Справа № 308/7580/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О.Я., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил № 33/4806/772/19, за апеляційною скаргою в. о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Уретій С. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.11.2019.

Цією постановою повернуто до Закарпатської митниці ДФС України для проведення додаткової перевірки та належного дооформлення матеріали адміністративної справи про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 та ст. 472 МК України, відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), мешканки АДРЕСА_1 .

Повертаючи справу для проведення додаткової перевірки, суд першої інстанції прийшов до висновку, що при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483, ст. 472 МК України, у повній мірі не були дотримані вимоги ст. 7 КУпАП, ст. ст. 488, 490, 494-495 МК України. Так, за матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 не приймала участі при складанні протоколу про порушення митних правил, в матеріалах справи відсутні дані про те, що вона належним чином повідомлена про час і місце його складання, не проведено її опитування, що суперечить ст. ст. 486, 495, 509 МК України, в порушення вимог ст. 494 МК України протокол про адміністративне порушення складено без присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а даних про відмову підписати, чи одержати примірник протоколу в справі немає, як і немає даних про підтвердження отримання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про порушення митних правил до направлення такого до суду, що свідчить про незабезпечення посадовими особами, які складали протокол, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, можливість скористатись правами, що їй гарантовані законом (ст. 498 МК) в тому числі і право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутньою під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови

-2-

органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Також судом констатовано, що в протоколі про порушення митних правил не зазначено всіх відомостей про особу, яка притягується до відповідальності, що необхідні для розгляду справи, зокрема день, місяць і рік народження особи, місце народження, місце реєстрації, відомості про ідентифікаційний податковий номер платника податку, паспортні дані особи, що свідчить про порушення під час складання протоколу про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 вимог ст. ст. 494, 498 МК України, а відтак і порушення права особи на захист. На думку суду першої інстанції, в порушення вимог ст. ст. 486, 494 МК України під час складання протоколу щодо ОСОБА_1 було однобічно та неповно з`ясовано обставини справи, в протоколі про порушення митних правил не зазначено усієї сукупності фактичних обставин справи, що мали місце, оскільки в ході проведення перевірки Закарпатською митницею ДФС жодних запитів до «Post Service Group» стосовно обставин вказаних в протоколі не здійснювалось, представники операторів поштового зв`язку не встановлені та не опитані з метою підтвердження або спростування відомостей вказаних в протоколі. У матеріалах справи відсутні будь-які дані на підтвердження того, чи взагалі вказана в протоколі особа, якою відправлені посилки перебувала за кордоном (в країні відправлення), відтак залишилися не встановленими обставини, які суттєво впливають на прийняття правильного рішення у справі. Враховуючи викладене, суд першої інстанції у відповідності до ст. 278 КУпАП, прийшов до висновку про наявність передбачених ст. 527 МК України підстав для направлення матеріалів про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ч.1 ст.483 та ст. 472 МК України, до Закарпатської ДФС для проведення додаткової перевірки та належного оформлення протоколу про порушення митних правил.

На постанову суду в. о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальник управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Уретій С. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність постанови, просить її скасувати та надіслати справу про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 до суду першої інстанції на новий розгляд. В обґрунтування апеляційних вимог вказує на необ`єктивність розгляду справи та невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи.

В доповненні до апеляційної скарги зазначає про недотримання судом першої інстанції вимог ст. 278 КУпАП, оскільки справу було призначено до розгляду двічі, що свідчить про те, що суддя перевірив правильність складання протоколу та інших матеріалів та не встановив підстав для направлення матеріалів на додаткову перевірку. Також вказує про помилковість висновку суду про порушення при складанні протоколу про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 вимог ст. 494 МК України, оскільки відповідно до ч. 9 вказаної норми МК України протокол може бути складено за відсутності особи відносно якої він складається. Зазначає, що неповідомленням особи про час і місце складання протоколу не може слугувати підставою для проведення додаткової перевірки. Вважає, що при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 митним органом було дотримано вимог ч. 1, ч. 3, ч. 10 ст. 494, ст. 509 МК України, а тому вказівка суду про порушенням митницею прав особи, передбачених ст. 498 МК України, суперечить законодавчим нормам. Не може бути підставою для повернення матеріалів, на його думку, і відсутність всіх відомостей про особу, відносно якої складено протокол про порушення митних правил, оскільки відомості про особу були отримані з митної декларації CN23, яка наявна в матеріалах справи, а інші додаткові відомості отримати не представилось можливим. Також зазначає, що відсутність в матеріалах справи запитів на адресу поштового оператора «Post Service Group», оскільки протокол було складено не на посадову особу вказаного поштового оператора, а тому відсутність пояснень посадових осіб не перешкоджає розгляду

