Постанова

Іменем України

13 березня 2018 року

смт Краснопілля

Справа № 578/188/18>

провадження № 3/578/54/18

суддя Краснопільського районного суду Сумської області Косар А.І., розглянув в залі суду адміністративну справу стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, офіційно не працевлаштованого, за статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі КУпАП/, права, передбачені статтею 268 КУпАП, роз'яснені, -

Встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21 лютого 2018 року, встановлено, що ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньки Вікторії, ІНФОРМАЦІЯ_4, які зобовязаний сплачувати відповідно до рішення Краснопільського районного суду від 27.08.2013 року, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання з 13.06.2017, а саме згідно розрахунку заборгованості по аліментам станом на 21.02.2018 заборгованість складає 15925,54 грн.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 вину свою визнав та пояснив, що дійсно має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей: сина ОСОБА_2 та доньки Вікторії, оскільки офіційно ніде не працює.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя встановила наступне.

Згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі КУпАП/ адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дії ОСОБА_1 компетентною особою кваліфіковано за статтею 183-1 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В якості доказу на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, суду надано безпосередньо протокол про адміністративне правопорушення № 2 від 21.02.2018, Виконавчий лист № 578/771/13-ц від 06.09.2013; Постанова про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 54121259 від 14.06.2017; Розрахунок боргу по сплаті аліментів станом на 21.02.2018, усього на 12 арк.

Як убачається з матеріалів справи, а саме з протоколу № 2 про адміністративне правопорушення від 21.02.2018 та доданих до нього матеріалів вбачається, що державний виконавець Краснопільського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_3 дійшла висновку про те, що ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньки Вікторії, ІНФОРМАЦІЯ_4, які зобовязаний сплачувати відповідно до рішення Краснопільського районного суду від 27.08.2013, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання з 13.06.2017, а саме згідно розрахунку заборгованості по аліментам станом на 21.02.2018 заборгованість складає 15925,54 грн, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183-1 КУпАП.

Разом з тим, згідно з вказаним протоколом № 2 про адміністративне правопорушення від 21.02.2018 та інших матеріалів справи діяння, за яке ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за статтею 183-1 КУпАП, мало місце з 13.06.2017, але, такої статті закону в КУпАП на той час не існувало. Дана стаття була прийнята згідно Закону України №2234-VIII від 07.12.2017 та набрала чинність лише 06.02.2018.

Згідно до вимог статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

У даному випадку стаття 183-1 КУпАП встановила відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання, і ця стаття кодексу набрала чинності 06.02.2018, а тому, на думку суду, діяння, яке мало місце з 13.06.2017 по 06.02.2018 не могло бути кваліфіковано за статтею 183-1 КУпАП, і ОСОБА_1 не міг бути притягнутий до відповідальності за цією статтею кодексу, оскільки склад правопорушення, передбачений саме даною статтею кодексу в діях останнього відсутній.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобовязань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини.

Враховуючи зазначені обставини, суддя уважає вину ОСОБА_1 у спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Так, у який спосіб державний виконавець дійшов висновку про невиконання сплати аліментів, що призвело до виникнення заборгованості сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців та складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, адміністративний матеріал не містить.

З огляду на викладене, протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати достатнім доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до статті 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшла до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП, у зв'язку з чим вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 40-1, 245, 247, 252, 268, 269, 283 285, 287 - 289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Сумської області шляхом подання апеляційної скарги через Краснопільський районний суд Сумської області.

Суддя А. І. Косар