Провадження № 3/734/1110/19 Справа № 734/2859/19
ПОСТАНОВА

іменем України

22 серпня 2019 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Бузунко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Козелець справу, що надійшла від ТВО командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, уродженця Харківської області, Первомайського району, с. Правда, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , курсанта навчальної батареї навчального ЗРАДн, військове звання: солдат,
за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

в с т а н о в и в:

14 липня 2019 року у смт Десна Козелецького району Чернігівської області на території військової частини НОМЕР_1 було виявлено у стані алкогольного сп`яніння солдата ОСОБА_2 . Дане правопорушення вчинене в умовах особливого періоду, що діє на території України з березня 2014 року. Згідно акту медичного обстеження для встановлення алкогольного сп`яніння № 899 від 14 липня 2019 року у солдата ОСОБА_2 виявлені клінічні ознаки алкогольного сп`яніння.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності - солдат ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений; заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Відповідно до частини другої статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення України справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня скоєння правопорушення, а також з метою запобігання затягування розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що дії ОСОБА_2 містять склад правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, його вина підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення А 3435 № 2/26/61 від 15 липня 2019 року, актом медичного обстеження для встановлення алкогольного сп`яніння № 899 від 14.07.2019 року, поясненнями ОСОБА_2 , в яких він зазначає, що близько 16.00 годині 14.07.2019 року на території військової частини НОМЕР_1 вживав алкогольні напої, а саме: горілку у кількості 0,5 л., та поясненнями свідків.

Згідно вимог статті 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Згідно вимог статті 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно вимог статті 27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Згідно вимог статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно вимог статті 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Згідно вимог статті 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

16 квітня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб». Статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність військовослужбовців за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

В статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_2 доведена в повному обсязі, та його дії правильно кваліфіковані за частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обставин, що згідно статей 34, 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд враховує дані про особу ОСОБА_2 , те, що він проходить військову службу, під час якої вчинив дане правопорушення, та вважає можливим застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 215 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 3 655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень 00 коп.

Керуючись частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двухсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 3 655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень 00 коп. в дохід держави.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення..

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Козелецького районного суду
Чернігівської області О.А. Бузунко