Справа №580/1997/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Бакланов Р.В.
Номер провадження 33/788/63/18 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Рунов В. Ю. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення № 580/1997/17 за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 22 грудня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки працівником поліції був порушений встановлений законом порядок направлення на огляд для визначення стану сп'яніння та сам порядок, внаслідок чого складений протокол є недопустимим доказом, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Також зазначає, що судом не був допитаний лікар для встановлення об'єктивності складеної ним довідки.

Постановою судді Лебединського районного суду Сумської області від 22.12.2017 ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 320 грн. судового збору.

Відповідно до постанови судді, 23.09.2017 о 23 год. 50 хв. ОСОБА_3 по вул. Сумській в м. Лебедині керував мотоциклом Musstang НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, який встановлений відповідно довідки Лебединської ЦРЛ, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 522151 від 20.10.2017, суддя суду першої інстанції дійшов висновку про те, що водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

Зазначені висновки судді суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах.

Зокрема, факт вчинення водієм ОСОБА_3 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, крім зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, об'єктивно підтверджується іншими доказами у справі, а саме:

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 (а.с.5), згідно яких 23.09.2017 вона знаходилась на дні народження у свого знайомого. Близько 23-30 години вона попросила ОСОБА_3 відвести її додому, при цьому їй було відомо, що останній вживав спиртне. В подальшому вони почали рух на мопеді в сторону вул. Селищанської, мопедом керував ОСОБА_3, а вона сиділа позаду нього. Рухаючись в сторону центра міста в районі перехрестя вул. Сумської та площі Волі ОСОБА_3 не втримав кермо і вони врізалися в бордюру та вилетіли з мопеда;

- протоколом допиту ОСОБА_3 (а.с.4), які узгоджуються з вказаними вище письмовими поясненнями свідка щодо обставин керування ним транспортним засобом;

- показаннями в суді першої інстанції працівника поліції ОСОБА_6, згідно яких в ніч з 23 на 24.09.2017 за участю ОСОБА_3 сталося ДТП, після чого останній та його пасажир були доставлені до Лебединської ЦРЛ, де лікарем була надана медична допомога ОСОБА_3 та був встановлений факт перебування ним у стані алкогольного сп'яніння. Від госпіталізації ОСОБА_3 відмовився, а через деякий час знову був доставлений до лікарні та госпіталізований;

- показаннями в апеляційному суді свідка - лікаря ОСОБА_7, який пояснив, що 24.09.2017 до Лебединської ЦРЛ був доставлений ОСОБА_3, який зі слів останнього внаслідок ДТП впав зі скутера. Під час огляду ним було встановлено, що ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп'яніння, на підставі чого він склав відповідну довідку, а ці відомості заніс до журналу запису амбулаторних операцій (а.с.15-20). ОСОБА_3 категорично відмовився від госпіталізації та від здачі крові для аналізу на стан сп'яніння;

- копією медичної довідки, згідно якої ОСОБА_3 перебував 23.09.2017 у стані алкогольного сп'яніння (а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, висновком експерта тощо, а згідно ч.2 цієї норми Закону обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Крім того, наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і безпосередніми показаннями ОСОБА_3 в суді, який заперечив свою вину у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративні правопорушення, а також у постанові судді щодо керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Вказані показання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не можуть бути узяті до уваги, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, повністю спростовуються наведеними вище та дослідженими в судах першої та апеляційної інстанціях доказами, які узгоджуються між собою, а тому вони є недостовірними доказами захисту.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що довідка лікаря є недопустимим доказом, а працівником поліції була порушена процедура направлення для проведення огляду на стан сп'яніння та встановлений порядок здійснення такого огляду, то вони також є необгрунтованими і не можуть бути прийнятими до уваги.

Так, установленим порядком проходження медичного огляду є визначена у ст.266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в МЮ 11.11.2015 за № 1413/27858) і п.п.3-14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами), процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння і безпосередньо порядок проведення такого огляду.

Згідно встановленої вказаним законодавством України процедури огляд водія на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або ж у відповідному закладі охорони здоров'я.

В той же час, вказаний порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, а також сам порядок проведення такого огляду, встановлений законом безпосередньо у відношенні лише тих водіїв транспортних засобів, щодо яких саме у працівника поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння. У разі ж вчинення ДТП, внаслідок якого є особи, що травмовані, проведення огляду на стан сп'яніння учасників цієї пригоди здійснюється виключно лікарем у закладі охорони здоров'я, а не працівником поліції із застосуванням спеціальних технічних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3, який під час керування транспортним засобом потрапив у ДТП, був доставлений до Лебединської ЦРЛ, де у нього були виявлені ушкодження голови, у зв'язку з чим лікарем-хірургом йому була надана невідкладна медична допомога, а також під час огляду лікарем встановлено, що він перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Та обставина, що у ОСОБА_3 не відбиралися зразки біологічних середовищ для проведення лабораторних досліджень, жодним чином не впливає на об'єктивність складеної лікарем довідки та ніяким чином не спростовує викладені в ній висновки, а пояснюється тим, що ОСОБА_3 сам у категоричній формі відмовився від здачі відповідних аналізів для визначення стану сп'яніння (а.с.22). При цьому, здійснити відбір зразків для аналізу у будь-який інший встановлений законом спосіб лікар можливості не мав.

Надані ОСОБА_3 копії виписок із його медичної карти, на думку апеляційного суду, не можуть бути достовірними доказами того, що він керував транспортним засобом не в стані алкогольного сп'яніння, оскільки лабораторні дослідження були проведені на підставі зразків крові, що були відібрані у нього через тривалий проміжок часу після вчинення ДТП.

Зокрема, згідно виписки № 4224 Лебединської ЦРЛ алкоголь в крові ОСОБА_3 від 13-00 години 24.09.2017 (приблизно через тринадцять годин після вчинення ДТП) становив 0,09 0/00, а у відповідності до виписки № 12861 в аналізі крові, який був зроблений ще пізніше 24.09.2017, вже після того, як ОСОБА_3 був доставлений до КЗ СОР «СОКЛ», етилового спирту не виявлено, що лише підтверджує факт перебування ним в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом, оскільки вміст спирту в його крові поступово зменшувався протягом доби.

Є необґрунтованими та не можуть бути прийнятими до уваги також і доводи апеляційної скарги про те, що в суді першої інстанції не був допитаний лікар, оскільки жодних клопотань від ОСОБА_3 з цього приводу не надходило, а тому рішення в даній справі було прийнято суддею на підставі наданих сторонами доказів.

Свідок ОСОБА_7 був допитаний апеляційним судом і його показання підтвердили складену ним довідку щодо перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп'яніння в момент доставлення його у лікарню і обстеження після ДТП за його участю.

З огляду на викладене, враховуючи вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останнього.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення був розглянутий суддею суду першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозв'язку є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП? а тому твердження останнього щодо невідповідності висновків судді суду першої інстанції фактичним обставинам даної справи про адміністративне правопорушення та порушення норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 суддею суду першої інстанції в повному обсязі були дотримані положення ст.ст.268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 22 грудня 2017 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіРунов В. Ю.