АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 20 грудня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 20 грудня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, вважаючи її незаконною, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суддя не забезпечив всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин вчиненого правопорушення. Вважає, що саме дії водія ОСОБА_2 є причиною зіткнення транспортних засобів, оскільки він, різко зупинившись попереду керованого ним автомобіля, раптово почав рухатися заднім ходом, не впевнившись у безпеці свого маневру. Оскільки рух автомобіля назад у загальному потоці для нього був несподіваним, він не мав можливості на нього своєчасно зреагувати, а тому в його діях відсутнє порушення п.13.1 ПДР. На підтвердження своїх доводів апелянт посилається на дані протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо водія ОСОБА_2, та постанову Дарницького районного суду міста Києва від 08 грудня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.п.10.9, 13.1, 2.3б ПДР.

Вважає, що складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення не відповідає схемі місця ДТП. Також на схемі місця ДТП не відображено сліди гальмівного шляху коліс транспортних засобів.

За результатами апеляційного розгляду просить постанову суду скасувати, а провадження щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Апелянтом також порушено клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначає, що з 27.12.2017 року по 23.01.2018 року перебував за межами України, а тому не міг самостійно подати апеляційну скаргу в установлені законом строки.

Суд апеляційної інстанції вважає поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження з огляду на те, що на період строку апеляційного оскарження він перебував за кордоном, а на подання апеляційної скарги від свого імені він уповноважив свого представника за довіреністю. Незважаючи на те, що апеляційна скарга була подана у встановлений законом строк, суд апеляційної інстанції її повернув з тих підстав, що вона подана неналежною особою. Після цього ОСОБА_1 особисто подав апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції вважає поважними наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому задовольняє його клопотання та поновлює йому строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

За оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 23.10.2017 року о 09:50 год., керуючи автомобілем марки «Volvo», д.н.з. НОМЕР_3, по мосту «Південний» в місті Києві, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, який зупинився попереду, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.2.3б, 10.1, 13.1 ПДР України, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Суд першої інстанції, заслухавши пояснення водія ОСОБА_1, дослідивши наявні в справі докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, дані схеми місця ДТП, пояснення учасників пригоди, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Прийняте рішення суддя мотивував тим, що водій ОСОБА_1, рухаючись в потоці автомобілів, не вибрав безпечну дистанцію та допустив зіткнення з автомобілем, який рухався попереду та здійснив екстрене гальмування.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суддя розглянув справу у відповідності до положень ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини справи про адміністративне правопорушення, а тому обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення п.п.2.3б, 10.1, 13.1 ПДР.

Не спростовується такий висновок суду і апеляційними доводами ОСОБА_1 про те, що причиною зіткнення дії водія ОСОБА_2, який, різко зупинившись попереду ОСОБА_1, раптово почав рухатися заднім ходом, не впевнившись у безпеці свого маневру.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази того, що водій автомобіля «Ford» ОСОБА_2 після зіткнення з автомобілем Тойота д.н.з.НОМЕР_2 здійснював рух заднім ходом, чим створив небезпеку для ОСОБА_1 Більше того, в письмових поясненнях водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які вони надавали працівникам поліції безпосередньо після ДТП, вони не вказували, що ОСОБА_2 здійснював рух заднім ходом після зупинки автомобіля. Не зафіксовано таких обставин і в складеному щодо ОСОБА_2 протоколі за ст.124 КУпАП та в постанові Дарницького районного суду міста Києва від 08 грудня 2017 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за цією статтею.

Доводи апелянта про невідповідність складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення даним схеми місця ДТП суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки складений щодо нього протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила. Крім цього, як протокол, так і схема місця ДТП підписані самим ОСОБА_1 без зауважень та застережень, що вказує на його згоду із зазначеними в них даними.

У зв'язку з викладеним, суд апеляційної інстанції вважає, що суддя, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши обставини справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення п.п.2.3б, 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Апеляційним переглядом не встановлено неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення вимог процесуального закону, на які посилається апелянт у поданій апеляційній скарзі.

Оскільки оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, суд апеляційної інстанції залишає її без змін, а подану апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 20 грудня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз