Справа № 752/362/19
Провадження №: 3/752/1791/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2019 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В. здійснюючи підготовку до розгляду справи про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1, до адміністративної відповідальності, за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП -

встановив:

ОСОБА_1 інкримінується те, що 03.11.2018р. вона вчинила насильство в сім'ї психологічного характеру відносно колишнього чоловіка.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала. Пояснила суду, що в неї конфлікт з колишнім чоловіком з приводу місця проживання дітей. Він забрав їх та не дає змоги бачитись з ними. 03.11.2018 року вона намагалась потрапити до квартири, де можливо перебували її діти, однак її не пустила до квартири сестра колишнього чоловіка. ОСОБА_2 під час цих подій не було.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Абз.3 п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 03.11.2018 року ОСОБА_1 намагалась потрапити до квартири, що за адресою АДРЕСА_1, де перебували її неповнолітні діти. ОСОБА_3, яка є сестрою її колишнього чоловіка ОСОБА_2, двері не відчинила.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 бачили один одного 03.11.2018р., а також вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства відносно колишнього чоловіка, в розпорядження суду не надано.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №053194 від 29.12.2018 року взагалі не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення.

Стаття 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових осів діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд приходить до висновку про відсутність, як події, так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП, оскільки в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт умисного вчинення 03.11.2018р. ОСОБА_1 будь-яких дій (бездіяльності), внаслідок яких завдана або могла бути завдана шкода психологічному здоров'ю ОСОБА_2

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.284, п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП вищевикладене є підставою для закриття справи.

Керуючись ст.ст. 9,10,11, 245-252, ч. 1 ст.247, ст. 266, 283-285 КУпАП, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП, закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко