Справа №583/3179/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ільченко В. М.
Номер провадження 33/788/153/18 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. ,за участю захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 грудня 2017 року, якою на

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця м. Охтирка, Сумської області,

накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. в прибуток держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами рахувати з моменту вилучення посвідчення.

Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір в доход держави в розмірі 320 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою судді, ОСОБА_4 05 листопада 2017 року близько 12 год. 50 хв. рухаючись по вул. Перемоги в м. Охтирка, Сумської області, керував транспортним засобом марки "Mercedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_4 вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Крім того просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки постанову судді отримав лише 02 березня 2018 року. Напередодні зупинення його працівниками поліції, у нього виникла сварка з дружиною ОСОБА_5, що призвело до сильного душевного хвилювання та неможливістю адекватно оцінювати ситуацію, та послугувало відмові від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння. Копія протоколу не була вручена ОСОБА_4, також не було запропоновано надати письмові пояснення. Матеріали справи не містять підтвердження належного сповіщення ОСОБА_4 про час та місце судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, чим порушено ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Про день та час розгляду провадження у порядку апеляційної процедури ОСОБА_4 було проінформовано, при цьому клопотання про відкладення не надійшло, а його участь в розгляді провадження судом апеляційної інстанції при перевірці судового рішення, не є обов'язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні ОСОБА_4 присутній не був, копія судового рішення в передбачений законом строк йому вручена не була. З врахуванням викладеного, приходжу до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_4 строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, в зв'язку з чим йому слід поновити строк на оскарження постанови суду.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Такі ж вимоги виписані у п.п. 1, 6 розділу II вищевказаної Інструкції.

Відповідальність особи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка керує транспортним засобом, виникає і в разі її відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп'яніння.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, за зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення від 05 листопада 2017 року серії АП 2 № 520494, письмових поясненнях свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, які підтвердили відмову ОСОБА_4 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Сам ОСОБА_4 в поданій апеляційній скарзі не заперечує факт відмови від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, і така відмова була зафіксована у присутності двох свідків, та не заперечується самими ОСОБА_4

Відповідно ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 520494 від 05.11.2017 року, від надання пояснень, зауважень, проставляння підпису та отримання другого екземпляру, ОСОБА_4 відмовився, що підтверджується записом працівником поліції.

Твердження ОСОБА_4, що працівниками поліції не було вручено йому другий екземпляр протоколу, спростовується матеріалами справи та є не обґрунтованим.

Згідно вимогами ст. 256 КУпАП, у протоколу зокрема зазначається прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), за наданою інформацією. Під час складання протоколу, зі слів ОСОБА_4, місце проживання остатнього було зазначено м. Охтирка пров. Павлова, 2 А, куди в подальшому були направлені сповіщення про час та місце судового розгляду матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, але проставити підпис з ознайомленням відмовився, як і надати письмові пояснення.

Крім того відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпаного переліку за якими обов'язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься.

Долучене до справи зворотнє повідомлення про повернення поштового відправлення про виклик до суду ОСОБА_4 на розгляд даної справи, а саме правопорушником не отримано та повернуто поштою до суду за не запитом.

З матеріалів справи вбачаться, що ОСОБА_4 був обізнаний про те, що в Охтирському міськрайонному суді розглядається справа відносно нього, та мав об'єктивну можливість як особисто так і скориставшись послугами адвоката, приймати участь при розгляді справи, однак не скористався своїми правами.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Отже, суд обґрунтовано розглянув матеріали про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, у відсутності останнього, не порушуючи законні права та інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 грудня 2017 року по справі про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 грудня 2017 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіМатус В. В.