РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/56/18
Провадження № 3/327/25/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2018 року смт.Розівка

Суддя Розівського районного суду Запорізької області Антіпова Т.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Розівського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, перебуває на обліку в Розівському районному центрі зайнятості, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

07.02.2018 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 на а/д між с. Солодководне та а/д Т 08-03 18 км. керував автомобілем ГАЗ 24, державний номерний знак ДУД 94-58 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину повністю визнав та пояснив обставини, за яких ним було вчинено адміністративне правопорушення, щиро розкаявся у скоєному правопорушенні.

Заслухавши правопорушника, перевіривши матеріали справи та надавши оцінку доказам, наявним в ній, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доказана у повному обсязі.

Так, окрім визнання вини самим правопорушником, його вина у вчиненні правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 07.02.2018 року серії БД № 021595 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 07.02.2018 року, з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від продуття ALKOTEST 6810 «DRAGER» та від проведення медичного огляду в медичному закладі з метою виявлення стану алкогольного спяніння (а.с. 3); поясненнями правопорушника ОСОБА_1 від 07.02.2018 року (а.с. 4); рапортом Інспектора СРПП № 1 Розівського ВП Бердянського ВП ГУНП В Запорізькій області ОСОБА_4 від 07.02.2018 року (а.с. 5); рапортом о/у СКП Розівського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 07.02.2018 року (а.с. 6); рапортом ст. ДОП Розівського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 від 07.02.2018 року (а.с. 7).

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (надалі за текстом ПДР України), водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з пункту 6 розділу 2 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, вимога щодо проведення огляду на стан спяніння в присутності 2-х свідків, стосується лише проведення такого огляду поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу.

Відповідно до п. 6 та п. 7 розділ І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Згідно із п. 1, 2, 7, 10 розділу ІІ вищевказаної Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного спяніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні знання. Установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 при зазначених вище обставинах скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказані вище факти його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно досліджені в ході судового засідання, та які не заперечувались правопорушником.

Оцінивши докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що помякшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, суд визнає щире розкаяння останнього у вчиненому.

Обставин, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

При обранні виду та розміру стягнення судом враховано характер скоєного правопорушення, особу винного, помякшуючі та обтяжуючі обставини.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 352,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 27, 33-35, 40-1, 130, 245, 247, 252, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, в дохід держави судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою ст. 307 КУпАП України, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через районний суд.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Т.А. Антіпова