Провадження № 3/742/318/18
Єдиний унікальний № 742/1110/18
Постанова

Іменем України

19 квітня 2018 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

секретаря Назаренко О.О.,

за участі сторін:

особи, що притягується до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 742/1110/18, яка надійшла від Прилуцького відділу поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

пров. Партизанський б.7, з даних протоколу працюючого водієм

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

04.04.2018 року о 11 год. 00 хв. на 27 км автошляху Прилуки-Сергіївка ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2705 /д.н.з. НОМЕР_1/ з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надав показання, що дійсно 04.04.2018 року на автошляху Прилуки-Сергіївка здійснював керування транспортним засобом ВАЗ 2107 /д.н.з. НОМЕР_1/ та був зупинений працівниками поліції з підстав начебто відсутності ближнього світла фар в автомобілі. В подальшому, працівники поліції, через підозріло почервоніле в нього обличчя, запропонували на місці зупинки транспортного засобу оглянути його на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. Незважаючи на категоричні заперечення з результатами проведеного огляду, працівники поліції склали адміністративний протокол. ОСОБА_1 не зміг пояснити причини беззастережного підписання ним протоколу, мотивуючи лише не усвідомленням правових наслідків своїх дій, однак категорично заперечив надання ним письмового пояснення на окремому аркуші, що долучений до матеріалів адміністративної справи /а.с.3/.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_3 надав показання, що він, працюючи на посаді інспектора СРПП № 2 Прилуцького ВП, разом з інспектором

поліції ОСОБА_4, 04.04.2018 року зупинили транспортний засіб ВАЗ 2107 /д.н.з. НОМЕР_1/ з підстав відсутності ближнього світла фар в автомобілі. Під час зясування у водія ОСОБА_1 причини технічної несправності транспортного засобу, було виявлено у останнього різкий запах алкоголю з порожнини рота, нехарактерне почервоніння обличчя та невнятну мову. Вказані ознаки є характерними ознаками стану алкогольного спяніння, а відтак було запропоновано водієві ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Незважаючи на вказану пропозицію, водій категорично відмовився від проведення огляду на місці та проводити відповідний огляд в найближчому закладі охорони здоров'я. Свідок підтвердив, що ОСОБА_1 особисто надавав письмові пояснення, зазначаючи про відмову від проведення огляду в лікарні та визнання вини. На пропозицію головуючого по справі, оглянувши письмове пояснення, що долучене до матеріалів адміністративної справи /а.с.3/, зазначив про його автентичність та написання саме особою, що притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи визнання ОСОБА_1 факту перебування двох працівників поліції в момент оформлення адміністративного протоколу, в судовому засіданні було допитано як свідка ОСОБА_4 Присутність останнього було підтверджено показаннями особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Свідок ОСОБА_4 надав аналогічні показання свідкові ОСОБА_3, детально пояснивши весь перебіг подій, що передували оформленню адміністративного протоколу. Окрім того, свідком було також підтверджено факт особистого надання ОСОБА_1 письмових пояснень, що долучені до матеріалів справи. Огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного спяніння та його відмову від проходження відповідного огляду в медичному закладі було зафіксовано в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Від вказаних осіб інспектором Сизенцовим Д.С. були відібрані письмові пояснення, які також долучені до адміністративного протоколу /а.с.4/.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_5, який залучався інспектором поліції як свідок при складанні протоколу, надав аналогічні показання свідку ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в частині відмови ОСОБА_1 як від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, так і від проведення відповідного огляду в закладі охорони здоров'я. Окрім того, свідок підтвердив і факт відібрання від нього поліцейськими письмових пояснень, що долучені до матеріалів справи /а.с.4/.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та доводи його захисника, допитавши свідків, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Аналіз всіх показань ОСОБА_1, що були надані ним в судовому засіданні, не дозволяють суду взяти їх за основу правдивого пояснення ним подій, оскільки спростовуються матеріалами справи, показаннями допитаних в судовому засіданні свідками та встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами.

Окрім того, факт вчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних та досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 034914, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним із джерел доказів, письмовими поясненнями особи-правопорушника /а.с.3/, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 /а.с.4/. Вище вказані докази є такими, що повністю узгоджуються між собою та не викликають жодних сумнівів щодо їх

належності та достовірності.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до положень ч.1 ст.130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1, порушуючи вимоги п.2.5 ПДР України, скоїв правопорушення, що передбачене диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Заперечення ОСОБА_1 факту надання ним письмових пояснень, спростовується показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які узгоджуються як між собою, так і з іншими письмовими доказами. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, в графі «до протоколу додаються» міститься запис пояснення водія, що дають обґрунтовані підстави стверджувати про надання ОСОБА_1 працівникам поліції письмового пояснення з приводу порушення ним ПДР. Дане твердження посилюється і тим фактом, що ознайомившись з протоколом водій не заперечував щодо вказаних записів, тим самим підтвердивши їх відповідність. Фактичне заперечення надання ним вказаного пояснення відбулось лише під час судового розгляду, що на думку суду свідчить про певне моделювання позиції захисту з врахуванням і осмисленням фактичних обставин справи.

Більше того, навіть візуальний огляд підписів ОСОБА_1, а саме в протоколі про адміністративне правопорушення, договорі про надання правової допомоги від 06.04.2018 року, ксерокопії паспорту, в співставленні з підписом в письмовому поясненні, за умови ненадання стороною захисту інших належних та допустимих доказів, з огляду ст.252 КУпАП, дають обґрунтовані підстави стверджувати про виконання їх однією особою.

Пояснення ОСОБА_1 щодо не усвідомлення ним наслідків беззастережного підписання протоколу про адміністративне правопорушення, з огляду на тривалість водійського стажу та тимчасове вилучення водійського посвідчення, є непереконливими. Посилання особи, що притягується до адміністративної відповідальності на упередженість та протиправність дій працівників поліції, на думку суду є безпідставними, оскільки останній не оскаржував їх дії у встановленому законом порядку ані після складання адміністративного протоколу, ані під час розгляду справи в суді. Також, відсутні обставини, які б доводили і будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні саме його до адміністративної відповідальності.

Відсутність відео фіксації в матеріалах адміністративної справи жодним чином не спростовують правомірність складення працівниками поліції адміністративного протоколу, а відтак доводи сторони захисту і в цій частині є безпідставними.

Оскільки в судовому засіданні не здобуто доказів порушення працівниками поліції ст.266 КУпАП, приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за

№ 1413/27858 /далі - Постанова/, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 /далі - Порядку/, суд вважає письмові докази, що містяться в адміністративній справі, та показання безпосередньо допитаних свідків як належні та допустимі, оскільки стосуються предмета доказування.

Доцільності допиту в судовому засіданні інших осіб, заявлених стороною захисту, суд не вважає за необхідним, оскільки сукупність досліджених та перевірених доказів в судовому засіданні в їх взаємозвязку переконливо свідчать про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Міркування сторони захисту про те, що при формулюванні суті правопорушення поліцейським у протоколі повинен вказуватися п.6,8 Порядку замість п.2.5 Правил дорожнього руху, на думку суду, є неспроможнім, оскільки саме згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху на водія покладено обов'язок на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп'яніння, а цей встановлений законом порядок і відображений у затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 Порядку.

ОСОБА_1, стверджуючи про свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, фактично заперечує факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, однак не наводить жодних доводів, які б свідчили, що він погодився на законну вимогу працівника поліції.

Посилання на не виявлення ознак алкогольного спяніння свідком ОСОБА_5 у водія ВАЗ-2705 /д.н.з. НОМЕР_2/ жодним чином не спростовують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки свідок беззаперечно підтвердив факт ухилення водія на пропозицію працівників поліції як від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, так і від проведення відповідного огляду в закладі охорони здоров'я. Окрім того, свідок підтвердив, що ОСОБА_1 був обізнаний про причини необхідності проведення відповідного огляду та під час складання адміністративного протоколу визнавав себе винним у порушенні вимог ПДР.

Разом з тим, доводи сторони захисту щодо некоректності зазначення поліцейськими в протоколі про адміністративне правопорушення однієї з ознак алкогольного спяніння, що були виявлені у ОСОБА_1, заслуговують на увагу. Так, згідно п.3 Постанови однією з ознак алкогольного спяніння є «порушення мови», натомість в протоколі зазначено як «невнятна мова». Вказане формулювання, на думку суду, є неприйнятним у предявленому обвинуваченні, може бути підданим неоднозначному трактуванні, а відтак підлягає виключенню. Більше того, в судовому засіданні не здобуто доказів в підтвердження факту наявності на момент складення адміністративного протоколу в ОСОБА_1 саме порушення мови. Разом з тим, наявність інших ознак алкогольного спяніння було беззаперечно встановлено з показань допитаних в судовому засіданні свідків та письмових доказів, а наявність почервонілого забарвлення шкіри обличчя взагалі визнається самим правопорушником.

Згідно з вимогами ст.ст.251,273 КУпАП експертиза може бути призначена в суді виключно у випадках, коли виникає потреба в спеціальних знаннях і з метою отримання даних, що мають значення для правильного вирішення справи. Коли ж з'ясування конкретних обставин справи не потребує спеціальних знань, а також не має значення для правильного вирішення справи призначення експертизи є неприпустимим, як є неприпустимим і призначення експертизи для вирішення

правових питань. Доцільності проведення почеркознавчої експертизи на предмет відповідності виконання письмового пояснення саме ОСОБА_1 /а.с.3/, з урахуванням наявних в матеріалах справи та здобутих в судовому засіданні доказів, суд не вбачає.

Крім того слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

За фактичних обставин справи беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 не виконав обовязок, що покладений на водія вимогами п.2.5 ПДР України щодо проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння, за що і повинен нести відповідальність. Стороною захисту не наведено переконливих доводів, які б свідчили як про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, так і самої події.

Положеннями ст.23 КУпАП визначено, що адміністративні стягнення є мірою відповідальності та застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно положень ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Обставин, які пом'якшують, чи обтяжують відповідальність у справі не встановлено.

Об'єктом правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Та обставина, що ОСОБА_1 працює водієм і позбавлення права його керувати транспортним засобом може поставити у скрутне матеріальне становище, з огляду на невизнання вини у інкримінованому правопорушенні, приписи ч.3 ст.30 КУпАП та без альтернативність санкції, не є сама по собі підставою для не призначення покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40 1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст.ст.23,33,40-1, ч.1 ст.130, ст.283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового

виконання постанови відповідно до ст.308 КУпАП, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн..

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду

Чернігівської області ОСОБА_7