ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Овсеп`ян Т.В., за участю: секретаря судового засідання Мартіросян Л.С., прокурора Усік В.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Національної поліції України Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розсувань в місті Києві

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, гр-на України, з вищою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу ДП «НАІС» від 28.02.2019 № 103-К ОСОБА_1 з 01.03.2019 року призначено на посаду директора Департаменту розробки інформаційних систем. Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону. Згідно з ст.1 вказаного Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Департаменту розробки інформаційних систем ДП «НАІС», яке є юридичною особою публічного права, виконуючи організаційно-розпорядчі функції (обов`язки), є посадовою особою та відповідно суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Наказом ДП «НАІС» від 11.07.2019 року №338-К ОСОБА_1 з 12.07.2019 року звільнено з посади директора Департаменту розробки інформаційних систем ДП «НАІС» за угодою сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Абзацом 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції". Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою форми визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

Згідно частини 1 статті 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Порядком перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 06.09.2016 № 19 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 листопада 2016 року за № 1479/29609 визначено, що припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування є день видачі трудової книжки суб`єкту декларування, із зазначенням підстав такого припинення.

Листом ДП «Національні інформаційні системи» від 13.09.2019 р. № 3760/03.2-17 зазначено, що 12.07.2019 р. ОСОБА_1 видано належним чином оформлену трудову книжку та здійснено повний розрахунок у зв`язку з звільненням.

ОСОБА_1 , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, 12.07.2019 року під час припинення виконання функцій держави, зобов`язаний подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, не пізніше дня такого припинення, зазначивши при цьому період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими останнім, та містити інформацію станом на останній день такого періоду, тобто з 01.01.2019 року до 12.07.2019 року.

Відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням) лише 15.07.2019 року.

Послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 у період з 01.01.2019 р. до 04.08.2019 р. свідчить про здійснення останнім входу до вказаного реєстру у 2019 році, після опублікування до веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції 14.03.2019 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, лише 15.07.2019 р.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визнав повністю, та пояснив, що у день звільнення прибув до свого кабінету, але комп`ютер вже був відсутній, в зв`язку з чим він фізично не мав змоги подати декларацію. В подальшому, у зв`язку із зайнятістю, пов`язаною з отриманням розрахунку, поверненням трудової книжки, забув розрахунковий лист на роботі, про що пригадав вже вдома. Оскільки 12.07.2019 р. була п`ятниця, а на вихідних не мав можливості потрапити на робоче місце, подав декларацію в понеділок - 15.07.2019 року. Також зазначив, що він не мав умислу на приховування статків та неподання такої декларації. Допустив помилку, яка не потягла за собою шкідливих наслідків. Зазначив про те, що зробив для себе належні висновки та усвідомив, що для вчасного подання декларації треба відноситися відповідальніше.

Прокурор вважає доведеним несвоєчасне без поважних причин подання суб`єктом декларування ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням, що є підставою для визнання винуватим останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та просить накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до наказу ДП «НАІС» від 28.02.2019 р. № 103-К ОСОБА_1 з 01.03.2019 року призначено на посаду директора Департаменту розробки інформаційних систем.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

У відповідності до статті 1 вказаного Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Таким чином, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Департаменту розробки інформаційних систем ДП «НАІС», яке є юридичною особою публічного права, виконуючи організаційно-розпорядчі функції (обов`язки), є посадовою особою та відповідно суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Наказом ДП «НАІС» від 11.07.2019р. № 338-К ОСОБА_1 з 12.07.2019 р. звільнено з посади директора Департаменту розробки інформаційних систем ДП «НАІС» за угодою сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Абзацом 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням) лише 15.07.2019 р.

В той же час, не встановлено поважних причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням).

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення у їх сукупності.

У зв`язку із зазначеним, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями, які виразилися у несвоєчасному без поважних причин поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується наступне.

Так, суд приймає до уваги характер вчиненого правопорушення та конкретні обставини справи, зокрема те, що ОСОБА_1 року 15.07.2019 р. подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями перед звільненням. Отже, дії ОСОБА_1 , які полягають у несвоєчасному поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, неохоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), не потягли за собою яких-небудь наслідків, оскільки відомості про доходи та майновий стан ОСОБА_1 з пропуском незначного строку були відображені у реєстрі.

Також судом враховуються дані про особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, його відношення до скоєного, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні, майновий стан останнього.

Наведені обставини визнаються судом такими, що пом`якшують відповідальність особи та значно знижують ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Враховуючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи наведені вище дані про особу правопорушника, визнання ним вини та щире розкаяння, те, що ОСОБА_1 адміністративне правопорушення передбачене ст. 172-6 КУпАП вчинив вперше та раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, те, що негативних наслідків в результаті дій ОСОБА_1 не наступило, а допущене порушення усунено ним самостійно, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-6 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП у зв`язку із малозначністю скоєного адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.22, ч.1 ст.172-6, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити звільнивши його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП - у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, та обмежитись усним зауваженням.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя