29.08.2019 Провадження по справі № 3/380/312/19
Справа № 380/944/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 серпня 2019 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Косович Т.П., з участю прокурора Защитинської Т.І., адвоката Неживка І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , працюючої директором комунального закладу «Степівське навчально-виховне об`єднання «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дитячий садок» Тетіївської міської ради Київської області,

за ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , працюючи на посаді начальника управління освіти виконавчого комітету Тетіївської міської ради Київської області та відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) будучи суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, порушила вимоги п.3 ч. 1 ст. 28 Закону, а саме вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, уклавши 09.10.2018 року договір про надання послуг з ФОП ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні не визнала, суду пояснила, що дійсно від імені управління освіти виконавчого комітету Тетіївської міської ради Київської області уклала договір на перевезення зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , проте вона діяла не умисно і значення цьому не надала, оскільки це було зроблено за необхідністю в робочих інтересах, а не у своїх власних.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Неживок І.В. заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення без встановлення вини ОСОБА_1 , оскільки датою виявлення правопорушення є дата одержання Національним агентством від Служби Безпеки України матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 10.04.2019 року, а тому строк накладення стягнення закінчився 10.07.2019 року.

Прокурор Защитинська Т.І. підтримала протокол про адміністративне правопорушення, просить суд визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, вважає, що строк накладення адміністративного стягнення не закінчився, оскільки датою виявлення правопорушення є дата закінчення перевірки Національним агентством, а саме дата складання протоколу про адміністративне правопорушення 03.07.2019 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її представника, прокурора, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, виходячи з такого.

Згідно зі ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Положеннями ст.ст. 251, 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до розпорядження Тетіївського міського голови № 70 від 19.03.2018 року ОСОБА_1 призначено на посаду начальника управління освіти виконавчого комітету Тетіївської міської ради Київської області, що згідно ст. 1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» відноситься до посадових осіб місцевого самоврядування.

19.03.2018 року ОСОБА_1 прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування та письмово попереджена про обмеження, пов`язані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходженням служби, встановлені ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та ЗУ «Про запобігання корупції».

Під час виконання своїх посадових обов`язків 09.10.2018 року ОСОБА_1 уклала договір № 111 на загальну суму 60000 гривень про надання послуг з перевезення вчителів та учнів з ФОП ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), який згідно інформації з декларації ОСОБА_1 за 2018 рік та копії актового запису про укладення шлюбу № 1 від 28.01.1990 року є чоловіком останньої.

Відповідно до ст.ст. 12, 12-1 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановлені ЗУ «Про запобігання корупції», останні зобов`язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених ЗУ «Про запобігання корупції».

Відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи місцевого самоврядування.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 28 Закону визначено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1ст. 3 цього Закону, зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

При цьому, відповідно до ст. 1 Закону, реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Зважаючи на дані поняття, реальний конфлікт інтересів має місце за наявності в сукупності наступних обставин, що є предметом доказу за справою про адміністративне правопорушення, а саме:

-наявність приватного інтересу:

-наявність службових чи представницьких повноважень;

-наявність суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями;

-наявність впливу вищезазначеної суперечності на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Тобто, реальний конфлікт інтересів має відбутися лише тоді, коли особа, користуючись наданими службовими повноваженнями для задоволення приватного інтересу приймає рішення або вчиняє дію на користь себе або третіх осіб.

Поряд з цим законом не встановлюється заборон чи обмежень на наявність приватного інтересу, як такого. Йдеться про дотримання правил етичної поведінки службовця та відповідну оцінку приватних інтересів через призму можливого їх негативного впливу на об`єктивність прийняття рішень чи діянь службовця при реалізації своїх службових чи представницьких повноважень.

Зважаючи на зазначені положення Закону, ключовими ознаками реального конфлікту інтересів є наявність у особи приватного інтересу, службових повноважень та суперечності між ними, що впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішення або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання службових повноважень.

Незважаючи на зазначені законодавчо встановлені вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, ОСОБА_1 , під час реалізації службових повноважень, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме від імені управління освіти виконавчого комітету Тетіївської міської ради Київської області уклала договір № 111 від 09.10.2018 року зі своїм чоловіком ФОП ОСОБА_2 про надання послуг з перевезення вчителів та учнів, чим порушила вимоги, встановлені п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону, а тому суд вважає, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, що є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Розглядаючи клопотання представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Неживка І.В. про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, суд в його задоволенні відмовляє, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як встановлено в судовому засіданні, Національне агентство після отримання інформації від Служби безпеки України щодо можливого вчинення ОСОБА_1 корупційного діяння з метою перевірки наданих фактів звернулося з запитом до виконавчого комітету Тетіївської міської ради про надання необхідних документів 22.04.2019 року. На вимогу НАЗК документи з цього приводу було надано листом від 27.05.2019 року за № 02-33/780. Вказаний лист у НАЗК зареєстровано 31.05.2019 року за № 06/50727/19.

05.06.2019 року на запит НАЗК № 31-02/31222/19 від 22.04.2019 року виконавчим комітетом Тетіївської міської ради надана необхідна додаткова інформація про те, що ОСОБА_1 не повідомляла міського голову про наявність у неї конфлікту інтересів, зумовленого сімейними стосунками з ОСОБА_2 Вказаний лист у НАЗК зареєстровано 10.06.2019 року за № 06/52627/19.

На підставі викладеного, суд вважає датою виявлення адміністративного правопорушення, поставленого у вину ОСОБА_1 дату 10.06.2019 року, коли під час перевірки щодо можливих фактів порушення ОСОБА_1 вимог антикорупційного законодавства були зібрані необхідні відомості щодо ознак адміністративного правопорушення. Вказана дата перебуває у межах визначеного частиною 3 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення - протягом трьох місяців з дня виявлення адміністративного правопорушення та не пізніше двох років з дня його вчинення.

Посилання представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Неживка І.В. на те, що Служба безпеки України передала Національному агентству всі необхідні матеріали про вчинення корупційного правопорушення ОСОБА_1 10.04.2019 року і саме ця дата є датою виявлення правопорушення, суд до уваги не бере, оскільки як вбачається з матеріалів справи, інформацію про те, чи повідомляла ОСОБА_1 міського голову про наявність у неї конфлікту інтересів, зумовленого сімейними стосунками з ОСОБА_2 , Служба безпеки України Національному агентству не надавала.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 172-7 ч.1, ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання корупції»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, притягнути до адміністративної відповідальності і піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору на користь держави на рахунок 6001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя: Т.П.Косович

Постанова набрала законної сили «___» ________________ 20___р.

Строк пред`явлення постанови до виконання до «___» _______________ 20___р.