Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_3 - особи, щодо якої винесено постанову, потерпілої ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. РожнятівкаТомашпільського району Вінницької області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 7 березня 2018 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 07.03.2018 року провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.1732 КУпАП, щодо ОСОБА_3 закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Як встановив суд, з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення, 27 листопада 2017 року близько 21 години ОСОБА_3, знаходячись за місцем проживання, у квартирі АДРЕСА_1, вчинив насильство в сім'ї фізичного характеру по відношенню до дружини ОСОБА_4, спричинивши шкоду фізичному здоров'ю останньої.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає про невідповідність висновків суду, викладених у постанові, фактичним обставинам справи, оскільки докази його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема, вчинення ним активних неправомірних дій, у справі відсутні. Звертає увагу на розбіжності у поясненнях ОСОБА_4 від 28.11.2017 року і 15.01.2018 року, що, на його думку, свідчить про їх неправдивість, намагання дискредитувати його та звинуватити у викраденні документів. Що стосується пояснень свідків - дільничного інспектора поліції ОСОБА_5 та сестри потерпілої ОСОБА_6, то вони не доводять вчинення насильства в сім'ї. Разом з тим, __________________________________________________________________________________________

Справа № 33/796/1362/2018 Постанова винесена суддею Криворот О.О.

Категорія: ч.1 ст.1732 КУпАП

його пояснення суддя до уваги не взяв, і всупереч вимогам ст.283 КУпАП не зазначив у постанові, які саме дії, передбачені диспозицією ст.1732 КУпАП, були ним вчинені.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; пояснення потерпілої ОСОБА_4, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали справи, опитавши правопорушника, потерпілу, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши інші докази в справі та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам у їх сукупності і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Такими доказами є дані в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому викладено обставини і суть вчиненого ОСОБА_3 правопорушення, поясненнях потерпілої та свідків, які вони давали безпосередньо в суді першої інстанції.

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що 27.11.2017 року її чоловік вчинив сварку, бив її, тому вона зателефонувала сестрі, яка приїхала і забрала її з дитиною до себе додому.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що після телефонного дзвінка забрала ОСОБА_4 і дитину до себе додому. Сестра їй говорила про сварку з чоловіком і насильство з його боку.

Свідок ОСОБА_5 - старший дільничний офіцер поліції Солом'янського УП ГУНП у м. Києві підтвердив факт звернення ОСОБА_4 в поліцію із заявою про вчинення відносно неї насильства з боку чоловіка.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Не спростовують таких висновків суду і пояснення ОСОБА_3 та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Так, за поясненнями ОСОБА_3, 27.11.2017 року після роботи він забрав дитину зі школи, сходив з нею у кінотеатр на мультфільм і коли повернувся додому і готував вечерю, прийшла дружина і стала докоряти, що вечеря знаходився у мікрохвильовій печі, у зв'язку з чим виникла незрозуміла суперечка. Дружина вдарила його рукою по обличчю, донька почала плакати, і для уникнення продовження конфлікту він вийшов на вулицю, де був близько години. Повернувшись, виявив відсутність дружини і доньки, які не відповідали на телефонні дзвінки, тому припустив, що вони могли поїхати до ОСОБА_6, і поїхав до неї в с. Новосілки Київської області. На дзвінки в домофон ніхто не відповідав, коли він дзвонив у квартирний дзвінок, ОСОБА_6 сказала їхати додому. Не отримавши відповідь, де знаходяться дружина та дитина, він викликав поліцію, заявивши про їх зникнення. Того дня він алкоголь не вживав, бо керував автомобілем і забирав дитину зі школи, в іншому випадку йому б дитину не віддали, і жодних дій насильницького характеру до ОСОБА_4 не вчинював.

У суді апеляційної інстанції потерпіла підтвердила свої свідчення і також пояснила, що ОСОБА_3 був напідпитку після святкування на роботі свого дня народження, поводив себе агресивно, спровокував конфлікт і двічі вдарив її, свідком чого стала донька. Це вже не перше побиття, але в інших випадках це відбувалося не в присутності дитини. Після цього чоловік вийшов з квартири, а вона зателефонувала сестрі, яка приїхала і забрала їх. В подальшому ОСОБА_3 приїхав за ними, стукав у двері під'їзду, у зв'язку з чим вони шість разів викликали поліцію. Коли нарешті патрульний оформив документи, то сказав чекати на виклик слідчого, який мав дати направлення на судово-медичну експертизу, однак її нікуди не викликали і передали матеріали до Солом'янського УП ГУНП у м. Києві.

Свідок ОСОБА_6 дала пояснення про обставини застосування ОСОБА_3 насильства в сім'ї, які їй відомі зі слів сестри, а також про агресивну поведінку ОСОБА_3 після цього, яка виразилося в тому, що він приїхав по дружину та дитину, гримав у двері під'їзду, потім у двері квартири, але вони не відчиняли. А після прибуття поліцейських намагався зайти в їхню квартиру, на що вона заперечила, та погрожував її чоловіку.

Свідок ОСОБА_7 - сусідка ОСОБА_6 у суді апеляційної інстанції дала пояснення про те, що того вечора чула стукіт у двері квартири. У дверне вічко вона бачила чоловіка, який стояв до неї спиною і просто стукав. Вона зателефонувала сусідці, і та сказала викликати поліцію, бо вони вже викликали, але ті не їдуть. Стукіт продовжувався, поки не вийшов сусід ОСОБА_8, після цього чоловік пішов на вулицю.

Суд першої інстанції правильно відкинув пояснення ОСОБА_3, оскільки вони спростовуються іншими наведеними доказами. Незважаючи на те, що свідкам ОСОБА_6 і ОСОБА_5 стало відомо про вчинення ОСОБА_3 насильства в сім'ї зі слів потерпілої, пояснення ОСОБА_4, свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про подальшу поведінку ОСОБА_3, який у нічний час порушував спокій громадян, намагаючись зайти у квартиру ОСОБА_6, з незрозумілих причин викликав працівників поліції, свідчать про те, що у потерпілої були об'єктивні підстави побоюватися повертатися додому саме у зв'язку з вчиненням відносно неї насильницьких дій.

Що стосується письмових пояснень потерпілої, які, як стверджує ОСОБА_3, є різними за змістом і неправдивими, то вони не бралися судом до уваги, оскільки ОСОБА_4 дала пояснення безпосередньо суду. Між тим, різниця у письмових поясненнях стосується виключно місцезнаходження документів, які не мають відношення до даної справи, і навіть у них потерпіла категорично наполягала на тому, що ОСОБА_3 застосовував до неї фізичне насильство, вдаривши рукою в обличчя.

Непереконливими є і доводи в апеляційній скарзі про невідповідність постанови судді вимогам закону, оскільки вона містить опис обставин, установлених під час розгляду справи, в обсязі, достатньому для прийняття відповідного рішення.

Таким чином обставини справи суддею місцевого суду з'ясовані всебічно, повно і об'єктивно, що спростовує доводи апеляційної скарги про протилежне, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП, доведена повністю, а оскільки на момент розгляду справи закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП, суддя на підставі п.7 ст.247 КУпАП правильно закрив провадження в справі.

Отже, постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 7 березня 2018 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.1732 КУпАП, щодо нього закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн