Справа № 161/501/19
Провадження № 3/161/526/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 27 березня 2019 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Крупінська С.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працюючого, -

- за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що відносно ОСОБА_1 01.01.2019 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судові засідання, призначені на 14.02.2019 року, 13.03.2019 року, 27.03.2019 року ОСОБА_1 не зявився, судом повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, за наявності її належного повідомлення в матеріалах справи та якщо на момент розгляду справи від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, то суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що на думку суду має місце з боку ОСОБА_1 нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративні правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП без обов'язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог п. 2.9а ПДР та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, що підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення від 01.01.2019 року серії БД № 344844; висновком від 01.01.2019 року, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Згідно з диспозицією ч. 1ст.130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, а так само і за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого спяніння.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази невинуватості ОСОБА_1, натомість, як зазначалося вище, наявні докази того, ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу керував ним в стані алкогольного спяніння.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суддя вважає, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а його вина повністю знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При призначенні адміністративного стягнення, суд врахує відсутність обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення; характер правопорушення, що є небезпечним для інших учасників дорожнього руху; особу порушника, ступінь його вини, що була повністю встановлена в судовому засіданні; а тому вважає, що йому слід призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП, що є необхіднім та достатнім для виправлення та запобігання новим правопорушенням в сфері дорожнього руху.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, керуючись ч.1 ст. 130 КУпАП та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, вважаю, за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп., за наступними реквізитами: (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банк отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С.Крупінська