ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/22454/19

Пров. №3/766/8251/19

17 грудня 2019 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді: Корольчук Н.В.

за участю:

секретаря: Філіпенко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, ідентифікаційний код не встановлено, не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

В протоколі серії ДПР18 №256901 від 31.10.2019 року, складеного стосовно ОСОБА_1 зазначено, що 31.10.2019 року о 03-10 год. в м. Херсоні по вул. Покришева, 2 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW 750i, н.з. НОМЕР_1 , порушив п. 2.5 ПДР України, а саме керував автомобілем з ознаками алкогольного сп?яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп?яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмові заперечення, в яких просив провадження по справі закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування зазначив, що з вказаним протоколом він не згоден, оскільки матеріалами справи не підтверджено факту вчинення ним адміністративного правопорушення. В протоколі зазначено, що від проходження огляду на стан спяніння він відмовився, проте викладені факти не відповідають дійсності. Постановою від 17.12.2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та ст. 266 КУпАП визначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя. При цьому, працівниками поліції фактично був порушений порядок перевірки водіїв на стан спяніння, передбачений ст. 266 КУпАП, п. 1.6 Наказу №400/666, п. 3 Постанови КМУ №1103, оскільки відсутні докази щодо відмови водія від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, крім того направлення для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя ОСОБА_1 надано не було, а на спростування даного факту суду не було надано інших доказів.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 зібрані, додані до протоколу та надані суду наступні документи, які були досліджені у судовому засіданні:

- пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 31.10.2019 року, в яких зазначено, що їх було запрошено в якості свідків та у їх присутності водію транспортного засобу BMW 750i, н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння в найближчому лікарняному закладі, на що він відмовився;

- відеофайли з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, суд вважає, що зібрані у справі докази не дають підстав для беззаперечного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що вони не містять доказів на підтвердження викладених у складеному стосовно ОСОБА_1 протоколі обставин керування ним транспортним засобом до моменту його виявлення поліцейськими, зокрема такі відомості не містяться ні в поясненнях свідків, ні в доданому до протоколу відеозаписі з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

Відеозаписом зафіксовані лише обставини за яких поліцейський в службовому кабінеті пропонував ОСОБА_1 поїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння. Проте, відомостей про обставини за яких ОСОБА_1 був виявлений до цього та де саме це відбулось, цей відеозапис, як і інші матеріали справи, не містять.

З метою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи судом вжито вичерпних заходів щодо забезпечення явки та допиту у судовому засіданні вказаних у протоколі свідків (шляхом направлення судових повісток за місцем проживання, вказаним в матеріалах справи та смс-повідомлень), проте зазначені особи у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, а нормами КУпАП примусовий привід свідка не передбачений.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практиці Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, а також самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод.

При цьому, суд зазначає, що письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , відповідно до яких останні були очевидцями обставин, покладених в основу складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу, не можуть бути визнані допустимими доказами у справі з огляду на те, що, як вбачається з цих пояснень, свідки на момент їх надання про кримінальну відповідальність за неправдиві показання не попереджалися, згідно доданого до протоколу відеозапису з нагрудної камери поліцейського їх особи на момент документування інкримінованих ОСОБА_1 дій не встановлювалися.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про керування ним 31.10.2019 року о 03-10 год. автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 251-252, 280, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: Корольчук Н.В.