Справа № 201/490/18
Провадження № 3/201/335/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у м. Дніпрі ДПП НП України, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого лікарем КЗ «ДОКЛ ім. І.І. Мечнікова», який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Пісаржевського, 2/30, притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30 грудня 2018 року об 11 годині 05 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався в районі електроопори № 21 по вул. Чернишевського в м. Дніпрі, де, при зміні напрямку руху ліворуч не переконався в безпечності свого маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Шкода», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався в попутному напрямку зліва. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 з'явився до суду та пояснив, що згоден з протоколом, складеним відносно нього, однак вважає, що в цій пригоді також винен ще й інший водій, який перевищив швидкість та намагався його об'їхати в момент розвороту.

Водій ОСОБА_3, будучи допитаним у судовому засіданні пояснив, що він рухався по вул. Чернишевського в м. Дніпрі та мав намір об'їхати автомобіль «Москвич», що слідував в правій крайній смузі попереду, коли він став виконувати цей маневр, то несподівано побачив в безпосередній близькості від себе автомобіль «КІА», водія якого мав намір розгорнутись та почав змінювати напрямок руху ліворуч, у зв'язку з чим він намагався уникнути зіткнення та став вивертати в іншу від удару сторону, тобто на зустрічну частину дороги, однак це не допомогло.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 30 грудня 2018 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення між автомобілями відбулось під час зміни напрямку руху водієм ОСОБА_1 ліворуч з метою подальшого розвороту, в той час коли по даній смузі для руху вже слідував водій ОСОБА_3, оскільки останній вже рухався попутно у цьому напрямку зліва, також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_3, відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

З переглянутого у судовому засіданні відеозапису з камери відео-реєстратора, що був встановлений в салоні автомобіля очевидця пригоди, який рухався позаду, судом встановлено, що відповідні дані зафіксовані на відео повністю зіставляються з фактичними обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, а також дозволяють безпосереднього пересвідчитися суду у зафіксованих в ньому відомостях, зокрема про те, що автомобіль «КІА», що знаходився під керуванням водія ОСОБА_3, виїхав на трамвайні колії попутного напрямку, а в цей момент попереду водій ОСОБА_1, що керував автомобілем «КІА», намагався здійснити розворот з правого краю дороги, перетинаючи таким чином вказані трамвайні колії, у зв'язку з чим між останніми перетнулись траєкторії руху, що призвело до наслідків, які настали.

Оцінюючи як доказ зазначений відеозапис обставин дорожньо-транспортної події потрібно звернути увагу, що його зміст повністю зіставляється з відомостями зафіксованими у схемі місця ДТП від 30 грудня 2018 року, зокрема відносно місця зіткнення, дорожніх умов, обстановки на проїзній частині, а також взаємного розташування транспортних засобів після зіткнення, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, який в свою чергу свідчить про наявність порушень п. 10.1 Правил дорожнього руху України з боку ОСОБА_1

Таким чином суд приходить до висновку про винуватість водія ОСОБА_1, оскільки як було встановлено під час судового розгляду та самим правопорушником не заперечувалось у судовому засіданні, саме ним було змінено траєкторію руху, в той час коли інший водій ОСОБА_3 вже до цього рухався зліва у попутному напрямку по смузі руху, з якої ОСОБА_1 намагався виконати подальший маневр розвороту, отже саме дії останнього знаходяться в причинному зв'язку з наслідками, що настали.

Висловлювання правопорушника з приводу того, що водій ОСОБА_3 рухався на великій швидкості, що, на його думку, могло призвести до наслідків, які настали, слід вважати не підтвердженими, оскільки останні не знайшли свого обґрунтування під час дослідження сукупності матеріалів адміністративної справи, а тому такі покази суд вважає неприйнятними виходячи з вимог допустимості та належності доказів по справі. Суд критично відноситься до вказаних аргументів сторони захисту ще й з огляду на те, що термін «велика швидкість» в даному випадку вважається оціночним поняттям та може не вірно трактуватись самим правопорушником або трактуватись ним у вигідну для нього сторону. Вказані ОСОБА_1 фактичні обставини могли бути сприйняті ним з субєктивної точки зору, оскільки швидкість автомобіля сприймається кожною людиною індивідуально.

Аргументи сторони захисту щодо порушення іншим водієм правил дорожнього руху, не заслуговують на увагу в рамках розгляду даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин викладених в даному протоколі відносно водія ОСОБА_1 та встановлення в його діях порушень правил дорожнього руху.

Даючи оцінку дослідженим вище доказам з точки зору їх достатності та взаємозв'язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «Шкода».

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що помякшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 збір на користь держави в сумі трьохсот вісімдесяти чотирьох гривень двадцяти копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк предявлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя:ОСОБА_4