П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/978/19

Провадження №3/377/332/19

24 грудня 2019 року суддя Славутицького міського суду Київської області Малишенко Т.О., розглянувши матеріали справи, що надійшла від Славутицького відділення поліції Броварського ВП ГУНП в Київській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч.1 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №200094 від 19.12.2019 року - 18.12.2019 року о 18 годині 10 хвилин громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині «Оптика», що розташований в будівлі ДК «Енергія» м. Славутич, вчинив психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_3 , а саме голосно кричав та ображав дружину, чим вчинив правопорушення передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , пояснив, що прийшов на робоче місце дружини і між ними виникла сварка.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Ст.9 КУпАП встановлено поняття адміністративного правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю) тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов`язок, оскільки норми ч.1 ст.68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов`язний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Закон розглядає протиправну дію (бездіяльність), вчинену певною особою, як адміністративний проступок лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, тобто якщо вчинене було здійснено навмисно або з необережності. Наявність вини є невід`ємною ознакою складу адміністративного проступку. Адміністративне правопорушення з погляду його складу містить 1) об`єкт правопорушення (суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення);2)об`єктивну сторону (конкретні дії, що виразилися в порушенні встановлених правил);3)суб`єкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; 4)суб`єктивну сторону складу (є ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу або необережності). Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення (проступку). Об`єкт адміністративного правопорушення - це те, на що воно посягає, чому воно завдає шкоди.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника (діяння чи бездіяльність), його шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діянням і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку. Основною і обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є протиправне діяння, відсутність її виключає склад будь якого адміністративного правопорушення. Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов`язана із його вчиненням психічна діяльність особи. До ознак, які характеризують суб`єктивну сторону, належить вина, мотив і мета вчинення правопорушення. Вина - основна і обов`язкова ознака суб`єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку. Це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння і його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності. Мотив і мета вчинення складу адміністративного правопорушення - факультативні ознаки суб`єктивної сторони складу проступку. Під мотивом розуміється усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яким вона керувалася під час вчинення проступку. Мета - це протиправний результат, наслідок, якого прагне досягти особа вчиненням адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сім,ї, невиконання захисного припису або не проходження корекційної програми, в статі дві частини перша і друга. Відповідальність за правопорушення передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП за ознаками вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів, на які потерпілий має передбачене законом право) внаслідок чого могла бути завдана чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров,ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений. Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім,ї» від 15.11.2201р. №2789-ІІІ насильство в сім,ї - будь-які дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім,ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров,ю. Протиправні дії за цією статтею можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства. Фізичне насильство в сім,ї - це умисне насильство, яке не завдає фізичного болю і не спричиняє тілесних ушкоджень. Психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних обрах або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдатися або завдається шкода психічному здоров,ю. Економічне насильство в сім`ї умисне позбавлення одним членом сім`ї іншого члена сім`ї житла, їжі, одягу та іншого майна чи коштів, на які постраждалий має передбачене законом право, що може призвести до порушення фізичного чи психічного здоров`я. Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу. Суб`єктом правопорушення є особа, якій виповнилося 16 років, і яка вчинила насильство до одного із членів своєї сім,ї.

Із змісту ст.2 Сімейного Кодексу України - особисті немайнові та майнові відносини, які складаються між особами у процесі їхнього співжиття у сім,ї. Подружжя - це жінка та чоловік, які перебувають у шлюбі, зареєстрованому у державному органі реєстрації актів цивільного стану ( ч.1 ст.21 СК України), підтвердженням цього є свідоцтво про шлюб. Дитина - це особа, яка не досягла повноліття (ст.6 СК України) і походить від даних чоловіка і жінки ( підтвердження є свідоцтво про народження дитини). Відповідно до вимог ст.3 СК України сім,я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення,усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Ст.245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких посадова особа у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, речовими доказами, а також іншими документами.

Єдиним доказом вчинення інкримінованого порушення особі, яка притягується до відповідальності по справі про адміністративне правопорушення, є складений протокол який не містить у собі підтверджень психологічного насильства по відношенню до своєї дружини.

Статтею 256 КУпАП чітко передбачено зміст протоколу про адміністративне правопорушення, проте вищезазначений протокол не в повній мірі відповідає вимогам зазначеної статті. Суд не може прийняти як доказування, факт зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення «вчинив психологічне насильство відносно своєї дружини».

З викладених вище підстав суд вважає, що складений протокол не доводить обставину, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, на час вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення вчинила психічне насильство по відношенню до своєї дружини. З пояснень вказаних осіб вбачається, що між ними дійсно є конфлікт, який утворений на ґрунті цивільно та сімейно правового поля і повинен розглядатися у цій площині.

Враховуючи вище викладене, у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП України суд не вбачає.

Керуючись ст. 173-2 ч. 1 ст. 247, 283-285, КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т. О. Малишенко