Провадження № 3/734/256/18 Справа № 734/274/18
ПОСТАНОВА

іменем України

27 лютого 2018 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді Соловей В.В.,

при секретареві Бардаченко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з військової частини НОМЕР_1 , відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військове звання підполковник, командира 1 першого навчального танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-16 КУпАП,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 за наказом командувача сухопутних військ Збройних Сил України № 155м від 31 березня 2014 року призначений на посаду командира навчального танкового батальйону. Місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 є територія у смт. Десна Козелецького району Чернігівської області. На час проходження військової служби у лавах Збройних Сил України на підполковника ОСОБА_1 розповсюджується дія Статутів Збройних Сил України, які визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців і їх взаємовідносини. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі, верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. У такий спосіб із моменту видання Указу Президента України № 303 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває і до теперішнього часу. Згідно з вимогами ст.ст. 17 і 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Відповідно до ст.ст. 1 і 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями. Під час проходження військової служби в умовах особливого періоду підполковник ОСОБА_1 відповідно до положень ст.ст. 11 і 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 і 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги статутів Збройних Сил України. 19 січня 2018 року підполковник ОСОБА_1 надав звільнення військовослужбовцю військової служби за контрактом солдату ОСОБА_2 без надання доповіді командиру військової частини НОМЕР_1 полковнику ОСОБА_3 та оформлення належних документів про надання військовослужбовцю звільнення з розташування військової частини. Зі слів підполковника ОСОБА_1 , солдат ОСОБА_2 повинен був прибути до розташування військової частини 21 січня 2018 року, але не прибув. Згідно своїх службових обов`язків підполковник ОСОБА_1 повинен був негайно доповісти про відсутність військовослужбовця на службі своєму безпосередньому командиру (начальнику). Доповідь командиру про незаконну відсутність військовослужбовця зроблена 23 січня 2018 року (на четверту добу), що кваліфікується, як приховування дійсного стану справ. Отже, підполковник ОСОБА_1 умисно приховав незаконну відсутність військовослужбовця ОСОБА_2

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-16 КУпАП, тобто інше умисне невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків, вчинене в умовах особливого періоду, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, і доказами, встановленим и у судовому засіданні. У даному випадку суд дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-16 КУпАП, адміністративного стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 283-285, 287-289 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-16 КУпАП, і піддати його до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 копійок, у дохід держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом десяти діб із моменту її винесення.

Суддя