Справа № 199/370/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 лютого 2018 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, який народився 21 лютого 1993 року, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1, приватного підприємця,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2018 року о 22 год. 15 хв. ОСОБА_1 в м. Дніпро, по вул. Широкій біля будинку № 112 керував автомобілем «ЗАЗ 110307», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення та пояснив, що 10 січня 2018 року він разом з ОСОБА_2 вдень приїхав на вул. Широку для того, щоб замінити скло на автомобілі «Ланос» на одному з СТО. Він приїхав на своєму автомобілі «Таврія», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який залишив неподалік біля єврейської школи, точну адресу не знає. Під час роботи йому подзвонила дружина і повідомила, що в нього буде син. Приблизно о 6 годині вечора вони звільнилися та вирішили трохи відсвяткувати добру звістку і пішли до поруч розташованого ларька, де купили алкогольні напої. Він особисто придбав та вжив приблизно чотири пляшки алкогольного напою «Рево» і перебував у стані алкогольного спяніння. Він знав, що після цього сідати за кермо не може, тому звязався з чоловіком на імя ОСОБА_3, який мав сісти за кермо та відвезти його додому. Після цього він сів в автомобіль «Таврія» на заднє сидіння, а ОСОБА_2 на переднє пасажирське, та стали чекати водія. В цей час до них підїхали співробітники поліції, які стали висувати йому претензії, що він перебуває в стані алкогольного спяніння. Його заперечення з приводу того, що він автомобілем не керував, ніхто слухати не хотів. Як пізніше зясувалося, ОСОБА_3 під час його спілкування зі співробітниками патрульної поліції, знаходився в 10 метрах поруч і спостерігав за ними.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення внаслідок винних дій останнього повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення, який оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП, та містить власноручно викладені ОСОБА_1 пояснення про те, що він не керував автомобілем ЗАЗ-110307 11 січня 2018 року.

До вказаного протоколу додана квитанція використання приладу «Драгер», згідно якої станом на 00 год. 26 хв. 11 січня 2018 року у ОСОБА_1 встановлена концентрацію алкоголю у розмірі 0,85 % проміле.

Також до протоколу про адміністративне правопорушення додані письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного спяніння та те, що при використанні спеціального приладу «Драгер» у останнього було встановлене алкогольне спяніння - 0,85 % проміле алкоголю.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка інспектор патрульної поліції ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_1 йому знайомий у звязку зі складенням щодо останнього протоколу за ч. 1 ст.130 КУпАП. Ввечері 10 січня 2018 року під час патрулювання по вул. Широкій вони з напарником ОСОБА_7 проїжджали будинок, здається № 80, та розвернулись. Позаду їхала «Славута», яка побачивши їх патрульний автомобіль різко прийняла вправо та зупинилася. Була відкрита місцевість, ніхто з автомобілю не виходив. Наблизившись до цього автомобіля з напарником, вони побачили, що в автомобілі знаходяться дві особи а саме ОСОБА_1 та його товариш. Його товариш сидів спереду справа, а ОСОБА_1 сидів позаду, при цьому ніхто з автомобіля не виходив. Вони попросили цих осіб вийти з автомобіля, провели поверхневий огляд, в результаті чого дізналися що, у ОСОБА_1 при собі були документи на автомобіль та ключі. На запитання, хто керував автомобілем, він пояснив спочатку, що керував його товариш. Після цього пояснював, що це був товариш, якого звати Богдан, який вибіг та почав тікати, коли побачив їх автомобіль, хоча вони особисто бачили, що з автомобіля ніхто не виходив. Через хвилин 5-10 ОСОБА_1 почав пояснювати, що він користувався службою таксі щоб винайняти водія, який також втік, як побачив їхній екіпаж. У них виникла підозра, що їм кажуть неправду. Було прийняте рішення ОСОБА_8 затримати та доставити в райвідділок для складання протоколу і зясування всіх обставин справи. Останній відмовився добровільно проїхати з ними, тому ними була використана фізична сила, складено протокол про адміністративне затримання, було розяснено всі його права. В АНД ВП було складено протокол по ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заступник командира роти патрульної поліції ОСОБА_7 під час допиту в судовому засіданні у якості свідка пояснив, що 10 січня 2018 року вони з напарником ОСОБА_6 їхали по вул. Широкій в районі єврейської общини в напрямку сел. Кіровське. Під час руху в районі єврейської общини розвернулися і в дзеркало заднього виду помітили автомобіль «Таврія», білого кольору, котрий виїхав на дорогу та помітивши автомобіль патрульної поліції різко прийняв вправо і зупинився, та вимкнувши світло. У нас виникла підозра стосовно цього автомобіля. Вони одразу розвернулися, не відводячи погляду від цього автомобіля, який зупинився до них водійською стороною, щоб побачити, чи виходить хтось з автомобіля, чи ні. Коли він підійшов до водійських дверей і постукав у вікно, то побачив, що водія не було. Далі із машини вийшли двоє. Один з передніх пасажирських дверей, а ОСОБА_1 знаходився на задньому сидінні зліва. На його питання, де водій, вони почали говорити, що водій відійшов. Чому відійшов, не зрозуміло. Декілька разів міняли покази по даному факту: то це товариш, то це тверезий водій. В автомобілі були пусті банки від алкогольного напою «Рево» у кількості 3-4 штук. Обидві особи були з явними ознаками алкогольного спяніння. Після цього вони вирішили провести поверхневий огляд для встановлення осіб та виявлення документів. У пасажира, котрий знаходився на передньому сидінні, документів не було виявлено. У ОСОБА_1 при собі були ключі та документи від цього автомобіля. ОСОБА_1 сказав, що автомобіль його. Оскільки з водійського сидіння ніхто не вставав і ніхто не виходив, у них були всі підстави для висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а після того, як побачив патрульний автомобіль, злякався, оскільки знаходився з явними ознаками алкогольного спяніння, припаркувався та переліз на заднє сидіння. Після цього ОСОБА_1 доставили в АНД ВП для складання матеріалу, оскільки у нього при собі не було водійського посвідчення. ОСОБА_1 запитали, чи він добровільно проїде до ВП, на що той відмовився і до нього було застосовано фізичну силу. У ОСОБА_1 була нестійка хода, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота та в автомобілі на підлозі були пусті пляшки з-під алкогольних напоїв.

Свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що з ОСОБА_1 він товаришує і вони працюють разом на автосклі. 10 січня 2018 року вони працювали разом з ОСОБА_1 - їздили по роботі встановлювати скло на «Ланосі» в приватний сектор. Після установки подзвонила дружина ОСОБА_1 та сказала, що в нього буде дитина - хлопчик. Після роботи вони на автомобілі ОСОБА_1 «Таврія» підїхали до магазину, розташованого поблизу єврейської общини, де зупинилися і придбали в магазині алкогольні напої та чекали водія, якого викликав ОСОБА_1. Від місця, де вони виконували роботу, до магазину автомобілем кермував ОСОБА_1 Приїхав водій, вони трохи переїхали до санаторію метрів за 30, де автомобіль зупинився і водій кудись відійшов. ОСОБА_3 і чому водій відійшов, йому невідомо. Після того, як водій вийшов з машини, він залишився сидіти на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_1 на задньому. Потім до них підїхав наряд поліції і попросили документи. У ОСОБА_1 не виявилось документів на машину і почалась якась суєта. Ігоря посадили в патрульний автомобіль і повезли до відділку поліції. Ігор в той вечір пив пиво чи «Рево». Скільки точно той випив, сказати не може.

Під час допиту в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що ОСОБА_1 він знає, але не близько. Він приїздив до останнього на СТО з питання заміни скла на автомобілі. 09 січня 2018 року ОСОБА_1 попросив, щоб він наступного вечора підїхав на вул. Широку до санаторію, і на автомобілі останнього відвезе на «Березинку», а він йому за це заплатить. 10 січня 2018 року ввечері він трамваєм, потім на маршрутці приїхав у зазначене ОСОБА_1 місце близько о пів на десяту годину вечора. На місці він побачив, що стоїть автомобіль «Таврія» біля санаторію і біля нього поліція. Він вирішив туди не йти і повернувся додому.

Також в судовому засіданні було переглянуто відеозапис з нагрудних камер патрульних поліцейських, на яких зафільмовано процес спілкування співробітників поліції з ОСОБА_1 і свідком ОСОБА_2

Надаючи оцінку поясненням ОСОБА_1, свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_9, суд враховує, що останні містять між собою численні суперечності.

Зокрема, ОСОБА_1 пояснив, що автомобіль на місці, де до нього підїхали патрульні поліцейські, він залишив ще до виконання роботи, а після виконання роботи підійшов до нього і не здійснюючи рух чекав водія, яким мав бути ОСОБА_9

В той же час свідок ОСОБА_2 показав, що на автомобілі ОСОБА_1 під керуванням останнього вони проїхали від місця, де виконували роботу, до магазину. Там до них приєднався водій, який підвіз їх до санаторію і потім відійшов.

ОСОБА_9 при цьому стверджує, що автомобілем ОСОБА_1 в той вечір не керував, оскільки взагалі до нього не підходив.

ОСОБА_1 обґрунтував потребу у виклику ОСОБА_9 тим, що він вживав алкогольні напої, святкуючи добру новину, повідомлену йому в той же день дружиною. Це ж саме пояснив і свідок ОСОБА_2 Однак свідок ОСОБА_9 стверджує, що ОСОБА_1 просив забрати його від санаторію ще за день до того, як мав дізнатися про цю новину.

