П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2019 року смт.Криве Озеро

Суддя Кривоозерського районного суду Миколаївської області Репушевська О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Кривоозерського ВП Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

- за ч.4 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №347917 від 03 березня 2019 року, водій ОСОБА_1 03 березня 2019 року о 09.10 год. в смт.Криве Озеро по вул.Центральна, керуючи автомобілем Рено, державний номер - ВЕ 4589 ВМ, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та при зміні напрямку руху для об'їзду перешкоди не впевнився в безпечності свого маневру та при поверненні в попереднє положення не надав перевагу транспортному засобу, який рухався в попутньому напрямку створивши небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, чим створив аварійну ситуацію, порушивши п.п.2.3 "Б", 10.1 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши, що дійсно 03 березня 2019 року близько 09.10 год. рухався на своєму автомобілі ОСОБА_2, державний номер - ВЕ 4589 ВМ в смт.Криве Озеро по вул.Центральна, та виконуючи маневр об'їзду ями призупинився для того щоб пропустити зустрічний автомобіль, це все відбулося в лівій смузі руху, та при поверненні в праву смугу без увімкненого світлового показника повороту, його випередив автомобіль ВАЗ 2101, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та після того як він подав звуковий сигнал, в свою адресу почув нецензурну лайку і словесні погрози фізичною розправою, водій ОСОБА_3 поїхав далі.

Вислухавши ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб'єктом правопорушення, всіх обов'язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст.7 ч.ч.1,2 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому, суд зобов'язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

У справі «Малофєєв проти Росії» (пункти 111-120 рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Проте, лише на підставі обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, які знайшли своє підтвердження, суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Диспозицією ч.4 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено у чому виражалося передбачене за ч.4 ст.122 КУпАП, створення аварійної ситуації та стосовно кого конкретно (водій транспортного засобу не зазначений) докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1, даного правопорушення відсутні.

Оскільки судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №347917 від 03 березня 2019 року не зазначено у чому виражалося передбачене за ч.4 ст.122 КУпАП, створення аварійної ситуації та стосовно кого конкретно (не зазначено транспортного засобу та водія транспортного засобу), не наведено достатніх доказів вини ОСОБА_1 про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, суддя вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.276280 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя :