Справа №461/7702/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 року суддя Галицького районного суду м. Львова Мисько Х.М. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, інваліда ІІ групи, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 22 вересня 2019 року о 09 годині 10 хвилин у м. Львові по вул. Грушевського, 11 виражався нецензурною лайкою, дебоширив, чіплявся до ОСОБА_2 , чим своїми діями порушив громадський порядок та спокій громадян.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до переконання, що провадження в справі підлягає закриттю, оскільки уповноваженою на складання адміністративного протоколу особою не доведено те, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Разом з тим, ст. 17 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 20 Кодексу України про адміністративні правопорушення не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

З матеріалів справи вбачається, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, є інвалідом ІІ групи та страждає на психічне захворювання, що підтверджується копіями пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 та довідкою від 28.10.2019 року № 3354д виданою Комунальним закладом Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» з якої крім того, вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку і стаціонарному лікуванні з 03.01.1983 року і по даний час.

Протокол про адміністративне правопорушення повертався уповноваженій на складання протоколу особі для усунення недоліків, а саме для надання підтверджуючих документів осудності ОСОБА_1 . Разом з тим, після доопрацювання протокол був повернутий без належного дооформлення.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи, вважаю, що за таких обставин ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності, оскільки уповноваженою на складання адміністративного протоколу особою у відповідності до ст. 20 Кодексу України про адміністративні правопорушення не доведено осудність особи, а отже те, що він є суб`єктом адміністративного правопорушення, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі неосудності особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність.

Керуючись ст. ст. 173, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Х.М. Мисько