Провадження № 33/824/4341/2019 Суддя в 2-й інстанції Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності: захисника особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності - адвоката Романюка Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілої Ромашко Н.Д. на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 вересня 2019 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 вересня 2019 року провадження у справі про притягнення

ОСОБА_2 , працюючого на посаді начальника управління з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства в центральному міжрегіональному управлінні Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області,

до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 2123 КУпАП закрите, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 листом від 06.05.2019 року № 8101.6.2-15846/8101.6-19 надав не повну відповідь на адвокатський запит адвоката Ромашко Н.Д. (не надана відповідь на питання № 3, а саме, не надано копію документу, що підтверджує факт не проживання громадянина Республіки Грузії за вказаною адресою).

В апеляційній скарзі Ромашко Н.Д. указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послалась на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Указала що ОСОБА_2 подав доповідну записку про проведення перевірки адреси проживання іноземця, що на його думку було документом, який встановлює факт подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів. Вважала, що вказана доповідна записка з огляду на вимоги Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 № 55 не є документом, що підтверджує факт подання іноземцем неправдивих відомостей та не має відношення до запитуваного нею документу про встановлення факту подання неправдивих відомостей.

Просила постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 2123 КУпАП.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник Федоренко О.М. указав на необґрунтованість доводів апеляційної скарги Ромашко Н.Д. та правильність висновків суду першої інстанції. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову без змін.

Вислухавши пояснення:

Захисника Романюка Є.В., який апеляційну скаргу не визнав, заперечував проти її задоволення, просив залишити постанову без змін;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Рішення про закриття провадження у справі суддя місцевого суду мотивував тим, що у ході розгляду справи був встановлений факт надання повної відповіді на адвокатський запит, що указує на відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 2123 КУпАП. Цей висновок суд вважає належним чином мотивованим, таким, який ґрунтується на вимогах закону та стверджується зібраними у справі доказами. Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 2123 КУпАП проявляється у неправомірній відмові в наданні інформації, несвоєчасному або неповному наданні інформації, наданні інформації, що не відповідає дійсності у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Статтею 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дано поняття адвокатського запиту. Відповідно до цієї норми закону під адвокатським запитом розуміється письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. Аналіз указаної норми дає підстави стверджувати те, що предметом адвокатського запиту є вимога про надання інформації та/або про надання копій документів.

Як вбачається із матеріалів справи, адвокату Ромашко Н.Д. листом начальника Управління з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області Лемеша Д.Л. від 06.05.2019 року була надана відповідь на її адвокатський запит. Суд вважає, що відповідь на адвокатський запит адвокату була надана у повному об`ємі, що дало судді місцевого суду обґрунтовані підстави для визнання відсутності у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 2123 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не був виконаний п.3 адвокатського запиту не ґрунтуються на матеріалах справи. Так, за своїм змістом вимоги викладені у п.3 адвокатського запиту є вимогою про надання інформації, яка адвокату була надана у повному об`ємі. Щодо посилання апелянта на не надання ОСОБА_2 документів та про необхідність їх надання відповідно до адвокатського запиту, то ці доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах закону. Як зазначалось вище, предметом адвокатського запиту може бути вимога про необхідність надання копій певних документів. На думку суду, сутність цієї вимоги полягає у необхідності надання копій конкретних документів із вказівкою на реквізити конкретного документу. Між тим, у адвокатському запиті адвоката Ромашко Н.Д. не зазначено копія якого конкретного документу повинна бути надана, у зв`язку із чим суд вважає, що у запиті фактично була висунута вимога про надання інформації, яка адвокату була надана у повному об`ємі. Суд звертає увагу на те, що положеннями як ч. 5 ст. 2123 КУпАП, так і Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не передбачено необхідності самостійного встановлення необхідних адвокату документів, джерел цих документів чи проведення пошукових робіт по знаходженню певних документів, тощо.

Та обставина, що адвокат не погоджується із змістом наданої відповіді не указує на те, що відповідь на запит адвоката не була надана, чи надана не у повному об`ємі.

Апеляційна скарга не містить доводів, які би указували на незаконність постанови судді місцевого суду. Постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 вересня 2019 року щодо ОСОБА_2 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у звязку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Ромашко Н.Д. залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 вересня 2019 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ О.П. Свінціцька