Справа № 185/1145/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року. Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Тимченко С.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На думку органу, що склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за даною статтею, останній 10.02.2018 року о 12 годині 20 хвилин по вул. Осипенко, 1 в с. Карабинівка Павлоградського району, керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат 2,24%.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнав, та зазначив, що 10 лютого 2018 року близько 12 годині, він знаходився в автомобілі НОМЕР_2, в районі буд. № 1 вул. Осипенко, с. Карабинівка Павлоградського району. Так як зазначений автомобіль зламався, а саме двигун не працював, він подзвонив знайомому щоб той приїхав та відбуксирував його транспортний засіб. Після чого він сів на місце водія та став чекали доки підїде знайомий. В цей час він почав випивати спиртні напої. Через декілька хвилин до транспортного засобу підійшли працівники поліції та висловили підозру про те, що він керував автомобілем у стані алкогольного спяніння. Він намагався пояснити, що він не мав наміру їхати. Але інспектор на його пояснення не реагував, говорив, що вони їхали за ним, та що в них про це є відеоматеріал. Він не заперечував, що вживав спиртні напої. При огляді на стан спяніння на місці, було виявлено стан його алкогольного сп`яніння. Разом з цим ним категорично заперечувався сам факт керування автомобілем.

Вислухавши пояснення водія ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши та зіставивши їх між собою, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1І відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, правопорушенням є протиправна, винна /умисна або необережна / дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 та ст. 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення суддя обов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Порядок провадження у справах про адміністративні порушення визначається законодавством України про адміністративні правопорушення, Кодексом України про адміністративні правопорушення та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції 06.11.2015 № 1376 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941 (надалі - Інструкція).

Відповідно до п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров*я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладу охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його не згоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Тобто до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона керує транспортним засобом у стані сп`яніння.

Відповідно до роз`яснень, що міститься в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 р. № 14 під керуванням транспортними засобами слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, не залежно від того, керує особа транспортними засобами, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував факт перебування 10.02.2018 року о 12.00 годин у стані алкогольного сп яніння, однак категорично заперечив факт керування транспортним засобом. Зазначив, що автомобілем він не керував і не збирався цього робити, а мав лише чикав на знайомого щоб той відбуксирував його транспортний засіб, оскільки він був зламаний.

Відповідно до пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, прізвища, яких відрізняються у протоколі про адміністративне правопорушення від письмових пояснень, де зазначено «Рендейко», також останні не підтверджують факт керування транспортним засобом, а лише факт проведення огляду на стан спяніння ОСОБА_1 Інших свідків, та доказів особою, яка складала протокол, не вказано.

Згідно наданого відеозапису підтверджуються лише пояснення ОСОБА_1, надані в судовому засіданні, про те, що він не здійснював керування автомобілем, а лише перебування його в транспортному засобіавтомобілем НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 1 ст.260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, крім іншого, допускаються адміністративне затримання особи, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Зокрема, відповідно до ст.265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, перелічені у ч.1-й цієї статті, у тому числі частинами першою, другою, третьою і четвертою ст.130 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ж із ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп'яніння..

Відповідно до рапорту працівників поліції, останні передали керування транспортним засобом тверезому водію, однак доказів не надали, оскільки згідно наданого відеозапису вбачається тільки той момент, коли транспортний засіб марки «ЗАЗ 110307» д. н. АЕ7671 АХ перебував вже у дворі якогось будинку. В наданих поясненнях свідків про цей факт також нічого не зазначено.

Тобто, належні докази, які свідчили б про те, що 10.02.2018 року о 12.20 год. по вул. Осипенко, 1 в с. Карабинівка Павлоградського району, ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_2 в стані алкогольного спяніння у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1І з кваліфікацією його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю .

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За вище зазначених обставин, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в десятиденний строк.

Суддя С.О. Тимченко.

Постанова набрала чинності _____________2018 року.

Строк предявлення постанови до виконання три місяця.