Справа № 215/416/19
ПОСТАНОВА
06 лютого 2019 року суддя Тернівського районного суду міста ОСОБА_1 ОСОБА_2 розглянувши матеріали, які надійшли з Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не притягався до адміністративної відповідальності протягом року, працюючого водієм ТОВ «Виробник Плюс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,
03.01.2019 о 14:00 год. на а/д Т 0401 Дніпропетровськ Мелітополь, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом «ГАЗ 2103», н/з НОМЕР_1, виконуючи маневр ліворуч не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2. Внаслідок ДТП постраждалих немає, а автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_3 порушив пункт 1.5, 10.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
ОСОБА_3 у судове засідання на 09-00 год. 06.02.2019 не з'явився, повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, згідно підпису у протоколі (а.с. 1).
Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 068887 від 03.01.2019 (а.с. 1), схему місця ДТП (а.с. 2), письмові пояснення ОСОБА_3 (а.с. 4), письмові пояснення ОСОБА_4 (а.с. 6), приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
За даних обставин, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Відповідно до Глави 21 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.
Відповідно до Закону України «Про дорожній рух», Правила дорожнього руху встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 1.5 ПДР України передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 124 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Дослідивши докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, а також відповідно до ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суддя приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 в скоєні даного правопорушення та необхідність накладення на нього стягнення у межах санкцій ст. 124 КУпАП, яка передбачає накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення адміністративного стягнення у виді двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн..
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно із ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде складати 384,20 грн. із розрахунку (1921*0,2).
Керуючись ст.ст. 40-1, 279, 280, 283, 308 КУпАП, суд, -
ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП визнати винуватим та притягнути до адміністративної відповідальності наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. на користь держави.
У разі несплати штрафу в добровільному порядку, не пізніше як через пятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови, штраф стягується у порядку примусового виконання в подвійному розмірі, а також стягуються витрати на облік правопорушення.
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором та потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

СУДДЯ: