Провадження 3/524/393/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2019 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Головного Управління Державної Фіскальної Служби у Полтавській області відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого директором ТОВ «РТЦ Кремінь-Інвест» , ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ст. 163-1 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 06.12.2018 року о 00 год. 00 хв. вчинив порушення ведення податкового обліку п. 44.1, п. 44.2, ст.. 44, п.п. 134.1.1, п. 134.1, ст.. 134 Податкового кодексу України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 3 розділу ІІІ Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», п. 20 ПСБО 16 «Витрати», в результаті чого завищено відємне значення обєкту оподаткування податком на прибуток всього в розмірі 138 885 353 грн., в тому числі за другий квартал 2018 року 138 885 353 грн.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив , заяв про відкладення розгляду справи через канцелярію Автозаводського районного суду м.Кременчука не надходило , а тому згідно зі ст. 268 ч.2 КпАП України суддя вважає розглянути справу у відсутність особи , яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, оскільки його явка до судового засідання не є обов,язковою.

Суддя дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст.. 38 ч.2 КУпАП стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

На момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення передбачені ст.. 38 ч.2 КУпАП.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «ОСОБА_3 проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (StubbingsandOthers v. theUnitedKingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

З урахуванням викладеного, враховуючи вимоги ст.247 ч.1 п.7 КУпАП провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.163-1 КУпАП підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки суддя вважає, що той факт, що ОСОБА_2 вчинив порушення ведення податкового обліку п. 44.1, п. 44.2, ст.. 44, п.п. 134.1.1, п. 134.1, ст.. 134 Податкового кодексу України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 3 розділу ІІІ Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», п. 20 ПСБО 16 «Витрати», в результаті чого завищено відємне значення обєкту оподаткування податком на прибуток всього в розмірі 138 885 353 грн., в тому числі за другий квартал 2018 року 138 885 353 грн., можливо було виявити Головного Управління Державної Фіскальної Служби у Полтавській області ще 01.07.2018 року , оскільки дане правопорушення не є триваючим, а строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачені ст.38 ч.2 КУпАП . Дата вчинення адміністративного правопорушення зазначена Головним Управлінням Державної Фіскальної Служби у Полтавській області, "06.12.2018 року о 00 год. 00 хв. " тобто це є датою виявлення адміністративного правопорушення, згідно акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «РТЦ «Кремінь-Інвест» з питань дотримання вимог податкового законодавства при визначенні показників податкових декларацій з податку на прибуток за період з 01.01.2018 року по 30.09.2018 року, але це не є датою вчинення адміністративного правопорушення, яке як вважає суд не є триваючим.

З урахуванням викладеного, враховуючи аналіз Науково-консультативної ради при Вищому Адміністративному суду України від 07.11.2017 року, суддя вважає необхідним провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КпАП України закрити у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення 3-х місячного строку, передбаченого ст. 38 ч.2 КпАП України відповідно до ст. 247 ч.1 п. 7 КпАП України.

Керуючись ст..38 ч.2, 163-1 ч.1, 247 ч. 1 КпАП України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 за ч.1 ст. 163-1 КпАП України закрити у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником або прокурором в Полтавський апеляційний суд через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: