АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5785/17 Номер провадження 33/786/78/18Головуючий у 1-й інстанції Антонов А. В. Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Маліченко В.В., з участю: секретаря судового засідання Пархоменко Ю.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 19 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 19 жовтня 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 20400 гривень на користь держави з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів терміном на 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_2 320 грн. судового збору.

ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 08.09.2017 року о 12 год.58 хв. повторно керував автомобілем Рено Лагуна д.н.з. НОМЕР_1 по вул. С.Петлюри в м. Полтаві з вираженими ознаками наркотичного сп'яніння, а саме : звужені зіниці ока, які не реагують на світо, неприродна блідість, підвищена жвавість. Від проходження в установленому порядку медичного огляду в ПОНД відмовився в присутності свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить постанову судді відносно ОСОБА_2 скасувати, а справу провадженням закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження своїх вимог захисник зазначає, що при розгляді справи відносно ОСОБА_2, суддею не було враховано, що ОСОБА_2 в указаний в оскаржуваній постанові час не керував транспортним засобом, а працівники поліції не забезпечили проходження ОСОБА_2 огляду на стан наркотичного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, запропонувавши прослідувати для огляду до Полтавського обласного наркологічного диспансеру.

Крім того, захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_2 проходить замісну підтримуючу терапію та, згідно медичних показників, може керувати транспортним засобом.

Також, захисник ОСОБА_3 під час апеляційного розгляду справи подав клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 на підставі ст.38 КУпАП у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, фактично змінивши апеляційні вимоги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 на підтримання фактично нових вимог апеляційної скарги, щодо закриття провадження на підставі ч.2 ст. 38 КУпАП, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Частиною 2 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою ст.130 КУпАП

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із змісту постанови судді місцевого суду вбачається, що він правильно встановив фактичні данні у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, що полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, ґрунтується на сукупності досліджених судом доказів, достовірність яких сумнівів не викликає та яким суд надав належну оцінку.

Зокрема, такі висновки ґрунтуються на даних які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія БР №074482 від 08.09.2017, поясненнях свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у присутності яких ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Крім того, винуватість ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, поряд з іншими доказами, підтверджується також відеозаписом адміністративного правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_2 у присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, посилаючись на те, що не керував транспортним засобом.

Допитані у суді апеляційної інстанції свідки - працівники поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомили, що під час патрулювання м. Полтави за кермом зустрічного автомобіля Рено впізнали водія ОСОБА_2, якого вони знали раніше, як особу, що вчиняла адміністративні правопорушення, перебуваючи у стані наркотичного сп'яніння. У зв'язку з цим, маючи підозру що ОСОБА_2 може перебувати у стані наркотичного сп'яніння, вони вирішили за ним прослідувати. Після виконання необхідних маневрів для розвороту патрульного автомобіля, поліцейські побачили, що автомобіль Рено під керуванням ОСОБА_2 заїхав до двору багатоквартирного будинку. Прослідувавши за автомобілем ОСОБА_2, поліцейські побачили, що він знаходиться біля автомобілю Рено Лагуна д.н.з. НОМЕР_1 та закривав автомобіль, а тому у них не виникло сумніву, що саме ОСОБА_2 керував цим автомобілем.

Таким чином, пояснення ОСОБА_2, що він не керував автомобілем Рено Лагуна спростовуються показаннями поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які не могли знати, що у вказаному дворі стоїть автомобіль ОСОБА_2, а поряд із автомобілем знаходиться сам ОСОБА_2 Тобто показання ОСОБА_2, який керував автомобілем Рено, спростовуються його ж твердженнями.

Щодо посилань захисника на порушення поліцейськими положень наказу «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735 щодо обов'язку поліцейського забезпечити проведення огляду водія на стан сп'яніння у місці зупинки транспортного засобу, слід зазначити, що відсутність поліцейського технічної можливості перевірити водія на стан сп'яніння на місці зупинки автомобіля не позбавляє обов'язку останнього пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я.

Крім того, слід зазначити про необґрунтованість клопотання захисника про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 на підставі ст.38 КУпАП у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, оскільки суддя місцевого суду наклав на ОСОБА_2 адміністративне стягнення в межах 3-місячного строку, встановленого ч.2 ст.38 КУпАП. Апеляційним судом питання про накладення адміністративного стягнення у даному провадженні не вирішується.

За таких обставин, доводами апеляційної скарги не спростовано висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Разом з тим, кваліфікуючи дії порушника за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя допустив помилку.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.130 КУпАП України, встановлена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першої статті 130 КУпАП.

Так, постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 18.07.2017 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню в межах санкції цієї статті.

Проте, на момент апеляційного розгляду постанови Київського районного суду м. Полтави від 19 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_2 попередня постанова від 18.07.2017 не набрала законної сили та дата розгляду скарги ОСОБА_2, в апеляційному суді не відома.

Матеріали справи не містять інших даних про вчинення ОСОБА_2 протягом року будь-якого з порушень, передбачених частиною першої ст.130 КУпАП України.

За таких обставин дії ОСОБА_2 підлягають кваліфікації не за ч.2 ст.130 КУпАП України, як зазначено у постанові судді місцевого суду, а за ч.1 цієї статті Кодексу.

В зв'язку з кваліфікацією дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП стягнення необхідно пом'якшити та привести у відповідність до санкції указаної статті.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 19 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_2 - змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_2 з ч.2 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення - штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень) та позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченк о