Справа № 461/5879/19 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/811/1240/19 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белена А.В.,

з участю:

представника Львівської митниці Зирянова О.Ю.,

представника особи, яка притягувалася до адміністративної

відповідальності адвоката Островської О.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України за апеляційною скаргою представника Львівської митниці ДФС Дунаса Михайла Омеляновича, на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 07 листопада 2019 року,

встановив :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 07.11.2019 щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 2838/20900/19 від 12.07.2019 року товар транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN TOUAREG», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , тип пального дизель, рік випуску НОМЕР_3 ; свідоцтво про його реєстрацію та договір купівлі-продажу від 02.07.2019 року повернуто ОСОБА_1 .

На дану постанову подав апеляційну скаргу представник Львівської митниці Дунас М.О., який просить скасувати постанову судді та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України та накласти на нього стягнення, передбачені санкцією даної статті у повному обсязі, а також стягнути з ОСОБА_1 на користь митниці витрати пов`язані із зберіганням на складі митниці товару - предмету правопорушення.

Апелянт вважає, що висновок судді є необґрунтованим, оскільки суддя не надав належної оцінки обставинам та матеріалам справи, що призвело до неправильного вирішення даної справи, у результаті чого постанова суду винесена з порушенням норм матеріального права.

Наголошує, що судом не взято до уваги той факт, що до митного оформлення ОСОБА_1 подав серед документів договір купівлі-продажу (Kaufvertrag) від 02.07.2019 року виданий продавцем компанією «Automobilzentrum Rhein-Neckar GmbH» на ім`я ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) на суму 17500 євро, копію довіреності № ННН362054 від 29.06.2019 виданої приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Мастенко Н.П., як документ, що дає право ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на придбання на імя ОСОБА_5 , переміщення через митний кордон України, митне оформлення та подальшу реєстрацію в органах МВС України транспортного засобу. Тобто, апелянт вважає, що саме ОСОБА_6 подав до митного контролю документ, що містить неправдиві відомості щодо вартості товару, що встановлено на підставі відповіді з компанії «Automobilzentrum Rhein-Neckar GmbH», яка заперечила факт оформлення купівлі продажу від 02.07.2019 на суму 17500 євро натомість надала копію рахунку-фактури на суму 25222 євро від 02.07.2019 на ім`я ОСОБА_2 про вартість придбаного транспортного засобу. Вважає, що дана постанова не спрямована на попередження подібних правопорушень.

На апеляційну скаргу подав заперечення ОСОБА_1 в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскільки він був лише перевізником транспортного засобу по нотаріальній довіреності. Він не купував транспортний засіб, а під час митного контролю надав дійсні документи купівлі-продажу автомобіля. Недостовірність та недійсність цих документів експертами не підтверджено. Лист - відповідь з фірми продавця транспортного засобу є не офіційним документом органів доходів та зборів Німеччини, куди працівники Львівської митниці із запитом не зверталися. Таким чином ним, ОСОБА_1 , не було порушено вимог Митного кодексу України під час перетину кордону при в`їзді в Україну.

Заслухавши доповідача, думку представника Львівської митниці ДФС Зирянова О.Ю., який просив задоволити апеляційну скаргу, міркування представника ОСОБА_1 адвоката Островської О.Н., яка просила залишити без задоволення апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За ч. 1 ст. 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, які утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з наданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, а саме порушення митних правил.

Як з`ясовано у суді апеляційної інстанції 12 липня 2019 року органом Львівської митниці був оформлений протокол про порушення ОСОБА_1 митних правил № 2838/20900/19 про те, що 05 липня 2019 року о 08 год. 00 хв. у зону митного контролю пункту пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС, смугою руху «червоний коридор», заїхав транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN TOUAREG», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який переміщувався за митною декларацією типу ІМ40ЕЕ №UA403010/2019/104431. До митного оформлення ОСОБА_1 подав необхідні документи на товар, однак на думку працівників митниці останній подав документи в яких була зазначена недостовірна сума вартості транспортного засобі за яку його придбали.

Тобто, ОСОБА_1 , було вчинено дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо вартості товару, які мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Суд першої інстанції детально перевірив дані, зазначені у протоколі про порушення митних правил та з врахуванням наявних в матеріалах справи документів прийшов до правильного переконання, що в діях ОСОБА_1 не доведено факту подання ним документів з неправдивими відомостями, тобто відсутня в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суб`єктивна сторона та умисл на приховування достовірних даним про вартість переміщуваного товару від митного контролю, як ознаку складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Такий висновок зроблений виходячи з наступного.

З метою переміщення товару на митну територію України до органу доходів і зборів були подані зокрема митна декларація типу ІМ40ЕЕ №UA403010/2019/104431; митна декларація для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності від ОСОБА_1 про ввезення ним на митну територію України транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN TOUAREG», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов WVGZZZ7PZFD020324 вартістю 17500,00 євро.

При цьому ні протоколом про порушення митних правил № 2838/20900/17 від 12.07.2019, ні будь-якими іншими доказами не підтверджується, що ОСОБА_1 було відомо про імовірну незаконність сертифікатів про походження товарів. При цьому ОСОБА_1 був лише перевізником, оскільки операцій по купівлі транспортного засобу він не здійснював і договір купівлі-продажу (Kaufvertrag) від 02.07.2019 був виданий продавцем компанією «Automobilzentrum Rhein-Neckar GmbH» на ім`я ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) на суму 17500 євро.

ОСОБА_1 не був декларантом транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN TOUAREG», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 чи його власником, а лише перевізником тобто не являється суб`єктом правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Згідно п. 37 ч.1 ст. 4 МК України перевізник особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між органами доходів і зборів на території України або є відповідальною за такі перевезення.

З ч. 2 ст. 460 Митного кодексу України, вбачається, що перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (ст. 483 МК України), виключно у разі, якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (СМR).

З письмових пояснень та заперечень на апеляційну скаргу поданих адвокатом Островською О.Н., вбачається, що ОСОБА_1 при в`їзді на територію пункту пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС, подав товаросупровідні документи, що були надані фірмою автомобільний центр Рейн-Неккар.

Відтак, перевізником дотримано вищевказаних вимог ч. 2 ст. 460 Митного кодексу України та надано митному органу документи у відповідності до наявного в нього товару.

Зазначені вище обставини у своїй сукупності свідчать про безпідставність, необґрунтованість та необ`єктивність висновків митного органу щодо переміщення товару на підставі фіктивних документів та обставини з цього приводу, викладені у протоколі про порушення митних правил № 2838/20900/19 від 12.07.2019, не знайшли свого підтвердження та спростовуються вищезазначеними та перевіреними судами першої та апеляційної інстанції доказами.

Зазначене вище підтверджує, що апеляційна скарга представника Львівської митниці не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Приймаючи до уваги наведені обставини справи, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника Львівської митниці ДФС.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст.ст. 483, 528, 530 МК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Дунаса Михайла Омеляновича - залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 07 листопада 2019 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена