П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/420/18

24 квітня 2018 року смт. Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Круль І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Богородчанського відділення поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

08 квітня 2018 року інспектором Богородчанського ВП Грицаком Л.І. відносно ОСОБА_1 складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилось в тому, що 08 квітня 2018 року о 21 год. 40 хв. на автодорозі Мукачево-Львів км 281+200 він керував транспортним засобом марки "Форд", н.з. РKL 19058 PL в стані алкогольного сп'яніння.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав, посилаючись на безпідставне складення протоколу, оскільки 08 квітня 2018 року о 21 год. 40 хв. на автодорозі Мукачево-Львів км 281+200 був безпідставно зупинений працівниками поліції, оскільки керував транспортним засобом марки "Форд", н.з. РKL 19058 PL тверезим. Не довіряючи показникам "Drager", попросив працівників поліції поїхати на медосвідчення, однак вони відмовилися, а тому він сам пройшов медогляд.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 546116 від 08 квітня 2018 року ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння. Стан алкогольного сп'яніння було встановлено за допомогою спеціального технічного пристрою газоаналізатора "Drager", результат 0,46 проміле алкоголю.

При проходженні в Івано-Франківському ОНД медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння за результатами дослідження у ОСОБА_1 сп'яніння не виявлено. (а.с. 8).

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

За наведених вище обставин вважаю безпідставним оформлений протокол відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки обставини, з'ясовані в судовому засіданні, свідчать про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною статтею, а тому, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в даній справі необхідно закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 33, 130, 221, 247, 256, 268, 283- 285,294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.В.Круль