Справа № 752/6091/18
Провадження №: 3/752/3321/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16.04.2018 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Кухарська Н. А. , з участю представника Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби - Чайки О.П., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Гатне Малинського району Житомирської області, громадянина України, не працюючого, ідентифікаційний код НОМЕР_1, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

23.09.2017 року у зону митного контролю п/р «Ягодин-Дорогуск» м/п «Ягодин» Волинської митниці ДФС в напрямку «в'їзд в Україну» заїхав транспортний засіб марки «Renault», модель «Master», 2012 р.в., р.н. НОМЕР_3, куз. № НОМЕР_2 під керівництвом гр.. України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт НОМЕР_4.

Для здійснення пропуску на митну територію України транспортного засобу марки «Renault», модель «Master», 2012 р.в., р.н. НОМЕР_3, куз. № НОМЕР_2, гр. України ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_4) подав до митного контролю, як підставу для переміщення автомобіля через митний кордон України, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 03.12.2012 № DR/BAJ 0061646 та рахунок-фактуру (інвойс) від 21.09.2012 № 44-09-R. Відповідно до вказаного інвойсу продавець та експортером вищезазначеного автомобілю є підприємство-нерезидент «DLS INTERNATIONAL LTD» (W.T/C/1/E CONFERENCE HOUSE152 MORRISON STREET, EDINBURGH, MIDLOTHIAN,EH 3 8EB, Шотландія), покупцем та отримувачем - ТОВ «Девайт» (Волинська обл., м. Луцьк, вул. Рівненська, буд. 76А), вартість транспортного засобу становила 4200 Євро. Зазначені відомості підтверджені у попередній митній декларації типу ІМ40ЕЕ від 22.09.2017 №UA204010/2017/225937.

26.09.2017 для здійснення митного оформлення транспортного засобу марки «Renault», модель «Master», 2012 р.в., р.н. НОМЕР_3, куз. № НОМЕР_2 до Рівненської митниці ДФС декларантом ТОВ «Девайт» ( Волинська обл., м. Луцьк, вул. Рівненська, буд. 76А), гр. України ОСОБА_3 подано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ, якій присвоєно номер UA204010/2017/226259. До вказаної ЕДМ декларантом подано рахунок-фактуру №44-09-R від 21.09.2017, у якому зазначено, що вартість автомобіля марки «Renault», модель «Master», 2012 р.в., р.н. НОМЕР_3, куз. № НОМЕР_2 становить 4200Євро, що становить 131165,86 грн. (1 Євро= 31, 229967 грн. за курсом НБУ станом на 26.09.2017).

Згідно інформації та копій документів, отриманих на запит Міжрегіональної митниці ДФС (копія експортної митної декларації від 22.09.2017 №17PL322060EO118693, копія рахунку-фактури від 22.09.2017 № 1/070/023/00001/2017) від 06.10.2017 №283/10-3070-20-02-16 та від 20.10.2017 №306/10/30-70-20-02-16, відправником транспортного засобу фактично являється підприємство-нерезидент «Admowscy SP.Z.Z.O.O.» (83-200, Starogard Gdanski, ul. Zdlewska, 33), отримувачем зазначеного транспортного засобу: громадянин України ОСОБА_2 (45000, Волинська обл., м. Ковель, вул. Архипенка, буд.13), вартість транспортного засобу складає 34500 польських злотих.

Відповідно до копії експортної митної декларації країни відправлення від 22.09.2017 № 17PL322060E0118693 та копії рахунку-фактури від 22.03.2017 №1/070/023/00001/2017, фактурна вартість вантажного автомобіля марки «Renault», модель «Master», 2012 р.в., р.н. НОМЕР_3, куз. № НОМЕР_2 складає 34500 польських злотих, що становить 252438,78 грн. (1 польський злотий=7,317066 грн. за курсом НБУ станом на 26.09.2017). Разом з тим, у ЕМД від 26.09.2017 року №UA204010/2017/226259 декларантом ТОВ «Девайт», гр. України ОСОБА_3 заявлено, визначену за резервним методом, відповідно до ст. 66 Митрогот кодексу України, митну вартість у сумі 132352,6 грн.

Відповідно до інформації, отриманої на запит Міжрегіональної митниці (лист від 04.12.2017 № 510/7/30-70-20-04-17) від Управління ДМС України у Волинській області, громадянин України ОСОБА_2 зареєстрований за адресоюАДРЕСА_2, за документами що посвідчують особу: паспорт гр.. України НОМЕР_5, виданий 23.12.1997 Ковельським МРВ УМВС.

На виклик від 13.11.2017 №37/Г/30-70-20-04-14 до Міжрегіональної митниці ДФС гр.. України ОСОБА_2 не з'явився.

25.10.2018 р. Міжрегіональна митниця ДФС до модуля «Орієнтування» АСМО «Інспектор» внесена інформація, щодо виявлення у зонах митного контролю гр.. ОСОБА_2, отримання його письмового пояснення по питанням, зазначеним у листі Міжрегіональної митниці ДФС від 25.01.2017р. № 37/7/30-70-20-04-17 та отримання його паспортних даних.

11.02.2018 р. гр.. ОСОБА_2 виявлено в зоні діяльності Волинської митниці ДФС при переміщення через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск», отримані його письмові пояснення та паспортні дані. У своєму пояснення гр. ОСОБА_2 зазначив, що від дачі пояснення відмовляється без адвоката.

Відповідно до абзацу 3 пункту 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 03.05.2013 №8 « Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримла за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Тобто, громадянин України ОСОБА_2 подав до митного контролю як підставу для переміщення через митний кордон України транспортного засобу марки «Renault», модель «Master», 2012 р.в., р.н. НОМЕР_3, куз. № НОМЕР_2, органом доходів і борів документи (рахунок-фактуру від 21.09.2017 № 44-09-R), що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товару та його митної вартості.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_2 вчинив порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України , а саме: дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача та його митної вартості.

Особа, відносно якої складено протокол ОСОБА_2 для розгляду справи повторно не з»явився. Про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчать судові повістки та поштове повідомлення, які містяться в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомив. З клопотанням про відкладеня розгляду справи до суду не звертався, в зв"язку з чим, зважаючи на розумні строки розгляду справ, наявні всі законні та обґрунтовані підстави для розгляду справи без його участі.

Представник Міжрегіональної митниці ДФС в судовому засіданні підтримав обставини викладені в протоколі про порушення митних правил, надав пояснення аналогічні викладеним у ньому та просив притягнути громадянина ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України та застосувати відносно останнього санкцію вищевказаної статті, а саме адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил з конфіскацією цього товару. Одночасно вказав, що дане правопорушення є триваючим та було виявлено 24.10.2017 року, а тому на момент розгляду даної справи строки приятягнення не минули та особа має бути піддана стягненню, яке визначено законом.

Заслухавши пояснення представника Міжрегіональної митниці ДФС, дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП та ст. 486 МК України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до вимог ст.489 МК України зазначені обставини підлягають з'ясуванню і при розгляді справи про порушення митних правил.

З вищезазначених норм законодавства випливає, що закінчення строку накладення адміністративного стягнення на момент постановлення рішення не усуває необхідності розглянути справу по суті, тобто всебічно дослідити матеріали адміністративної справи та вирішити питання про наявність чи відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Так, з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вищезазначених вимог ст.ст. 245,280 КУпАП та ст.ст. 486,489 МК України, лише після встановлення судом того, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад адміністративного правопорушення і особа винна в його вчиненні, суд вправі вирішувати питання, передбачені ст. 38 КУпАП та ст. 467 МК України, а саме щодо можливості накладення адміністративного стягнення, оскільки цей строк рахується саме з дня вчинення правопорушення.

Про це також, йдеться і в правовій позиції Верховного суду України, викладеній у постанові голови Верховного суду України від 22 серпня 2005 року, а саме що закриття справи на підставі ст. 38 КУпАП допустимо лише у випадку доведеності вини особи у вчиненні правопорушення за умови забезпечення при розгляді справи всебічного, повного й об'єктивного з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, з дотриманням процесуальної форми її розгляду, визначеної законом.

Так, за диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

За матеріалами справи встановлено факт наявності спрямованих дій ОСОБА_2 на переміщення автомобіля марки «Renault», модель «Master», 2012 р.в., р.н. НОМЕР_3, куз. № НОМЕР_2, шляхом подання органу доходів і зборів як підставу переміщення транспортного засобу документа - (рахунок-фактуру від 21.09.2017 №44-09-R), що містить неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товару та його митної вартості.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні порушення митних правил підтверджується даними протоколу про порушення митних правил № 0016/12600/18 від 20.02.2018 року, митними деклараціями, контрактом, інвойсами, рахунком-фактурою та іншими матеріалами справи.

Зазначені документи, досліджено, проаналізовано, вони є належними і допустимими доказами в розумінні ст. 495 МК України та доводять існування події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки свідчать про те, що товар транспортний засіб марки «Renault», модель «Master», 2012 р.в., р.н. НОМЕР_3, куз. № НОМЕР_2, був переміщений через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів як підставу переміщення транспортного засобу документа - (рахунок-фактуру від 21.09.2017 №44-09-R), що містить неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товару та його митної вартості.

Згідно зі ч. 2 ст. 459 та пп. 7, 43 ст. 4 МК України, суб'єктами відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємства керівники та інші працівники підприємств, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов'язків відповідають за виконання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

За наведених обставин, оцінюючи зібрані в адміністративній справі докази, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, тобто дії, спрямовані на переміщення транспортного засобу марки «Renault», модель «Master», 2012 р.в., р.н. НОМЕР_3, куз. № НОМЕР_2, був переміщений через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів як підставу переміщення транспортного засобу документа - (рахунок-фактуру від 21.09.2017 №44-09-R), що містить неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товару та його митної вартості, та його вина повністю доведена зібраними усправі доказами, а тому останнього слід визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Вирішуючи питання про можливість накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за вчинене порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, суд виходить з вимог ч. 2 ст. 467 МК України, відповідно до якої, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі, передбачені ст.ст. 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Провадження у справах про порушення митних правил згідно ст. 487 МК України, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення.

Частиною 1 ст. 257 МК України, передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до приписів ст. 264 МК України, митна декларація приймається та реєструється митним органом у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом. Подання митної декларації повинно супроводжуватися наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом. Митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості і до неї додано всі необхідні документи. Дата і час прийняття митної декларації фіксуються посадовою особою митного органу, що її прийняла, проставлянням відміток на бланку митної декларації та відповідним записом у документах митного органу. З моменту прийняття митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення.

Частиною 4 ст. 255 МК України визначено, що митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму. Таким чином, у випадку виконання особою дій, визначених законодавством України, та надання митним органом дозволу на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення, митне оформлення вважається закінченим.

Це свідчить про те, що із закінченням митного оформлення, дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, є завершеними, а не тривають протягом невизначеного періоду часу до їх виявлення.

З огляду на це, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України порушення митних правил, яке полягає у поданні митному органу як підстави для переміщення товарів документів, які містять неправдиві відомості, характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме під час митного оформлення товару, коли таке правопорушення повинно бути виявлене контролюючим органом, який згідно з метою митного оформлення засвідчує відомості, одержані під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформляє результати такого контролю.

Таким чином, дане правопорушення не є триваючим, оскільки поданням митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо вартості товару, було вчинено як одноразові дії, які й характеризують склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а тому саме з цього моменту й слід обраховувати строк, передбачений законодавством, для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Про це вказано і в правовій позиції Верховного суду України, викладеній у постанові від 09 квітня 2012 року у справі № 21-260а11, відповідно до якої порушення митних правил, яке полягає в заявленні у митній декларації неправдивих відомостей як підстави для звільнення від сплати податків і зборів, що спричинило їх недобори до бюджету, характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме під час митного оформлення товару, коли такий проступок може бути виявлений контролюючим органом, який згідно з метою митного оформлення, засвідчує відомості, одержані під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформляє результати такого контролю. Митна декларація, як і інші нормативно-правові акти, що встановлюють порядок подання та заповнення декларації, не містить положень, які б дозволяли особі, яка її подала, вносити до декларації зміни, доповнення чи виправлення після її прийняття митним органом та митного оформлення товару, а тому зазначене порушення митних правил не можна вважати триваючим, воно припиняється із поданням декларації митному органу.

Враховуючи те, що митна декларація разом із супровідними документами була надана митним органам 26.09.2017 року, то саме з цього періоду слід обраховувати строк, передбачений законодавством для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст.522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі, передбачені ст.ст. 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Відповідно до ст. 462 МК України попередження та штраф можуть застосовуватися тільки як основні адміністративні стягнення за порушення митних правил.

Конфіскація товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, може застосовуватися як основне і як додаткове адміністративне стягнення.

За одне і те саме порушення митних правил може накладатися тільки основне або основне і додаткове адміністративні стягнення. Якщо статтею, якою встановлюється адміністративна відповідальність за порушення митних правил, передбачається основне і додаткове адміністративні стягнення, застосування лише додаткового адміністративного стягнення без основного не допускається, крім випадку, передбаченого частиною третьою статті 467 цього Кодексу.

Згідно із ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Доводи представника органу доходів і зборів щодо того, що правопорушення є триваючим, було фактично виявлено 24.10.2017 року, та саме із цього часу слід обчислювати строки притягнення особи до відповідальності, суд вважає необґрунтованими та такими, що не базуються на вимогах закону, оскільки дане правопорушення характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме під час митного оформлення товару, а тому не є триваючим та строки слід обчислювати з моменту його вчинення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на час розгляду справи в суді сплинули строки накладення адміністративного стягнення, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При цьому, відсутні підстави для накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу та конфіскації.

Керуючись ст. ст. 1, 8, 38, 245, 247, 251-252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 3, 458, 462, 467, ч.1 ст. 483, 487-489, 491, 495, 503, 527 Митного кодексу України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 483 МК України.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України закрити, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.А. Кухарська