.09,2018 р. о 19-00 годині під час несення служби спільно з ОСОБА_9, ОСОБА_10 біля будинку №18 на кварталі Ленінського комсомолу помітили автомобіль ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1, який рухався з несправністю, а саме не працював габаритний ліхтар. Вони зупинили автомобіль, ним керував ОСОБА_2, під час перевірки з'ясувалося, що у водія відсутнє водійське посвідчення, та має явні ознаки алкогольного сп'яніння. На місце викликано патрульну поліцію для подальшого з'ясування обставин подій та відеозапису, який повністю підтверджує обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суддею першої інстанції вірно встановлено обставини правопорушення та вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 с.130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що співробітниками патрульної поліції йому не було запропоновано пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» або у медичному закладі, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та дослідженими в судовому засіданні, у нарадчой кімнаті відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово було запропоновано пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння, але апелянт своєю поведінкою та відповідями на запитання працівників поліції ухилявся від такого.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 244279 від 18.09.2018 р., посадовою особою, яка склала протокол, ОСОБА_2 було роз'яснено його права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться у суді міста Лисичанська. У графі - пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення, власноруч писав пояснення.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце та час розгляду справи було вжито всіх заходів щодо забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з'явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, а тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що наведена поведінка ОСОБА_2 свідчить про зловживання останнім своїми процесуальними правами та направлена на затягування розгляду справи, з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції повно, об'єктивно та всебічно досліджені всі обставини справи, та вважає апеляційну скаргу ОСОБА_2 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 12.11.2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- залишити без задоволення, а постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 12.11.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського

апеляційного суду: Є.В. Тополюк