МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Міняйла М.П.,за участі секретаря Клімової Л.В., захисника Баженова Д.В. в інтересах ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Баженова Д.В. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.02.19 року якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює заступником директора ТОВ "Евері", мешкає у АДРЕСА_1,

- визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП та накладено, відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Згідно постанови суду, 30.11.2018р. близько 01:30 год. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки "Volkswagen Touareg", реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався в м. Миколаєві по вул. Адмірала Макарова в районі буд. № 15 та в порушення п.п. 2.3 "б", 12.3 Правил дорожнього руху України проявив неуважність до дорожньої обстановки та особливостей її змін, при виникненні небезпеки для руху не вжив усіх заходів до безпечного об'їзду перешкоди чи зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив з'їзд свого автомобіля у рів з подальшим перекиданням. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Під час оформлення матеріалів адміністративного протоколу у водія ОСОБА_2 були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нестійка хода. В присутності двох свідків ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на з'ясування стану алкогольного сп'яніння як на місці зупинки шляхом продуття тестеру "Драгер", так і у встановленому законом медичному закладі, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник Баженов Д.В. просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити.

Із зазначеною постановою не погоджується та стверджує, що жодного листа із суду з викликом або повісткою з вимогою з'явитися до суду для розгляду справи не надходило, телефоном не повідомлялося. Справу розглянуто та оголошено прийняте рішення у присутності ОСОБА_2, але постанова суду по справі не вручалася і на момент подачі апеляційної скарги не отримувалася.

Зазначає, що суд не вжив жодного заходу для виклику у судове засідання свідків по справі, працівників поліції з метою допиту та з'ясування всіх обставини і які саме ознаки сп'яніння вони бачили, хто безпосередньо керував транспортним засобом та хто з якого місця автомобіля вийшов.

Звертає увагу на те, що в матеріалах справи працівниками поліції не здобуто жодного доказу, який би прямо та чітко вказував на факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_2, а також в матеріалах справи не зазначено, що ДТП сталося через відсутність на проїзній частині попереджуючих дорожніх знаків, оскільки раніше вони були зруйновані.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з'ясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, дослідив і належним чином оцінив докази.

Як вбачається з протоколу про адміністративні правопорушення серії БД № 281774 від 30.11.2018 р. ОСОБА_2 30.11.2018 року близько 01:30 год. керуючи транспортним засобом марки "Volkswagen Touareg", реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався в м. Миколаєві по вул. Адмірала Макарова в районі буд. № 15 та в порушення п.п. 2.3 "б", 12.3 Правил дорожнього руху України проявив неуважність до дорожньої обстановки та особливостей її змін, при виникненні небезпеки для руху не вжив усіх заходів до безпечного об'їзду перешкоди чи зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив з'їзд свого автомобіля у рів з подальшим перекиданням. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Також, як вбачається з протоколу серії БД №281778 від 30.11.2018 р. 30.11.2018р. близько 01:30 год. в м. Миколаєві по вул. Адмірала Макарова в районі буд. № 15 ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки "Volkswagen Touareg", реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нестійка хода. В присутності двох свідків ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на з'ясування стану алкогольного сп'яніння як на місці зупинки шляхом продуття тестеру "Драгер", так і у встановленому законом медичному закладі, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Вказані протоколи складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 296 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

ОСОБА_2 власноруч підписав протоколи, зауважень та пояснень в протоколах не виклав, а лише зазначив, що надасть пояснення в суді.

Факт відмови ОСОБА_2 на пропозицію патрульного поліцейського пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці підтверджений письмовими поясненнями двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Так, в поясненнях ОСОБА_3 вказано, що 30.11.2018 року він бачив як т/з "Volkswagen Touareg", реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по вул. Адмірала Макарова та потрапив у рів посередині проїзної частини. Після ДТП він підбіг до автомобіля, побачив всередині салону двох невідомих чоловіків та запропонував їм медичну допомогу, на що останні відмовились та розійшлись у різні сторони від місця події. Пізніше, близько 03:00 год. його запросили працівники поліції у якості свідка та йому показали посвідчення водія, видане на ім'я ОСОБА_2, в якому він розпізнав особу водія, який керував автомобілем "Volkswagen Touareg", реєстраційний номер НОМЕР_1 та який перебував у салоні транспортного засобу після ДТП. Також в його присутності водій ОСОБА_2, який безпосередньо після ДТП та на момент складення адміністративних матеріалів мав явні ознаки алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження огляду на з'ясування стану алкогольного сп'яніння як на місці зупинки, так і у встановленому законом медичному закладі. (а.с. 4).