-3-

справи запровадженої відносно фізичної особи про порушення нею митних правил. Крім того вказує про недотримання судом першої інстанції вимог ч. 3 ст. 527 МК України у зв`язку з відсутністю в постанові про проведення додаткової перевірки конкретних суб`єктів, завдань та строків перевірки, а відтак і порушення ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного та об`активного з`ясування обставин справи та її вирішення в точній відповідності з законом.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Семенчук Ю.М. до апеляційного суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника. Зазначає про безпідставність поданої Закарпатською митницею ДФС апеляційної скарги та законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1

Заслухавши пояснення представника митниці Селеша О.Я., який просив задовольнити апеляційну скаргу та доповнення до неї, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями до неї задоволенню не підлягає, з таки підстав.

За ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення гарантоване ст. 7 КУпАП, за якою ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до статей 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Визначення «законності» або «згідно із законом» досить широко наведено в практиці ЄСПЛ, яка є джерелом права, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судами при розгляді справ відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини».

В рішенні «Салов проти України» (Salovv. Ukraine) від 27.04. 2004 ЄСПЛ нагадав, що фраза «відповідно до закону» вимагає, щоб оскаржуваний захід мав певне підґрунтя в національному праві.

Таким чином, особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із ст. 245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 498 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають

-4-

право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом.

За змістом ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 527 МК України передбачено, що за результатами розгляду справи про порушення митних правил суддя, в тому числі може винести постанову про проведення додаткової перевірки, в якій мають бути зазначені конкретні суб`єкти, завдання та строки перевірки. Ці дії не повинні порушувати права громадянина, шкодити господарській діяльності юридичної особи.

Системний аналіз вищезазначених норм закону дозволяє дійти висновку, що рішення про проведення додаткової перевірки приймається за результатами розгляду справи у разі виявлення у надісланих матеріалах про порушення митних правил недоліків, які унеможливлюють здійснення її правильного та об`єктивного розгляду, зокрема через неповноту доказової бази, тобто коли не встановлено всіх обставин, які входять до предмета доказування по даній справі, та інші необхідні відомості для прийняття рішення по суті.

Безпосереднім наслідком винесення постанови про проведення додаткової перевірки є створення передумов для отримання належних доказів (або для вжиття заходів до їх отримання), необхідних для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови суддя, дослідивши матеріали справи відносно ОСОБА_1 про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483, ст.472 МК України, допитавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Семенчук Ю.М. та представника Закарпатської митниці ДФС, дійшов правильного висновку про повернення протоколу про порушення митних правил, складеного щодо ОСОБА_1 для проведення додаткової перевірки.

Так, вимогами ч. 2 ст. 494 МК України передбачено, що протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані: 1) дату і місце його складення; 2) посаду, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; 3) необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; 4) місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; 5) посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; 6) прізвища та адреси свідків, якщо вони є; 7) відомості щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; 8) інші необхідні для вирішення справи відомості.

-5-

Як вбачається з матеріалів справи та змісту складеного щодо ОСОБА_1 протоколу, такий складено без участі останньої. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що митним органом не відібрано пояснень у ОСОБА_1. Також із матеріалів справи вбачається, що в таких відсутні дані про відмову ОСОБА_1 підписати чи одержати примірник протоколу, а також про підтвердження отримання нею такого протоколу до направлення його до суду. Разом із тим, зі змісту протоколу вбачається, що в ньому не зазначено всіх відомостей про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, що необхідні для розгляду справи, а саме день, місяць і рік народження особи, місце народження, місце реєстрації, відомості про ідентифікаційний податковий номер платника податку, паспортні дані особи. Незважаючи на те, що відповідно до матеріалів справи відправником товару є італійське підприємство «Post Service Group», у справі відсутні відомості про те, що в ході проведення перевірки митним органом здійснювались запити до «Post Service Group» щодо зазначених у протоколі обставин, і при цьому, представники операторів поштового зв`язку не встановлені й не опитані з метою підтвердження або спростування відомостей, що містяться в протоколі. Також у матеріалах справи відсутні будь-які дані на підтвердження того, чи взагалі вказана в протоколі особа, якою відправлені посилки, перебувала за кордоном (у країні відправлення).

Вищенаведене свідчить про те, що висновок суду першої інстанції про те, що під час складення щодо ОСОБА_1 протоколу не було з`ясовано всебічно та повно обставини справи й не зазначено в усій сукупності фактичних обставин справи, що мали місце, - ґрунтується на матеріалах справи.

