Справа №480/2308/17 16.04.2018
Провадження: № 33/784/157/18 Суддя суду першої інстанції: Шаронова Н.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП Суддя апеляційного суду: Бондаренко Т.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді - Бондаренко Т.З.

за участю секретаря судового засідання: Лівшенка О.С.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності

- ОСОБА_2

захисника - Коваля О.В.

розглянувши клопотання захисника Коваля О.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13 лютого 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 122-2 КупАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп., в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції від 13 лютого 2018 року та протоколу про адміністративне правопорушення 26 листопада 2017 року о 02 годині 00 хвилин на 203 км автомобільної дороги "Одеса-Мелітополь-Новоазовськ" ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2103, державний номер НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу Alcotester Drager, кількісний показник якого склав 2,08 %. Таким чином ОСОБА_2 порушив вимогу підпункту а пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 26 листопада 2017 року о 02 годині 00 хвилин на 203 км автомобільної дороги "Одеса-Мелітополь-Новоазовськ" ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2103, державний номер НОМЕР_1, та не виконав вимогу працівника міліції про зупинку, подану за допомогою жезла та свистка, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

В апеляційній скарзі захисник Коваль О.В. заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови.

Апелянт зазначає, що жодної повістки про виклик до суду та про призначення справи до розгляду на 13 лютого 2018 року апелянт не отримував, матеріали справи також не містять даних щодо одержання ОСОБА_2 відповідного повідомлення (повістки) про дату, місце та час розгляду справи.

Вважає, що розглянувши справу за відсутності ОСОБА_2, який не був належним чином сповіщений про місце і час розгляду справи, судом було порушено норми процесуального закону, зокрема вимоги ст. 268 КУпАП, що призвело до позбавлення ОСОБА_2 права надати пояснення по суті правопорушення, подати відповідні докази в частині встановлення обставин, що підтверджують відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 та 122-2 КУпАП, а також й скористатися допомогою захисника.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що про наявність постанови ОСОБА_2 дізнався лише 16 березня 2018 року, тому строк апеляційного оскарження постанови, на переконання апелянта, пропущено ОСОБА_2 з поважних причин, оскільки пропуск зазначеного строку зумовлено порушенням попередньою судовою інстанцією норм процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника Коваля О.В. на підтримку клопотання, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду відносно ОСОБА_2 винесена 13 лютого 2018 року. Апеляційна скарга датована 26 березня 2018 року та, відповідно штампу вхідної кореспонденції, подана до Миколаївського районного суду Миколаївської області цього ж дня, тобто, з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Зі змісту ст. 289 КУпАП вбачається, що апеляційний суд має змогу поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 участі у її розгляді місцевим судом не приймав, про розгляд справи належним чином повідомлений не був, про що свідчать поштові конверти та витяг з поштового реєстру (а.с. 17, 19, 28), які було повернуто в місцевий суд через не запит, копію постанови суду отримав лише 16 березня 2018 року, цього ж дня уклав договір з адвокатом Ковалем О.В., який 19 березня 2018 року був ознайомлений з матеріалами справи.

Апеляційна скарга подана захисником Ковалем О.В. 26 березня 2018 року.

За таких обставин, строк на подачу апеляційної скарги по даній справі про адміністративне правопорушення пропущений з поважних причин, а тому має бути поновленим.

Керуючись ст.ст. 289, 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника Коваля О.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити захиснику Ковалю О.В. строк на апеляційне оскарження постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 122-2 КупАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Бондаренко Т.З.