Справа № 603/646/19
Провадження № 3/603/238/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" грудня 2019 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Гудкова Ю. Г. , розглянувши матеріали, що надійшли з Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , не працює,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Державною екологічною інспекцією у Тернопільській областіна адресу Монастириського районного суду Тернопільської області направлено матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Як убачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення №003325 від 03.10.2019 року, ОСОБА_1 03.10.2019 року о 12 год 00 хв порушив порядок провадження господарської діяльності, а саме проводив планову діяльність, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, без здійснення такої оцінки та отримання рішення про провадження планової діяльності шляхом шляхом випалювання каменю вапняку у саморобній печі (діаметр печі 3.0 м, висота над землею 1.7 м, глибиною 2.0 м), розташованій на землях запасу за межами населеного пункту с. Гончарівка (біля ставка) на території Монастириської об`єднаної територіальної громади, чим порушив абзац 3 п. 3 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

ОСОБА_1 у судовому засіданні своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 164 КУпАП, не визнав та суду пояснив, що не працює, не зареєстрований фізичною особою - підприємцем та не здійснює господарської діяльності. Проживає у глиняному житловому будинку і мав намір покращити його стан. З цією метою у закинутій печі, яка йому не належить, випалював вапняк, коли і був виявлений інспекцією. Пояснив, що мав місце одиничний факт.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення №003325 від 03.10.2019 року, ОСОБА_1 інкримінується порушення порядку провадження господарської діяльності, а саме провадження діяльності, що підлягає оцінці впливу на довкілля, без здійснення такої оцінки та отримання рішення про провадження планової діяльності шляхом випалювання каменю вапняку у саморобній печі, розташованій на землях запасу за межами населеного пункту с. Гончарівка (біля ставка) на території Монастириської об`єднаної територіальної громади.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Із аналізу даної статті вбачається, що об`єктом такого адміністративного порушення є суспільні відносини у сфері державного регулювання господарської діяльності. Об`єктивна сторона правопорушення виражається в таких формах, як провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Предметом доказування в даній справі є підтвердження господарської діяльності, а саме провадження планової діяльності, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, без здійснення такої оцінки та отримання рішення про провадження планової діяльності.

Відповідно до п. 14.1.36 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, яка пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України (далі ГУ України) під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

За положеннями ч. 1 ст. 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична чи фізична особа підприємець у порядку, визначеному законом.

Згідно з положеннями ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» судам роз`яснено, що під систематичною діяльністю, яка містить ознаки підприємницької, розуміється зайняття нею не менше ніж три рази протягом одного календарного року.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що відповідальність за ч.1 ст. 164 КУпАП настає за порушення порядку провадження господарської діяльності лише в разі доведення систематичної діяльності суб`єкта господарювання.

У протоколі про адміністративне правопорушення №003325 від 03.10.2019 року не відображено систематичності діяльності ОСОБА_1 по виконанню робіт, які мають здійснюватися протягом певного періоду часу, як і отримання внаслідок вказаної діяльності прибутку.

На думку суду, одиничний факт проведення певних робіт без одержання дозволу чи іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом, не утворює складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

ОСОБА_1 ставиться у провину провадження господарської діяльності без одержання висновку з оцінки впливу на довкілля, що є порушенням ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Як убачається з положень ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

Планована діяльність - планована господарська діяльність, що включає будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище; планована діяльність не включає реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, розширення, перепрофілювання об`єктів, інші втручання в природне середовище, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.

У силу ч. 3 ст. 2 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» суб`єктами оцінки впливу на довкілля є суб`єкти господарювання, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, які є замовниками планованої діяльності і для цілей цього Закону прирівнюються до суб`єктів господарювання (далі - суб`єкт господарювання), уповноважений центральний орган, уповноважені територіальні органи, інші органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, громадськість, а у випадках, визначених статтею 14 цього Закону, - держава походження та зачеплена держава.

Таким чином, дія Закону розповсюджується на господарюючих суб`єктів, зазначених в Законі, діяльність яких справляє значний вплив на довкілля.

Також, відповідно до абзацу 3 пункту 3 частини 3 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», до другої категорії видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, відноситься перероблення корисних копалин, у тому числі збагачення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, до протоколу додано лише копію акта позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства старостинського округу с. Гончарівка Монастириської міської ради від 3.10.2019 року, складеного за результатом проведення позапланової перевірки виконання припису Державної екологічної інспекції у Тернопільській області від 4.04.2018 року №2-1/1115.

Як слідує зі змісту даного Акта, пунктом 1 зазначеного вище припису Державної екологічної інспекції у Тернопільській області передбачено вжиття заходів з ліквідації незаконно влаштованих споруд для випалювання каменю вапняку та складування дров на землях загального користування в межах с. Гончарівка Монастириського району. Пункт припису не виконано.

Перевіркою території земель запасу за межами населеного пункту с. Гончарівка (біля ставка) виявлено влаштування постійних споруд для випалювання вапна типу піч, зокрема піч діаметром 3,0 м, висотою над землею 1,7 м, глибиною 2,0 м. До даної споруди пристосовано тимчасову дерев`яну споруду (навіс) розмірами 3 х 4 м, біля споруди поскладовані паливні дрова у штабель розмірами 6,0 х 2,0 х 1,0 м в кількості 1 штабель. На час перевірки піч закладена каменем вапняком, проводилось випалювання. Біля печі знаходився ОСОБА_1 ,, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , який здійснював випалювання вапна (каменю вапняку). На час проведення перевірки останній дозвільні документи на проведення робіт з випалювання каменю вапняку не представив, письмові пояснення надавати відмовився.

Будь-які інші докази відсутні.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив факт провадження ним відповідної господарської діяльності тапояснив, що піччю мав намір скористатися лише один раз для власних потреб, тобто без мети одержання прибутку.

Як уже зазначено вище, матеріали справи не містять доказів на підтвердження провадження ОСОБА_1 господарської діяльності, яка б здійснювалася систематично.

При вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 164 КУпАП, суд виходить з того, розгляд справи повинен здійснюватися в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить до переконання, що порушення порядку провадження господарської діяльності ОСОБА_1 не знайшло підтвердження в судовому засіданні.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не здійснює господарську діяльність, а мав намір лише одноразово здійснити випалювання каменю вапняку для власних потреб, не спростовані.

У матеріалах справи відсутні, а судом не здобуті достатні належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, зокрема порушення порядку провадження господарської діяльності.

Положенням п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП слід закрити, за відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 164, 245, п.1 ст. 247, 280, 283 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя Ю.Г.Гудкова

Суддя: Ю. Г. Гудкова