П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд суду Закарпатської області ОСОБА_1, за участю особи, представника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_2, розглянувши заяву В.о. заступника начальника митниці начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_3, про відвід судді Малюк В.М. у справі № 308/276/19,-

ВСТАНОВИЛА:

05.02.2019 року в.о. заступника начальника митниці начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_3 заявив відвід судді, який розглядає справу про порушення митних правил за протоколом №5693/30500/18 від 07.12.2018 року відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 482 МК України.

Вказану заяву про відвід ОСОБА_3 мотивує тим, що 05.02.2019 року під час розгляду вищезазначеної справи ОСОБА_4 та його представником - адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про приєднання додаткових доказів до матеріалів справи, а саме постанови суду. Після задоволення клопотання, представником Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_2 заявлено клопотання про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з постановою суду, яку долучено до матеріалів справи та з метою долучення додаткових доказів, які необхідні для повного, всебічного та обєктивного зясування всіх обставин справи. Зокрема, представником митниці наголошено, що під час складання протоколу про порушення митних правил Закарпатською митницею ДФС до органу досудового розслідування направлено повідомлення про злочин №222 щодо можливо наявних ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 204 КК України. У клопотанні щодо відкладення розгляду справи з метою надання відомостей щодо кримінального провадження та долучення додаткових доказів, які необхідні для повного, всебічного та обєктивного з'ясування всіх обставин справи суддею Малюк В.М. відмовлено. Відсутність відомостей щодо стану кримінального провадження може призвести до скасування постанови, затягування строку притягнення особи до адміністративної відповідальності та, як наслідок, уникнення адміністративної відповідальності. За аналогічних обставин щодо відсутності в матеріалах справи відомостей щодо стану кримінального провадження суддею Закарпатського апеляційного суду у справі за №308/7855/18 скасовано постанову першої інстанції, матеріали справи про порушення митних правил направлено до Закарпатської митниці ДФС для проведення додаткової перевірки. Враховуючи вищезазначене, представник Закарпатської митниці ДФС просить задовольнити заяву про відвід судді Малюк В.М.

В судовому засіданні представник Закарпатської митниці ДФС заяву про відвід підтримав, просив задовольнити з мотивів, викладених у вказаній заяві. Крім того як на підставу для відводу представник заявника посилається на те, що в сторони виникли сумніви в неупередженості та об'єктивності судді, не в зв'язку з процесуальним рішенням, прийнятим ним, а в зв'язку з тим, що прослідковується, на його думку, прихильність судді до однієї з сторін, оскільки при розгляді справи суддя приймає лише клопотання і доводи однієї сторони, та ігнорує будь-які клопотання іншої. Стверджує, що поведінка судді не свідчить про його безсторонність.

Особа, відносно якої складено протокол про порушення митних правил ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5, в судове засідання не з'явились. Їх неявка не перешкоджає розгляду питання про відвід судді.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши подану заяву про відвід судді, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Як у Митному кодексі України, так і у Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала процедуру відводу чи самовідводу судді. Проте чинні Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України містять відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про відвід слід застосувати аналогію права.

Наявність безсторонності визначається у тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у учасників процесу у його безсторонності.

Так, статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основіКонституціїі законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Згідно зі ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект. Так, у справі "Гаусшильдт проти Данії", "Мироненко і Мартиненко проти України" зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі "Гаусшильдт проти Данії" вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки , що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Мироненко і Мартиненко проти України"). Зазначену позицію Європейського суду підтримав й Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі № 5-15п12).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен заявляти самовідвід.

Бангалорські принципи поведінки суддів визначили, що незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Зміст принципу незалежності у цьому документі розкрито через сферу його застосування, зокрема, шляхом дотримання суддею незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення, щоб така незалежна позиція була очевидна для стороннього спостерігача.

Так, відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

З огляду на викладене, зважаючи на підстави та обгрунтування за яких заявлено відвід судді, та з метою виключення сумніву щодо об'єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, доходжу висновку про необхідність задоволення заяви про відвід судді Малюку В.М. у даній справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 за ознаками ч. ст. 482 МК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 246 КУпАП, ст.48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суддя, -

Керуючись ст. 246 КУпАП, ст. 487 МК України, ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву в.о.заступника начальника митниці начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_3 про відвід судді Малюк В.М. у справі №308/276/19 - задовольнити.

Передати справу №308/276/19 до канцелярії суду для автоматизованого розподілу та визначення іншого судді для розгляду справи.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1