Справа № 199/9779/19
ПОСТАНОВА

іменем України

18.12.2019 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює водієм у ФОП « ОСОБА_2 », проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 , представника потерпілого - адвоката Гвоздь З.В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 21.11.2019, складеного за ст. 122-4 КУпАП, слідує, що 21.11.2019 об 11:05 годині у м. Житомир, вул. Параджанова, 55 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «MAN TGA 18.430», н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «SAMRO ST39WS», н.з. НОМЕР_2 , будучи учасником ДТП, залишив місце пригоди, чим порушив п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину за ст. 122-4 КУпАП не визнав, пояснивши, що він після повідомлення йому про причетність до ДТП відразу повернувся на місце пригоди та чекав поліцейських для складання відповідних документів.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вищевказані рішення ЄСПЛ, які, згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», обов`язкові і для працівників Національної поліції, справа про адміністративне правопорушення не містить об`єктивних доказів вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки в справі є схеми місця ДТП, складені 21.11.2019 за участі ОСОБА_1 та інших учасників ДТП.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що всі документи, в тому числі і протокол про адміністративне правопорушення складені на місці ДТП за участі ОСОБА_1 , що не заперечується потерпілими у справі, відповідно обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху,не знайшли свого підтвердження належними доказами.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко