Дата документу 04.05.2018
Справа № 501/1138/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Вергопуло К.В.,

за участю:

секретарів судового засідання Радіонова К.С., Черняєвої С.В.,

захисника адвоката ОСОБА_1,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

в присутності:

консула Генерального консульства ОСОБА_3 Федерації в ОСОБА_4 ОСОБА_4,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу прикордонної служби «Чорноморськ», про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця України, громадянина ОСОБА_3 Федерації, який є членом екіпажу судна «LKM EUROPE» (прапор «Маршалові острови»), проживає за адресою (зі слів): ОСОБА_3 Федерація, АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 04 травня 2018 року, о 08 годині 00 хвилин, під час зняття з судна «LKM EUROPE» (прапор «Маршалові острови»), на МкМО «ВG-20» на рейдовій столиці №351 ділянки відповідальності впс «Чорноморськ», громадянин ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2 вчинив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Держаної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов'язків, а саме відмовився виконати неоднаразову законну вимогу - спуститися з судна.

На думку особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185-10 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та показав суду, що є членом екіпажу судна «LKM EUROPE» та що 04 травня 2018 року, під час його перебування на судні, яке прямувало до виходу з територіальних вод України, він відмовився виконати вимогу працівників прикордонної служби України та зійти з борту судна, в звязку із чим був затриманий та примусово знятий із судна.

Дослідивши докази по справі, суд доходить таких висновків.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Судом встановлено, що 04 травня 2018 року, о 08 годині 00 хвилин, громадянин ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2, який є членом екіпажу судна «LKM EUROPE» (прапор «Маршалові острови»), яке після здійснення прикордонного контролю прямувало з порту Чорноморськ до виходу з територіальних вод України, був затриманий та знятий з судна працівниками прикордонної служби України в звязку із підозрою у вчиненні на території України кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України (дезертирство), на підставі відповідного доручення на проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.36 КПК України.

Після затриманнявідносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне затримання в порядку ст.261 КУпАП та протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Висновки суду щодо встановлених судом обставин, крім показань особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджуються показаннями свідків.

Так, свідок ОСОБА_5, працівник прикордонної служби України, показав суду, що ОСОБА_2, який є членом екіпажу судна «LKM EUROPE», яке після здійснення прикордонного контролю прямувало з порту Чорноморськ до виходу з територіальних вод України, прикордонного контролю був затриманий та знятий з судна в звязку із розшуком за вчинення кримінального правопорушення. Після цього відносно ОСОБА_2 ним було складено протокол про адміністративне затримання та протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_6, працівник прикордонної служби України, показав суду, що ОСОБА_2 за наказом керівництва був затриманий та знятий з судна.

Свідок ОСОБА_7, працівник компанії, яка є агентом судна «LKM EUROPE», показав суду, що після здійснення прикордонного контролю судно прямувало з порту Чорноморськ до виходу з територіальних вод України. ОСОБА_2, який є членом екіпажу, був знятий з судна.

Висновки суду підтверджуються також матеріалами справи:

- протоколом про адміністративне затримання ОСОБА_2 04 травня 2018 року в порядку ст.261 КУпАП (а.с.8);

- протоколом про вчинення ОСОБА_2 04 травня 2018 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП (а.с.1);

- рапортами працівників прикордонної служби України, згідно яких громадянин ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2, який є членом екіпажу судна «LKM EUROPE», був знятий з судна на підставі команди про його зняття (а.с.3, 4);

- ухвалами слідчих суддів Приморського районного суду м.Одеси від 25 листопада 2016 року та 03 жовтня 2017 року про затримання ОСОБА_2, якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, з метою його приводу в судове засідання для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.с.30-35);

- дорученням Військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України органам Державної прикордонної служби України на проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.36 КПК України щодо здійснення розшуку та затримання ОСОБА_2 (а.с.37-38);

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.41);

- довідкою-рапортом про скасування рішення щодо пропуску через кордон України ОСОБА_2 (а.с.42).

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 було затримано органом Державної прикордонної служби України, який, відповідно до ст.41 КПК України, є оперативним підрозділом, який здійснює слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого, прокурора, на виконання ухвали слідчого судді про його затриманняз метою його приводу в судове засідання для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таке ж право надано органам Державної прикордонної служби України статтею 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

Відповідно до п.5 ст.28 Закону України «Про державний кордон України» органи Державної прикордонної служби України мають право знімати з судна і затримувати осіб, які вчинили злочин і підлягають кримінальної відповідальності за законодавством України, передавати цих осіб органам досудового розслідування, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Згідно ч.11 ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: a) законне ув'язнення особи після засудження її компетентним судом; b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом; c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення; d) затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу; e) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг; f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному вїзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

За таких обставин дії працівників Державної прикордонної служби України щодо затримання ОСОБА_2 суд визнає обґрунтованими.

Однак, суд вважає, що в діях ОСОБА_2, який відмовився виконати вимогу військовослужбовця Держаної прикордонної служби України, відсутня злісна непокора в розумінні вимог частини 1 статті 185-10 КУпАП.

Суд вважає, що така відмова особи під час її затримання не може вважатися такою, що вчинена під час виконання військовослужбовцем Держаної прикордонної служби України своїх службових обов'язків.

Виходячи із змісту ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, щодо якої винесено постанову, її представником, захисником.

У випадку пропуску зазначеного строку з поважних причин (в тому числі через несвоєчасне отримання копії постанови особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час винесення постанови) цей строк за заявою особи може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором лише у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною другою статті 250 цього Кодексу.

Суддя