При цьому, на відеозаписі з нагрудних камер патрульних поліцейських зафільмовано, як ОСОБА_1 і ОСОБА_2 пояснюють, що автомобіль на тому місці залишив якийсь водій «Богдан», котрий, побачивши поліцейських, кинув ключі і втік.

Також, на цьому ж відеозаписі зафільмовано, як ОСОБА_1 видає співробітникам патрульної поліції ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Після перегляду відеозапису ОСОБА_1 додатково пояснив, що за кермом автомобіля був не він, а водій. При цьому, на запитання щодо того, який же водій був за кермом автомобіля, останній надати відповідь не зміг.

Сукупність наведених обставин дозволяє суду зробити висновок про те, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_9 дають неправдиві пояснення щодо обставин, які є предметом доказування у кримінальному провадженні і, з огляду на викладене, відповідні пояснення судом відхиляються.

В той же час, пояснення допитаних під присягою свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 узгоджуються як між собою, так і з дослідженим судом відеозаписом, є логічними, достатньо деталізованими та послідовними, і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів.

Таким чином, пояснення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про те, що в їх полі зору автомобіль «ЗАЗ 110307», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, зупинився, і після зупинки з автомобіля ніхто не виходив, в сукупності з тим, що саме ОСОБА_1 були видані співробітникам патрульної поліції ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, поза всяким розумним сумнівом доводять, що останній керував транспортним засобом.

Оцінюючи наявні докази щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння з точки зору їх достатності, допустимості та належності, суд враховує, що сам ОСОБА_1 під час судового розгляду неодноразово вільно та свідомо підтвердив, що до спілкування зі співробітниками патрульної поліції вживав алкогольні напої і перебував у стані алкогольного спяніння (відповідні пояснення зафіксовані на носієві інформації з технічним записом).

Наведені пояснення ОСОБА_1 в цій частині узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_2, який підтвердив факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв, поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 щодо наявності у останнього ознак алкогольного спяніння. Очевидні ознаки алкогольного спяніння були зафільмовані і на дослідженому судом вищезазначеному відеозаписі, на якому, окрім іншого, зафільмовано і наявність в салоні автомобіля «ЗАЗ 110307», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, значної кількості пустих бляшанок з під алкогольних напоїв.

Вказані обставини логічно підтверджуються і дослідженою судом квитанцією використання приладу «Драгер», згідно якої станом на 00 год. 26 хв. 11 січня 2018 року у ОСОБА_1 встановлена концентрацію алкоголю у розмірі 0,85 % проміле.

Суд вважає за необхідне зауважити, що ОСОБА_1 ані під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, ані під час судового розгляду жодного разу не заперечив наявність у нього алкогольного спяніння, побудувавши свій захист на запереченні факту керування транспортним засобом в такому стані.

Сукупність наведених фактичних обставин поза всяким розумним сумнівом доводить факт того, що ОСОБА_1 не лише керував транспортним засобом, але й перебував на той час в стані алкогольного спяніння.

Посилання ОСОБА_1 на порушення процедур під час встановлення у нього стану алкогольного спяніння судом відхиляється, оскільки висновки щодо зазначеної фактичної обставини здійснені судом на підставі сукупності значної кількості суттєвих доказів, жоден з яких не мав для суду наперед визначеного доказового значення.

Решта доводів ОСОБА_1 є несуттєвими, ґрунтуються на хибному тлумаченні приписів чинного законодавства та висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене, відповідні заперечення ОСОБА_1 суд розцінює як усталену модель захисту з метою уникнення стягнення за вчинене правопорушення, та відхиляє їх.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Суд вважає за необхідне обговорити питання розгляду заявленого ОСОБА_1 клопотання про допуск в якості захисника фахівця у галузі права ОСОБА_3 Дійсно, за ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право … при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. При цьому, при вирішенні питання про наявність у фахівців у галузі права повноважень на здійснення захисту в кримінальній справі належить з'ясовувати, яким саме законом їм надано право брати участь у провадженні як захисникам. Клопотання ОСОБА_1 не містило посилання на закон, за яким ФОП ОСОБА_3, яка має диплом спеціаліста за спеціальністю правознавство та кваліфікацію юриста, однак не є адвокатом, надане право брати участь у провадженні в справах про адміністративні правопорушення в якості захисника. Не встановлено наявність спеціального закону і під час судового розгляду. З огляду на викладене, судом відмовлено у допуску ОСОБА_3 до здійснення захисту ОСОБА_1 При цьому, останній не був обмежений у можливості скористатися юридичною допомогою адвоката чи іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, для чого він мав достатньо часу. Однак ОСОБА_1 своїми права розпорядився на власний розсуд та не побажав користуватися юридичною допомогою інших осіб.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення. За перелічених фактичних обставин, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 до доходу держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33-35, 252, 283, 284 КУпАП,суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 до доходу держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

27.02.2018