Справа 573/2311/19
Номер провадження 3/573/1000/19
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 грудня 2019 року м. Білопілля

Суддя Білопільського райсуду Сумської області Черкашиної М.С., розглянувши матеріали, які надійшли із Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Веселе Білопільського району Сумської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 2 ст. 187 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

11 грудня 2019 року до Білопільського районного суду надійшли протоколи: серії АПР18 № 102557 від 10 листопада 2019 року, серії АПР18 № 102556 від 09 листопада 2019 року про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 за вчинення останнім адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Згідно протоколу серії АПР18 №102557 від 10 листопада 2019 року, ДОП Білопільського ВП ГУНП в Сумській області Івановою Д.В. було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 10 листопада 2019 року о 00.07 год. був відсутній за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив п. 2 встановлених відносно нього обмежень про адміністративний нагляд на підставі ухвали Білопільського районного суду Сумської області від 20 листопада 2018 року.

Крім того, з протоколу серії АПР18 № 102556 від 09 листопада 2019 року, складеного ДОП Білопільського ВП ГУНП в Сумській області Івановою Д.В. вбачається, що громадянин ОСОБА_1 09 листопада 2019 року о 00.30 год. був відсутній за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив п. 2 встановлених відносно нього обмежень про адміністративний нагляд на підставі ухвали Білопільського районного суду Сумської області від 20 листопада 2018 року.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 07 лютого 2019 року ОСОБА_1 було визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, але на підставі ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю, обмежено усним зауваженням.

Своїми вищевказаними протиправними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП, тобто порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

За приписами ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Постановою Білопільського районного суду від 24 грудня 2019 року адміністративні матеріали: № 573/2311/19 (провадження №3/573/1000/19), № 573/2312/19 (провадження №3/573/1001/19) відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КУпАП об`єднані в одне провадження, присвоївши об`єднаній адміністративній справі єдиний номер № 573/2311/19 (провадження №3/573/1000/19).

У суд ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 про час, день та місце розгляду справи не з`явився, причин неявки не повідомив. Згідно письмових пояснень, що містяться у матеріалах справи, останній з викладеними у протоколі обставинами погоджується, чим підтвердив свою відсутність під час перевірки за місцем проживання у вказаний у протоколах час.

Крім того, з інформаційної довідки Ворожбянської міської ради Сумської області від 18 грудня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою, а саме: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вище викладене, судом встановлено, що при складанні протоколу було встановлено місце реєстрації особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, сформованої у справі «Пономарьов проти України», де зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження та що заявник має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді, керуючись ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути матеріали адміністративної справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

На підставі положень ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обов`язок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, та є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, підтверджується дослідженими судом письмовими матеріалами справи, зокрема: протоколами про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 102557 від 10 листопада 2019 року, серії АПР18 № 102556 від 09 листопада 2019 року, які за своїм змістом відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, ухвалою Білопільського районного суду від 20 листопада 2019 року про встановлення відносно ОСОБА_1 адміністративного нагляду та ряду обмежень, постановою суду від 07 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КУпАП, письмовою заявою, рапортами та письмовими поясненнями.

Всі зазначені докази не викликають сумнівів у їх достовірності та допустимості.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, знайшла своє підтвердження в суді.

У відповідності до ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

За приписами ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При визначенні виду та міри стягнення в межах санкції, на підставі ст. ст. 23, 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини та відношення до скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , який протягом року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного правопорушення, а також обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність, приходжу до висновку, що з огляду на дотримання принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення і заходом державного примусу, стягнення у вигляді штрафу є таким, що буде сприяти запобіганню вчиненню останнім нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 187, ст. ст. 23, 33, 36, 40-1, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його постановлення.

Суддя