Провадження №33/792/118/18
Категорія: ст.124 КУпАП Доповідач Вітюк І.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Вітюк І.В., з участю секретаря Бондара О.В., особи, щодо якої провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрито, ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2, розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 14 грудня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 14 грудня 2017 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, водія ПП «Вектор С», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1, ставиться у вину те, що він 02.11.2017 року о 18 год. 00 хв. в м. Хмельницькому по вул. Львівське шосе, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись в крайній правій смузі, виконуючи маневр лівого повороту, не переконався в безпечності даного маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який рухався по Львівському шосе зі сторони вул. Хотовицького в напрямку вул. Західно-Окружна. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження оскаржуваної постанови місцевого суду, скасувати її та прийняти нову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за передбаченого ст.124 КУпАП.

Свої вимоги аргументує тим, що постанова прийнята судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною і необґрунтованою.

Стверджує, що висновок суду першої інстанції щодо відсутності в діях ОСОБА_1 порушень вимог п.п.10.1, 10.4, 10.6 ПДР України а відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, належним чином не мотивований та ґрунтується на неповно з'ясованих обставинах, який базується лише на показаннях ОСОБА_1, який не визнав своєї вини і не надав суду жодного доказу, який би підтверджував його показання, а оцінку доказам, які містяться в матеріалах адміністративної справи, суд не надав.

Як вважає апелянт, вина ОСОБА_1 доводиться повністю зібраними у справі доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.11.2017 року, витягом з кримінального провадження №0007828 від 02.11.2017 року; постановою про закриття кримінального провадження; план-схемою ДТП від 02.11.2017 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Вказує, ОСОБА_2 і про те, що суд, з метою повного та всебічного розгляду, при з'ясуванні обставин справи, мав би залучити його як безпосереднього учасника ДТП, як потерпілого, так як його автомобіль зазнав механічних ушкоджень, тим самим надати йому можливість надати пояснення і заявляти клопотання, так як результат розгляду цієї справи безпосередньо впливає на його права та обов'язки.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, вважаючи його пропущеним з поважних причин, оскільки він не був повідомлений про час і місце розгляду справи, а про постанову дізнався лише 23 січня 2018 року.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню в силу наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а її копія в той же день вручається або надсилається потерпілому.

Як вбачається із матеріалів справи, копію оскаржуваної постанови потерпілий ОСОБА_2 отримав лише 23 січня 2018 року, що підтверджується його особистим підписом на зворотній обкладинці справи.

З врахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню.

За змістом ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та постановлення законного судового рішення.

Крім того, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст.283 КУпАП, повинна бути обґрунтованою, тобто такою, яка постановлена на матеріалах повністю зібраних, всебічно досліджених і правильно оцінених суддею, а висновки судді про подію правопорушення з достовірністю випливають із матеріалів справи.

При цьому, судді належить дати аналіз усім зібраним у справі доказам, тобто всім фактичним даним, які містяться в тому числі в протоколі про адміністративне правопорушення, показаннях свідків, потерпілих, у висновку експерта та інших джерелах доказів, які стверджують чи спростовують обвинувачення. Прийняття одних і відхилення інших доказів суддею повинно бути мотивовано.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки фактично не встановив, за яких обставин трапилась вищевказана дорожньо-транспортна пригода, не проаналізував докази у їх сукупності та не дав їм належної оцінки.

Крім того суд, розглянувши справу без участі іншого учасника ДТП, який в протоколі про адміністративне правопорушення зазначений як потерпілий, проігнорував права останнього та припустився спрощеного підходу до розгляду справи, не перевіривши наявні у матеріалах провадження докази (пояснення свідків, протокол огляду місця події, схеми ДТП), та не давши їм жодної оцінки.

Враховуючи викладене, вищевказана постанова суду першої інстанції, як така, що прийнята з порушенням вимог законодавства про адміністративні правопорушення, не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Так, обґрунтовуючи мотиви закриття провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, місцевий суд виходив із того, що належних, достатніх та об'єктивних доказів вини ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, зібрано не було, не здобуто таких і в суді.

Разом з тим, перевіркою матеріалів справи встановлено, що такі висновки судді є хибними. Судом не було взято до уваги те, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами, яких у матеріалах провадження достатньо.

Відповідно до положень п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Частина 2 п.10.4 ПДР України визначає, що водій, який виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Згідно з п.1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

З наданих суду матеріалів адміністративної справи вбачається, що 01 грудня 2017 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №153454 за порушення п.п.10.1,10.4,10.6 ПДР України (а.с.1).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він, рухаючись по Львівському шосе зі сторони вул. Хотовицького в напрямку до вул. Західно-Окружної міста Хмельницького, в крайній правій смузі руху свого напрямку, маючи намір здійснити розворот на проїзній частині, подивився в ліве бокове дзеркало заднього виду, де побачив позаду себе світло фар від попутного автомобіля, однак з урахуванням значної відстані від його автомобіля, він вивернув кермо в ліву сторону та почав виконувати маневр розвороту, в результаті чого відбулось зіткнення автомобілів (а.с.15-16).

