ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/1430/19
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю особи, відносно якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Науменка Валерія Віталійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Науменка В.В. на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.10.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.10.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 26.08.2019 року близько 05.25 у м. Харкові на площі Конституції, 7 ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Mitsubishi Lancer номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушена координацію рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з таким рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Науменко В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В скарзі вказує, що згідно складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, про адміністративне правопорушення (протокол) остання ніби то вчинила його о 05:25, а протокол було складено о 06:45 год. тобто через 1 годину 20 хвилин, про те згідно пояснень свідків ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 відмовилася від проведення огляду саме о 06:45 год.

Також вказує, що ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду, свідків присутніх взагалі не було, при цьому працівниками поліції було виконано незаконний обшук транспортного засобу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним суд вважає, що судом першої інстанції не було порушено вимоги вказаної правової норми.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні вимог апелянта апеляційний суд виходить з того, що в судовому засіданні було оглянуто наявний в матеріалах справи відеозапис, з якого було встановлено, що ОСОБА_1 , була зупинена працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху України та виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, та в присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, від чого остання відмовилась. Такими діями порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, якими встановлено обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Вказані обставини повністю спростовують доводи апеляційної скарги.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги щодо суперечливого зазначення часу вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки наявні в матеріалах справи письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не містять посилання на час відмови ОСОБА_1 , а крім того, за наявності доказів вини останньої, а саме змісту відеозапису, даних, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, письмових поясненнях свідків, які не спростовані, ці доводи самі по собі не спростовують правильність прийнятого рішення.

Не бере до уваги апеляційний суд і посилання захисника про необхідність застосування положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки адміністративне стягнення судом першої інстанції накладено в межах передбачених ст. 38 КУпАП строків.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд не вбачає підстав вважати необґрунтованим рішення суду першої інстанції, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується доказами по справі, яким суддею суду першої інстанції було надано повну та належну оцінку, та прийнято законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для скасування постанови за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Науменка Валерія Віталійовича залишити без задоволення, а постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.10.2019 року у відношенні ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик