Номер провадження: 33/785/203/18
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю секретаря Тьосової Я.В.; особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 30.11.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 51 (п'ятдесят одна) грн. з конфіскацією тварини (собака породи «німецька вівчарка»)

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 18.10.2017 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, на автостоянці за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 59 Б, собака породи «німецька вівчарка», яка належіть ОСОБА_2, знаходячись без намордника та повідка, порвала штани та вкусила ОСОБА_4 за руку, в результаті чого він отримав тілесні ушкодження.

За даним фактом, відносно ОСОБА_2, було складено протокол серії ГП №469619 від 06.11.2017 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП України.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2, не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, посилаючись на те, що воно ухвалено з порушенням норм процесуального права, порушує питання щодо скасування постанови, оскільки не встановлені обставини, які мають значення для справи та ці обставини були неповно з'ясовані при розгляді зазначеної адміністративної справи.

В обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги зазначив, що при розгляді справи не був присутній у зв'язку з поганим самопочуттям, постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 30.11.2017 року отримав лише 21.12.2017 року. Що на його думку вказує на поважність причини пропуску строку на оскарження постанови суду.

Крім того апелянт послався на те, що 18.10.2017 року між ним та ОСОБА_4 відбувся конфлікт, в результаті якого останні поштовхали один одного та з погрозами зі сторони ОСОБА_4 і трохи пізніше його сина, який був з пістолетом, розійшлися. Собака знаходилася в той момент з дружиною ОСОБА_2 на повідку. В момент конфлікту через зачепи за машину і було пошкоджено одяг обох. Його дружина не надавала собаці жодних команд, і на його думку, якщо б було відпущено собаку, то ОСОБА_4 було б нанесені серйозні пошкодження. Довідка з лікарні, яка була надана ОСОБА_4, не містить жодних печаток та інших обов'язкових реквізитів.

Відповідно до цього, ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, розглянути його апеляційну скаргу, постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 30.11.2017 року скасувати, а провадження по справі закрити, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, заслухавши апелянта ОСОБА_2 та його представника - адвоката ОСОБА_3, які підтримали клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу та просили їх задовольнити, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника, допитавши свідків, апеляційний суд вважає необхідним поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без зміни, виходячи з наступного:

Згідно зі ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи був проведений без участі ОСОБА_2, а постанова суду першої інстанції винесена 30.11.2017 року.

В матеріалах адміністративної справи є свідчення про направлення апелянту копії постанови суду, як це передбачено ст. 285 КУпАП / а.с. 48/, але відсутні свідчення про отримання копії постанови апелянтом в строк, передбачений для апеляційного оскарження постанови.

Як вказує в своїй заяві про поновлення строку для апеляційного оскарження постанови районного суду ОСОБА_2, копія постанови була отримана ним лише 21.12.2017 року, а апеляційна скарга надійшла до суду поштою 09.01.2018 року, що підтверджується штампом канцелярії Суворовського районного суду Одеської області, тобто в передбачений законом строк.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апелянта в частині отримання ним постанови після спливу строку на оскарження постанови районного суду є обґрунтованими, апеляційна скарга подана ним в передбачений законодавством строк, в зв'язку з чим строк на оскарження постанови районного суду повинен бути поновлений.

Що стосується доводів ОСОБА_2 про його невинуватість у вчиненому правопорушенні, то апеляційний суд також вважає їх необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення,завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного в ч. 2 ст. 154 КУпАП необхідно з'ясувати чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, порушила встановлені правила тримання собак… і що саме ці дії спричинили заподіяння шкоди здоров'ю людей…

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт підтвердив свої пояснення щодо конфлікту його конфлікту з гр-ном ОСОБА_4, не заперечував того, що при цьому він був з собакою, яка належить йому, але наполягав на тому, що правил тримання собак не порушував і ніякої шкоди від дій собаки ОСОБА_4 заподіяно не було. При цьому визнав факт того, що його собака знаходилась без намордника, однак зазначив, що вона ОСОБА_4 не кусала, а обставини нібито того, що ОСОБА_4 покусала собака, були останнім спеціально сфальсифіковані.

Вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 154 КУпАП, в зв'язку з чим просив постанову суду відносно нього скасувати, а провадження по справі закрити.

Представник апелянта - адвокат ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_2, а також його пояснення в апеляційному суді та просив постанову районного суду скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_5 підтвердила обставини того що між її чоловіком ОСОБА_2 та ОСОБА_4 стався конфлікт, а також не заперечувала, що з ними була собака, яка була без намордника. Але при цьому свідок наполягала на тому, що собака була на короткому повідку і під час сварки її чоловіка з ОСОБА_4 вона її стримувала і вона останнього не кусала. Вважає. що ОСОБА_4 навмисно спровокував конфлікт.

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що 18.10.2017 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, вона поставила свій автомобіль на стоянку та пішла до виходу. В цей час ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_5 вигружали з автомобіля речі. Потім вона почула крики і побачила, що якийсь чоловік накинувся на ОСОБА_2 з криками. В цей час, собака ОСОБА_2 почала гавкати, але вона не бачила, щоб чоловіка кусала собака. З чого почався конфлікт їй невідомо.

Однак, апеляційний суд вважає, що матеріалами адміністративної справи доведено вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 469619 від 06.11.2017 року, згідно з яким18.10.2017 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, на автостоянці по вул. Академіка Заболотного, 59 Б в м. Одеса, , собака породи «німецька вівчарка», яка належіть ОСОБА_2, знаходячись без намордника та повідка, порвала штани та вкусила ОСОБА_4 за руку, в результаті чого він отримав тілесні ушкодження / а.с. 1 /.

Обставини скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення підтверджуються заявою ОСОБА_4 в Суворовський ВП в м. Одесі від 19.10.2017 року /а.с. 3/ в якій він пояснив, що під час його зустрічі з двома громадянами, з яким була собака породи «західноєвропейська вівчарка», він відчув біль в руці і зрозумів, що собака його вкусила. Коли він звернувся з приводу цього до чоловіка, то той вдарив його в плече, а потім він почув, як жінка скомандувала собаці «фас», після чого собака вкусила його за ногу та порвала штани. Він почав телефонувати в поліцію та знайомим, а люди з собакою намагались піти. Він почав їх зупиняти, але чоловік відповідав нецензурною лайкою та погрожував ще раз натравити на нього собаку. В цей час їх наздогнав його син ОСОБА_7 і вони продовжили йти за чоловіком з собакою, але він сів в автомобіль і уїхав / а.с. 3-5/.

Ця заява знайшла своє відображення у рапорті на ім'я начальника Суворовського ВП в м. Одесі / а.с. 2 /.

Наявність у гр-на ОСОБА_4 тілесних ушкоджень підтверджується довідкою травмопункту КУ «Міська поліклініка № 29» Суворовського району м. Одеси / а.с. 7 /, а також фотознімками гр- на ОСОБА_4 пошкодження одежі та перев'язаною рукою / а.с. 10-12 /.

Висновком УОП СП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_8, згідно якого відносно ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол за ч. 2 ст. 154 КУпАП / а.с. 13 /.

Належність ОСОБА_2 собаки породи «Німецька вівчарка» підтверджується документами / а.с. 23-25 /.

Наявні у матеріалах справи докази, вказують на те, що потерпілий ОСОБА_4 був укушений собакою ОСОБА_2, яка на той час була без намордника та яка в ході подальшої між цими особами сварки знову укусила потерпілого та порвала його одежу.

Посилання правопорушника та свідка ОСОБА_5 на неможливість належною останнім собакою вчинити укус сторонньої людини з посиланням на її належне дресирування, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки наслідки вчиненого свідчать про протиле6жне.

Крім того, апеляційний суд вважає безпідставними твердження апелянта про належність довідки з травмпункту щодо наявності на тілі потерпілого укусів, оскільки зазначена довідка виконана на відповідному бланку, підписана лікарем, а інші дані, які вказують на її неналежність апеляційному суду надано не було.

За таких обставин вважаю, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 154 КУпАП, оскільки вінпорушив встановлені правила тримання собак і саме ці дії спричинили заподіяння шкоди здоров'ю людей порушила встановлені правила тримання собак… і що саме ці дії спричинили заподіяння шкоди здоров'ю людей…

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні, а тому його слід визнати, що висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП є законним та обґрунтованим доказами адміністративної справи та добутими в судовому засіданні.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, так як в судовому засіданні ОСОБА_2, а також свідок ОСОБА_5 визнали, що на момент виникнення конфлікту з гр-ном ОСОБА_4, вони знаходились в місці де ходять люди і при цьому їх собака породи «західноєвропейська вівчарка» була без намордника. що також є порушенням правил тримання собак.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП.

Так, з постанови суду вбачається, що при визначенні розміру штрафу та конфіскації собаки, судом першої інстанції були враховані характер скоєного правопорушення, особа правопорушника, в зв'язку з чим судом першої інстанції було визначене адміністративне стягнення у виді розміру штрафу та конфіскації тварини, як єдиного адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,-

постановив

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку на оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 30.11.2017 року - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 30.11.2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 30.11.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.154 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 51 (п'ятдесяти одної) грн. з конфіскацією тварини / собака породи німецька вівчарка / - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М.Прібилов.