Єдиний унікальний номер 234/123/18 Номер провадження 33/775/113/2018
Єдиний унікальний номер: 234/123/18
Справа № 33/775/113/2018 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року місто Бахмут Донецької області

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області Смірнова В.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 29 січня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянина України, не працюючого, мешкає у АДРЕСА_1, -,

було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та йому призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Краматорського міського суду Донецької області від 29 січня 2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановою суду встановлено, що 28.12.2017 року о 14 годині 00 хвилин в м. Краматорськ по вул. Паркова біля буд.№79, ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ2105, державний номер НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з рота, хитка хода, не чітке мовлення). Від проходження медичного огляду на місці зупинки та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник прохав поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та закрити провадження в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали судової справи, прихожу до висновку, що клопотання та апеляційна скарга підлягають задоволенню, а постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі за таких підстав.

ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 були належним чином повідомлені про дату розгляду судової справи в апеляційному суді; захисник подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що справу було розглянуто без участі ОСОБА_2, копію оскаржуваної постанови він отримав 12 лютого 2018 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням (а.с. 25) Апеляційна скарга підписана захисником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 і зареєстрована у суді першої інстанції 21 лютого 2018 року.

За таких обставин, прихожу до висновку про те, що строк на подачу апеляційної скарги пропущений із поважних причин, та має бути поновлений.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до наступних висновків.

Так, 29 січня 2018 року суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за його відсутності, не прийнявши до уваги його заяву від 15 січня 2018 року про відкладення розгляду справи 16 січня 2018 року у зв'язку з хворобою останнього, що підтверджено довідкою МКЛ м. Слов'янська ( а.с. 8,9); заяву від 22 січня 2018 року, яка зареєстрована у суді 26 січня 2018 року, з клопотанням про повідомлення ОСОБА_2 про час та дату слухання справи про адміністративне правопорушення ( а.с. 16); будь-яких відомостей щодо належного отримання повідомлення про місце, дату та час розгляду зазначеної справи ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Таким чином, з урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст.268 КУпАП) права, якими наділена особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, тощо, що є безумовною підставою для скасування постанови суду.

За таких підстав, вважаю, що постанова суду підлягає скасуванню.

Суд, розглядаючи справу у відсутності ОСОБА_4 порушив його права, передбачені ст.268 КУпАП, тобто гарантії справедливості судового процесу.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об?єкта і цілі ст.6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25, ЄСПЛ 2002-II, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 р.

Відповідно до вимог ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до вимог цього ж Кодексу підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше трьох місяців з дня вчинення правопорушення.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 247 КупАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як встановлено, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, по факту якого складений протокол відносно ОСОБА_2, мало місце 28 грудня 2017 року.

Таким чином на момент розгляду апеляційної скарги 12 квітня 2018 року закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, тому провадження по справі підлягає закриттю.

Крім того, необхідно зазначити наступне.

Можна погодитись з узагальненим науково-консультативним висновком Науково-Консультативної Ради при Вищому Адміністративному Суді України, який викладений у листопаді 2017 року.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов:

вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

закінчення встановленого законом двомісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення).

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов'язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб'єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Виходячи з наведеного, апеляційним судом не перевіряються обставини та винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 29 січня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та йому призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Донецької області В.В.Смірнова