Справа № 128/1888/19
Провадження № 33/801/980/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондаренко О. І.
Доповідач: Медвецький С. К.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Медвецький С.К., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2019 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 068809 від 24 червня 2019 року, складеного поліцейським СРПП № 2 Вінницького РВП ВВП старшим сержантом поліції Бережком С. В., 24 червня 2019 року о 12 год. 40 хв., на 378 км автодороги Стрий - Знам`янка Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Camry», д. н. з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Огляд на стан сп`яніння проводився в КЗ «ВОНД Соціотерапія», за результатами якого тест на опіати виявився позитивним.

Згідно з довідкою Вінницького відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління поліції у Вінницькій області, 07 листопада 2018 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 грудня 2018 року накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн в дохід держави, з позбавленням права керування транспортним засобами строком на один рік.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першої статті 130 КУпАП.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрито з підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При прийнятті указаного судового рішення суд першої інстанції виходив з того, що адміністративне правопорушення вчинено 24 червня 2019 року, а на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк, передбачений ст. 38 КУпАП, тому дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю. При цьому суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на її апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що прийнята судом на підставі неповного з?ясування обставин справи, з порушенням норм процесуального права і прийняти нову, якою провадження у справі закрити у зв?язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду заявник посилається на те, що під час прийняття оскаржуваної постанови у судовому засіданні присутній не був, а копію постанови отримав лише 29 листопада 2019 року.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що визнаючи його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд не дослідив усіх обставин справи, не звернув уваги на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення він зазначив про свою незгоду з результатами освідування на стан наркотичного сп?яніння та намір провести огляд повторно, у зв?язку з чим наступного дня він повторно звернувся до КП «ВОНД Соціотерапія», де було проведено повторний огляд в присутності чергового екіпажу поліції, за результатами якого тест щодо вживання ним наркотичних засобів виявився негативним.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно зі ст. 289 КУпАП у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є право на апеляційний перегляд справи.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини адміністративне правопорушення Суд розглядає в контексті дрібного кримінального правопорушення та неодноразово вказував на те, що на таку категорію справ поширюється дія Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (наприклад, справа «Лучіанова проти України» (заява № 16347/02), «Швидка проти України (заява № 17888/12) та ін.).

У пункті 50 Рішення у справі «Швидка проти України»(заява № 17888/12) Суд зазначив, що «видається доречним повторити усталений принцип Суду щодо важливості права на доступ до суду, зважаючи на провідне місце права на справедливий суд у демократичному суспільстві (див. рішення від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» (Airey v. Ireland), п. 24, Series A № 32). Якщо існує право на перегляд за статтею 2 Протоколу № 7, воно має бути таким же ефективним».

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, суд виходить з того, що у судовому засіданні 25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 присутній не був, копію постанови отримав лише 26 листопада 2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 34), а апеляційну скаргу подав 04 грудня 2019 року.

Ураховуючи, що доводи про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення не спростовуються матеріалами справи, клопотання слід задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення слідує, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено в день вчинення інкримінованого йому правопорушення, а саме 24 червня 2019 року, тобто на час прийняття постанови судом першої інстанції сплив трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення.

Тому висновок суду про закриття провадження у справі з підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, шо приймаючи постанову про закриття провадження у справі з підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, судом першої інстанції було досліджено питання щодо винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

Разом з тим, у мотивувальноій частині постанови місцевого суду зазначено, що вина ОСОБА_1 підтверджена в ході судового розгляду наданими до суду матеріалами.

Резолютивна частина також містить формулювання щодо визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У контексті наведеного слід зауважити, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Такого висновку дійшов Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 липня 2018 року (справа № 308/8763/15-а).

Отже, враховуючи сплив строку накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 саме на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, проте не звернув уваги на відсутність у такому випадку можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного правопорушення та винності особи у його вчиненні.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та необхідності зміни постанови суду першої інстанції, а саме про виключення з її мотивувальної та резолютивної частин посилання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі закрите у зв?язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення - змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частин постанови суду посилання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Підпис С. К. Медвецький

Згідно з оригіналом

Суддя С. К. Медвецький