В поясненнях свідка ОСОБА_4 зазначено , що вона бачила як т/з "Volkswagen Touareg", реєстраційний номер НОМЕР_1 на великій швидкості із незрозумілою траекторією рухався по вул. Адмірала Макарова, та через декілька секунд потрапив у рів посередині проїзної частини. Після ДТП із вказаного автомобіля через бокові дверцята вилізли дві особи, які мали явні ознаки алкогольного сп'яніння та розійшлись від місця події у різні сторони. Пізніше близько 03:00 год. того ж дня вона була запрошена працівниками поліції у якості свідка того як водій т/з "Volkswagen Touareg", реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 маючи явні ознаки алкогольного сп'яніння у виді різкого запаху алкоголю з порожнини рота, хитку ходу, тремтіння пальців рук, порушення мови, відмовився від проходження огляду на з'ясування стану алкогольного сп'яніння як на місці зупинки, так і у встановленому законом медичному закладі. (а.с. 5).

З пояснень, наданих захисником в апеляційній скарзі, вбачається, що він не спростовує обставини стосовно скоєння ОСОБА_2 ДТП, та його відмови в присутності двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці, але стверджує що не ОСОБА_2 керував транспортним засобом, а його товариш.

Дані твердження спростовуються вищевказаними показами свідків наданих суду першої інстанції, а саме: письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 30.11.2018 року (а.п.4,5). Крім того свідок ОСОБА_3 розпізнав особу водія, який керував автомобілем та який перебував у салоні транспортного засобу після ДТП.

Крім показань свідків, твердження апелянта спростовуються дослідженим в суді першої інстанції протоколами серії БД №281774 та серії БД №281778 від 30.11.2018 року, згідно яких правопорушник був ознайомлений із обставинами, викладеними в протоколах та поставив свій підпис, жодних зауважень та заперечень не надав та не надав жодних пояснень з приводу того, що він не перебував за кермом; протоколом, схемою з місця ДТП, в якій ОСОБА_2 підписався на не мав жодних зауважень а також актом огляду на стан алкогольного сп'яніння за фактом відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду.

Суд першої інстанції вірно зазначив та прийняв до уваги при розгляді справи той факт, що матеріали справи не містять жодних пояснень іншої особи, яка на момент ДТП разом із ОСОБА_2 перебувала в салоні т/з "Volkswagen Touareg", реєстраційний номер НОМЕР_1 та яка б вказала на себе як на особу, яка керувала даним транспортним засобом за подій, описаних в протоколах.

Не послався і захисник в апеляційній інстанції на конкретну особу, яка керувала транспортним засобом ОСОБА_2 в момент вчинення ДТП.

За такого, твердження в апеляційній скарзі, що керував транспортним засобом "Volkswagen Touareg", реєстраційний номер НОМЕР_1 не ОСОБА_2, а інша особа не знайшли свого підтвердження як в районному так і в апеляційному суді.

Зазначене апелянтом, що працівниками поліції не здобуто жодного доказу, який би прямо та чітко вказував на факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_2, є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Твердження апелянта про те, що жодного листа із суду з викликом або повісткою ОСОБА_2 не надходило та телефоном не повідомлялося не є слушним та не заслуговує на увагу, оскільки справу було розглянуто та оголошено прийняте рішення у присутності ОСОБА_2, а також ним та його захисником були надані пояснення в судовому засіданні.

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 130 ч.1 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Стягнення за адміністративні правопорушення накладено з урахуванням загальних правил, визначених в ст. 33 та ст. 36 КУпАП. При цьому суд першої інстанції врахував характер вчинених правопорушень та обґрунтовано призначив адміністративне стягнення з метою виховання ОСОБА_2 в дусі додержання законів України та запобігання вчинення ним нових правопорушень.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови суду, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Баженова Д.В. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.02.19 року відносно ОСОБА_2 - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Міняйло М.П.