Таким чином, розглядаючи справу про порушення митних правил за ч. 1 ст. 483, ст. 472 МК України щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції вище наведених вимог законодавства дотримався в повному обсязі, так як на час розгляду справи судом орган, який направив протокол про порушення митних правил не з`ясував всіх обставин справи, необхідних для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи.

Разом із тим, митним органом до протоколу додано копії документів (а. с. 8-12), які не перекладені на українську мову, що не дає можливості з`ясувати які саме відомості містяться в цих документах і чи стосуються вони правопорушення, протокол за вчинення якого складено на ОСОБА_1.

Вищевказане у своїй сукупності, на переконання апеляційного суду, свідчить про неповноту проведеної митним органом перевірки при складенні щодо ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил, яку суд у силу визначених чинними КУпАП та МК України повноважень позбавлений можливості усунути в ході розгляду справи, у зв`язку з чим, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що митним органом не встановлено всіх обставин, які суттєво впливають на прийняття правильного рішення у справі.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, врахувавши наведені вище норми МКУ та КУпАП, положення Заключного протоколу Регламенту письмової кореспонденції та Положення про митні декларації, а також обставини справи, дійшов обгрунтованого висновку про необхідність направлення матеріалів справи до Закарпатської митниці ДФС для проведення додаткової перевірки та належного оформлення протоколу.

Тому, наведені в доповненні до апеляційної скарги доводи, на які апелянт посилається у підтвердження доводів апеляційної скарги про необ`єктивність розгляду судом першої інстанції справи та невідповідність викладених в оскаржуваній постанові висновків фактичним обставинам справи, апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновків про допущену митним органом неповноту при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил, яка не

-6-

може бути усунута в ході розгляду справи судом, що в свою чергу дає обґрунтовані підстави для направлення справи до митного органу для додаткової перевірки.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги апеляційним судом враховуються і положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи; що під час розгляду справи та прийнятті рішення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що можливості збирання додаткових доказів у даній справі не вичерпані.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідно до положень МК України вжиття заходів по встановленню осіб, які вчинили порушення митних правил, складання протоколів про такі правопорушення, з`ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, встановлення свідків (очевидців) події, вилучення речей та документів, збирання інших доказів у підтвердження вини особи, покладається на посадових осіб митних органів Державної фіскальної служби), суд першої інстанції обґрунтовано повернув матеріали справи щодо ОСОБА_1 для проведення додаткової перевірки та належного оформлення до Закарпатської митниці ДФС, посадовою особою якої складено протокол щодо ОСОБА_1.

Під час проведення додаткової перевірки посадових особам Закарпатської митниці ДФС необхідно усунути вищенаведені недоліки та неповноту, допущені при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, належним чином з`ясувати всі фактичні обставини справи, а також з`ясувати чи були в особи, яка склала протокол щодо ОСОБА_1 , підстави для його фальсифікації чи обмови останньої у порушенні митних правил, а суду першої інстанції - після проведення митним органом додаткової перевірки та повторного надходження справи до суду - прийняти законне та обґрунтоване рішення по суті правопорушення на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не вказано які саме дії необхідно здійснити з метою проведення додаткової перевірки матеріалів адміністративної справи щодо ОСОБА_1 , то апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 256, 278 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, складений в порушення вимог законодавства, підлягає поверненню органу, що його склав для належного оформлення. Судом першої інстанції було зазначено недоліки які містить складений щодо ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил та вказано на необхідність усунення вказаних недоліків.

Таким чином, прийняте судом першої інстанції рішення, про необхідність проведення додаткової перевірки, передбачає проведення перевірки органом, що склав протокол, завданням якої є встановлення повних анкетних даних особи, щодо якої складено протокол (число, місяць, рік народження; місце проживання чи реєстрації; місце роботи, займана посада) та інші необхідні для вирішення справи відомості. Крім того, до протоколу мають бути додані, документи чи їх копії, що підтверджують відповідні факти.

Оскільки судом першої інстанції не встановлено строки проведення додаткової перевірки, то суб`єкт, який буде здійснювати проведення такої перевірки, з урахуванням вимог загальних засад провадження, повинен її провести у найкоротші строки, об`єктивно необхідні для її проведення.

-7-

На підставі викладеного, апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи апеляційної скарги з доповненнями до неї, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, оскільки суд першої інстанції прийняв рішення, передбачене ст. 527 МК України в межах наявних на час розгляду матеріалів справи.

Керуючись ст. ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу з доповненнями до неї в. о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Уретій С. залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06. 11. 2019 про повернення до Закарпатської митниці ДФС для проведення додаткової перевірки матеріалів адміністративної справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), мешканки АДРЕСА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя