Дата документу 15.11.2019
Справа № 501/3082/19
П О С Т А Н О В А

15 листопада 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Семенов О.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Радіонова К.С.,

прокурора Кравченка А.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівська (м.Чорнморська) Одеської області, який працював начальником дільниці з ремонту та обслуговування внутрішньо портової механізації контейнерного терміналу ДП «Морський, торговельний порт «Чорноморськ», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №729/01/2019, складеного оперуповноваженим з ОВС управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 31 серпня 2019 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника дільниці з ремонту та обслуговування внутрішньопортової механізації контейнерного терміналу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморську будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, являючись суб`єктом декларування та відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно до підпункту «а» пункту 2 ч.1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» що прирівняються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перебуваючи в статусі особи яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування на підставі п.1 ст.36 КЗпПУ з 31.08.2018 році, згідно наказу ДП «МТП «Чорноморськ» № 500/0-15 від 28.08.2018, як суб`єкт декларування, в порушення абзацу першого ч.2 ст.45 Закону, несвоєчасно без поважних причин, подав 02.09.2018 року декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування типу - «перед звільненням». Відповідно до абз.3 п.2 Прикінцевих положень Закону.

Таким чином, на думку особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №729/02/2019, складеного оперуповноваженим з ОВС управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 31 серпня 2019 року, ОСОБА_1 , будучи звільненим з посади начальника дільниці з ремонту та обслуговування внутрішньопортової механізації Контейнерного терміналу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, являючись суб`єктом декларування та відповідальності за вчинення корупційного правопорушення Згідно до підпункту «а» пункту 2 ч.1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» що прирівняються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; перебуваючи в статусі особи яка припинила 31.08.2018 діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування на підставі п.1 ст.36 КЗпПУ, згідно наказу ДП «МТП «Чорноморськ» № 500/0-15 від 28.08.2018, як суб`єкт декларування, в порушення абзацу другого ч.2 ст.45 Закону, несвоєчасно без поважних причин, подав 02.07.2019 року декларацію типу - «після звільнення» особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, на думку особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав та показав суду, що його 31 серпня 2018 року було звільнено з з посади начальника дільниці з ремонту та обслуговування внутрішньо портової механізації ДП «МТП «Чорномосрьк» за угодою сторін. Подав декларацію з відміткою «перед звільненям» 02 вересня 2018 року. Також 02 липня 2019 року подав декларацію з відміткою «Після звільнення», де також зазначив все необхідні дані. Наміру не заповнювати декларації або приховувати будь-які відомості не мав.

В судовому засіданні прокурор Кравченко А.М. просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зазначивши про наявність в його діях склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Дослідивши докази по справі, суд доходить таких висновків.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог п.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 Закону, за яке встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

ОСОБА_1 ставиться в провину вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачені ч.1 ст.172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є насамперед своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Висновок суду щодо несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації з відміткою «після звільнення».

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм призводить до висновку, що обов`язковим елементом об`єктивної сторони правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП, є умисна дія. А тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, саме умислу спрямованого на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, з наявним особистим інтересом чи інтересами третіх осіб.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01.11.1950 р., ратифікованою Україною, Рішення Конституційного Суду України № 23 рп/2010 тлумачення положень ч. 1 ст 14 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Тобто, особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотнє.

Проте, твердження ОСОБА_1 , надані в судовому засіданні, який стверджував про відсутність умислу на неподання Декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з відмітною «після звільнення» та намірів приховати будь-які доходи чи майно, не спростовані.

Ці пояснення ОСОБА_1 суд вважає достовірними, оскільки вони не спростовані ані органом, уповноваженим на складання адміністративних корупційних протоколів під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ані прокурором в ході його судового розгляду.

Сам по собі факт несвоєчасного подання відповідної декларації з відміткою «після звільнення» за відсутністю належних та достовірних доказів спрямованості умислу ОСОБА_1 на несвоєчасне подання електронної декларації чи ухилення від її подання з наявним особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, не містить складу корупційного правопорушення.

Доказів існування прямого умислу, спрямованого на ухилення від подання чи на несвоєчасне подання декларації, з особистим інтересом чи інтересами третіх осіб у ОСОБА_1 суду не надано.

Висновок суду щодо несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації з відміткою «перед звільненням».

Крім доводів зазначених вище, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Виходячи із змісту ч.2 ст.45 Закону, суб`єкти декларування, зокрема, особи визначені у підпункті «а і в» пункту 2, пункті 5 частини першої ст.3 Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

За змістом п.п.2 п.5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого Рішенням НАЗК №3 від 11.08.2016 р., декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». Крім цього, датою припинення виконання суб`єктом декларування функцій держави або місцевого самоврядування є дата подання ним декларації, передбаченої п.п.2 п.5 цього Розділу, що зазначено у п.4 абзаці 2 п.11 Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, декларацію з відміткою «перед звільненням» ОСОБА_1 подав 02 вересня 2018 року, що відповідає даті фактичного подання декларації суб`єктом декларування.

Таким чином, 02 вересня 2018 року ОСОБА_2 на виконання вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» подав відповідну декларацію за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

З матеріалів справи випливає, що після припинення трудових відносин з ДП «МТП «Чорноморськ» ОСОБА_1 вимогу, покладену на нього ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», виконав, подавши 02 вересня 2018 року до НАЗК декларації за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Таким чином, зазначення у протоколі про порушення ОСОБА_1 вимоги абз.1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» на матеріалах справи не ґрунтується.

Обставини недотримання ОСОБА_1 терміну подачі такої декларації, визначеному у нормативних актах НАЗК, про що зазначено у протоколі, не можуть слугувати підставами для притягнення особи до адміністративної відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, оскільки така вимога як подання у певний термін декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави, у разі припинення такої діяльності, не визначена Законом України «Про запобігання корупції».

Суд вважає, що вищезазначені висновки суду узгоджуються з чисельної практикою як судів України вищих інстанції, так і рішеннями ЕСПЛ.

Відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Виходячи із змісту ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_3 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, щодо якої винесено постанову, її представником, захисником.

У випадку пропуску зазначеного строку з поважних причин (в тому числі через несвоєчасне отримання копії постанови особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час винесення постанови) цей строк за заявою особи може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором лише у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною другою статті 250 цього Кодексу.

Суддя