Провадження № 33/824/585/2019 Головуючий у 2 інстанції Гайдай Р.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гайдай Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПта накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 10 листопада 2018 року о 01 годині 42 хвилини в м. Києві по вул. Цвєтаєвої, 13, керував автомобілем «Деу» д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Деснянського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в оскаржуваній постанові суд першої інстанції посилається на письмові покази свідків, які були очевидцями його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння. Проте, в постанові не зазначено прізвищ самих свідків, які по суті в судовому засіданні не були та допитані не були, таким чином стверджувати про те, що покази свідків являються доказом по справі є передчасним. Якби була б змога присутності свідків, то у судовому засіданні з'ясувалося б що працівниками поліції було порушено вимоги ст. 266 КУпАП в частині відмови проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку та порушення працівниками поліції процедури винесення протоколу котрий слугував притягненням його до відповідальності.

Апелянт вказав, що на місці зупинки, йому не було запропоновано пройти огляд на предмет вживання алкогольних напоїв у встановленому законом порядку за допомогою технічного засобу так само і не було роз'яснено йому прав у випадку відмови від проходження огляду та щодо подальшого огляду в закладі охорони здоров'я. Вважає, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а саме: неправильно застосовано норми ч. 1 ст. 130, ст.ст. 245, 251, 266, ч. 2 ст. 279, ст. 280 КУпАП, п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008р. № 1103, порушено норми ст. 252 КУпАП.

Крім того, апелянт зазначив, що в заклад охорони здоров'я він не доставлявся, направлення поліції на проходження огляду йому надано не було, огляд не проводився. Звідси, на думку апелянта, слідує що огляд особи на стан алкогольного сп'яніння проведений з порушенням вимог закону (ст. 266 КУпАП). Відтак, протокол на який посилається суд першої інстанції в постанові не можна вважати належним і допустимим доказом у справі, оскільки він не відповідає фактичним даним на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп'яніння.

Розглядаючи справу, суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп'яніння, а тому вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення вказаного правопорушення за обставин, викладених в постанові судді, підтверджується зібраними доказами, які були всебічно, повно досліджені судом першої інстанції, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 445778 від 10 листопада 2018 року (а.с.1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, котрі кожен окремо підтвердили, що у їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння відповідно до встановленого законом порядку.

При цьому, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння підтверджується також і відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, відповідно до якого останній відмовився від проходження огляду як на приладі «Драгер» та і в медичному закладі.

За таких обставин, суддя дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 відмовившись від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що на місці зупинки, йому не було запропоновано пройти огляд на предмет вживання алкогольних напоїв у встановленому законом порядку так само і не було роз'яснено йому прав у випадку відмови від проходження огляду, апеляційний суд вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а тому визнає їх неправдивими і розцінює їх як спосіб захисту, спрямований на уникнення від адміністративної відповідальності.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції, порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Гайдай