Тобто, з пояснень ОСОБА_1, в тому числі наданих і в апеляційному суді, випливає, що він не надав перевагу в русі попутному транспортному засобу, відповідно до вимог п.10.4 ПДР України, оскільки вважав, що встигне безпечно здійснити маневр розвороту.

Пояснення водія автомобіля «Renault Kangoo» ОСОБА_2, які також містяться в матеріалах справи, аналогічні його ж показанням, наданим в апеляційному суді, вказують на те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1, виконуючи маневр повороту ліворуч, з крайньої правої смуги руху, не надав перевагу його транспортному засобу, який рухався в попутному напрямку в крайній лівій смузі руху, що призвело до зіткнення автомобілів (а.с.13-14).

Дані пояснення щодо обставин ДТП повністю узгоджуються із поясненнями свідка ОСОБА_3, який, перебуваючи в якості пасажира в салоні автомобіля, що рухався позаду автомобіля потерпілого, був очевидцем того, як автомобіль під керуванням ОСОБА_1, при наближенні до нього автомобіля потерпілого, різко розпочав здійснювати маневр розвороту чи лівого повороту, при цьому виїхав на смугу руху потерпілого, що призвело до зіткнення автомобілів (а.с.17-18).

Вказані обставини підтвердив в апеляційному суді і свідок ОСОБА_4

Фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, викладені у поясненнях потерпілого та свідків, підтверджуються даними протоколу огляду місця ДТП із схемою, в якій зафіксовано напрямок руху автомобілів перед зіткненням, позначено місце самого зіткнення, а також описано механічні ушкодження автомобілів після зіткнення (а.с.6-9 зворот).

Зокрема, автодорога по якій рухалися учасники події має по дві полоси руху в кожному напрямку, тому водій автомобіля «Mercedes Sprinter» - ОСОБА_1, здійснюючи поворот ліворуч з крайньої правої смуги руху, повинен був дати дорогу транспортним засобам, які рухалися в попутному напрямку в крайній лівій смузі.

При цьому положення п.10.6 ПДР дозволяють відступити від вимог п.10.4 ПДР при умові якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот з відповідного крайнього положення, і виключно якщо це не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, чого ОСОБА_1 дотримано не було.

Жодних підстав, які б давали суду можливість вважати, що вказані докази, є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони є достатніми та належними, узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи, у повному обсязі відтворюють дійсну картину подій та підтверджують причетність ОСОБА_1 до вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Таким чином, згідно з нормами чинного законодавства, при виконанні маневру розвороту чи повороту ліворуч, водій ОСОБА_1 мав би впевнитись у тому, що такий маневр не створює перешкод у русі іншим учасникам, які здійснюють рух та мають переваги у русі перед ним, чого останнім не дотримано.

Отже, з огляду на вказане, в діях ОСОБА_1 наявні порушення правил дорожнього руху, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди та знаходяться в причинному зв'язку з подальшими заходами ОСОБА_2, які останній почав в повній мірі вживати для відвернення зіткнення.

У даному випадку невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 10.1,10.4, 10.6 ПДР України призвело до створення небезпеки та перешкоди у русі водію автомобіля «Renault Kangoo» ОСОБА_2, який, відповідно до матеріалів провадження, рухався в попутному напрямку із допустимою швидкістю руху.

Таким чином, у зв'язку з неправильним застосуванням суддею місцевого суду норм матеріального та процесуального права, постанова підлягає скасуванню, як незаконна, з прийняттям судом апеляційної інстанції нової постанови.

Оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується вищезазначеними доказами, апеляційний суд викладає опис фактичних обставин встановлених під час апеляційного провадження, відповідно до яких ОСОБА_1 02.11.2017 року о 18 год. 00 хв. в м. Хмельницькому по вул. Львівське шосе, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись в крайній правій смузі, виконуючи маневр лівого повороту, в порушення вимог п.п.10.1, 10.4, 10.6 ПДР України, не переконався в безпечності даного маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який рухався по Львівському шосе зі сторони вул. Хотовицького в напрямку вул. Західно-Окружна. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Разом з тим, у відповідності до положень ч.4 ст.38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

З урахуванням того, що кримінальне провадження закрите слідчим СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області 24 листопада 2017 року (а.с.4-зворот), строки накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи в апеляційному суді закінчилися, а тому відповідно до положень п.7 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.294, п.7 ст.247 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Поновити строк ОСОБА_2 на оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 14 грудня 2017 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрити відносно нього провадження на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області Вітюк І.В.