АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/8528/17 Номер провадження 33/786/376/18Головуючий у 1-й інстанції Олейнікова Г. М. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області Рябішин А.О., при секретарі Журі Н.Л., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, захисника - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 16 січня 2018 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 січня 2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 352,40 грн.

Згідно з постановою, 23 жовтня 2017 року о 5 год. 05 хв. ОСОБА_2 по проспекту Лесі Українки в м. Кременчуці керував автомобілем «ВАЗ 2107» з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду Семиволосом О.М. подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП , а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляції вказує, що постанова є необґрунтованою, прийнята з порушенням норм процесуального права, а зібрані по справі докази не є достовірними та достатніми для визнання його вини у вчиненні правопорушення.

Апелянт зазначає, що місцевим судом в порушення вимог ст.268 КУпАП справа розглянута без його участі, він не був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні особа , яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисник - адвокат ОСОБА_3 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити з наведених в ній підстав. Просили при цьому поновити строк на оскарження постанови, оскільки він не був присутнім під час розгляду справи судом першої інстанції.

Мотиви суду

Враховуючи , що ОСОБА_2 не був присутнім під час розгляду справи щодо нього судом першої інстанції , постанову суду отримав поза межами строку на оскарження , із апеляційному скаргою звернувся у 10-и денний строк з моменту отримання копії судового рішення , строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Згідно з положеннями статті 294 КУпАП судове рішення переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне , всебічне , повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи , вирішення її в точній відповідності з законом , забезпечення виконання винесеної постанови , а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень , запобігання правопорушенням , виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі .

Визнаючи ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП , суддя суду першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 від 16 січня 2018 року, в якому зафіксовано факт вчинення останнім адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, письмові пояснення свідків ОСОБА_4, , ОСОБА_5, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходженням медичного огляду на стан алкогольного сп»яніння , матеріали відеофіксації правопорушення.

Із вказаними висновками судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги особи , яка притягується до адміністративної відповідальності про відсутність в її діях складу адмінстративного правопорушення , вважаю непереконливими.

Так, за нормативним визначенням ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає зокрема за відмову особи , яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями статті 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають зокрема оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Вказані приписи поліцейськими під час фіксування вчиненого ОСОБА_2 правопорушення були дотримані в повному обсязі.

Апеляційним судом під час перевірки доводів апеляції було повторно досліджено відеозапис фіксації відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп»яніння. Із переглянутого відеозапису вбачається , що ОСОБА_2 було запропоновано поліцейським в присутності двох свідків пройти огляд на стан сп»яніння як на місці, так і в медичному закладі , від чого він відмовився. Вказана відмова є досить чіткою і свідомою.

До того ж в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 сам підтвердив , що він дійсно відмовився від проходження медичного огляду як на місці, так і в медичному закладі.

Не відповідають фактичним обставинам посилання ОСОБА_2 на ту обставину , що поліцейські підійшли до нього, коли машина стояла на узбіччі (в кармані) і він просто сидів в ній.

Так , як пояснив в апеляційному суді сам ОСОБА_2, до вказаного місця він приїхав від свого дому за кермом автомобіля і з моменту його зупинки до підходу поліцейського пройшло не більш 1-2 хвилин.

Таким чином, приходжу до висновку , що ОСОБА_2 слід вважати особою , яка керувала транспортним засобом , відносно якої у поліцейських виникли обгрунтовані підозри щодо перебування у стані алкогольного сп»яніння .

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення , є будь-які фактичні дані , на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність даної особи в його вчиненні та інші обставини , що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення , поясненнями особи , яка притягається до адміністративної відповідальності , потерпілих , свідків , висновком експерта , речовими доказами , показаннями технічних приладів та технічних засобів , що мають функції фото- і кінозйомки , відеозапису , у тому числі тими , що використовуються особою , яка притягається до адміністративної відповідальності , або свідками . а також працюючими в автоматичному режимі , чи засобів фото- і кінозйомки , відеозапису у тому числі тими , що використовуються особою , яка притягається до адміністративної відповідальності , або свідками , а також працюючими в автоматичному режимі , які використовуються при нагляді за виконанням правил , норм і стандартів , що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху , протоколом про вилучення речей і документів , а також іншими документами.

Аналізуючи матеріали справи , встановлені в апеляційному суді обставини , вважаю , що посадовими особами , які складали протокол про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності , були представлені суду належні та допустимі докази , які свідчать про те , що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння і відмовився від проходження медичного огляду .

Не ґрунтуються на законі також і доводи апеляції щодо самостійної підстави для скасування судового рішення через розгляд справи за відсутності особи.

За змістом положень статті 268 КУпАП такий розгляд (за відсутності особи) можливий в разі її належного повідомлення і відсутності прохання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 власноручним підписом засвідчив той факт, що місце його проживання АДРЕСА_1. За вказаною адресою судом направлялись повідомлення , які ним не отримувались , про що свідчить конверт з відміткою поштового відділення про причину повернення : "за спливом строку зберігання". При цьому варто зазначити , що ОСОБА_2 було відомо про існування щодо нього судового провадження.

Крім того звертаю увагу , що сам по собі факт розгляду справи за відсутності особи не є самостійною підставою для скасування судового рішення. Також варто зазначити , що права ОСОБА_2 були відновлені в ході апеляційного розгляду. Йому була надана можливість вільно надавати докази , доводи перед судом, їх обґрунтованість.

Таким чином, приходжу до висновку , що суддя суду першої інстанції , правильно встановивши фактичні обставини по справі та обґрунтувавши їх належними і допустимими доказами , постановив законне та обґрунтоване судове рішення.

Порушень законодавства про адміністративні правопорушення, які були б допущені суддею суду першої інстанції, і які ставили б під сумнів його висновки , в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді місцевого суду, без змін.

Керуючись ст.ст.293,294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 січня 2018 року ;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення , а постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 січня 2018 року щодо нього - без змін;

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає

Суддя апеляційного суду

Полтавської області А.О.Рябішин