Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/264/18 Головуючий в 1-й інстанції Ломейко В.В.
Єдиний унікальний № 329/1233/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.124, ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., за участю захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на постанову судді Чернігівського районного суду Запорізької області від 16 березня 2018 року стосовно ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

постановою судді Чернігівського районного суду Запорізької області від 16 березня 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, із застосуванням (на підставі ст. 36 КУпАП) остаточного стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що на день винесення постанови становить 10200,00 грн.), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Як зазначено в постанові, 23.12.2017 року поліцейським-водієм Чернігівського ВП старшим сержантом поліції ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 240169/669, в якому зазначено, що ОСОБА_2 23.12.2017 року о 05 годині 05 хвилин по вул. Соборній смт. Чернігівка, керуючи автомобілем НОМЕР_1, скоїв наїзд на пішохода громадянина ОСОБА_5, внаслідок чого останній отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді садини коліна, чим порушив вимоги п. 15; 18.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім того, 23.12.2017 року поліцейським-водієм Чернігівського ВП старшим сержантом поліції ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 240170/670, в якому зазначено, що ОСОБА_2 23.12.2017 року о 05 годині 05 хвилин по вул. Соборній смт. Чернігівка керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками спяніння, а саме: млява мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки висновки, викладені у ній, не відповідають фактичним обставинам справи, помилковість висновків суду про наявність складу адміністративних правопорушень призвели до прийняття неправильного рішення. Вказує, що ОСОБА_2 в суді своєї провини у вчиненні вказаних правопорушень не визнав, оскільки не вчиняв жодного з правопорушень, зазначених в протоколах про вчинення адміністративних правопорушень. Під час розгляду справи ним, як захисником ОСОБА_2, заявлялось клопотання про виклик та допит свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, оскільки під час їх допиту в суді вони б були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, і лише б тоді їхні покази могли б бути доказами у справі. Проте, з невідомих причин дане клопотання було судом проігнороване, крім того, в постанові суду про це навіть не зазначено. Тому, апелянт вважає, що у справі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вкладеного, просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, у звязку з наступним.

Зі змісту ст. 283 КУпАП випливає, що постанова суду має бути вмотивованою.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суддя місцевого суду дотримався, оскільки проаналізував усі наявні докази у їх сукупності, та дав їм належну оцінку і встановив, за яких обставин були скоєні вищевказані правопорушення.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновки суду, викладені в постанові щодо доведеності винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими і відповідають дослідженим доказам у справі, яким суддя надав відповідну правову оцінку.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, дослідивши в судовому засіданні протоколи про адміністративне правопорушення від 23.12.2017 року серії БД № 240170/670 і БД № 240169/669, схему місця ДТП, фотографії автомобіля, письмові пояснення учасників пригоди ОСОБА_2, ОСОБА_5 і свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, суддя дійшов обґрунтованого висновку стосовно порушення ОСОБА_2 вимог п.п. 2.5, 15, 18.1 Правил дорожнього руху України та правильно визнав його винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта, що суддя в порушення вимог ст. 280 КУпАП не зясував усіх обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, є необґрунтованими.

Вина ОСОБА_2 є очевидною і додаткових процесуальних дій, як то додаткового допиту потерпілого і свідків для встановлення цього факту було не потрібно, адже підстав ставити під сумнів покази чотирьох осіб, які узгоджувались між собою, у судді не було. Крім того, ОСОБА_2 та його захисник не були позбавлені можливості подати відповідне клопотання (про виклик і допит свідків та потерпілого), але не реалізували свої права. Доводи адвоката ОСОБА_3 про те, що ним було заявлено відповідне клопотання (про виклик і допит), матеріалами справи не підтверджуються, жодних доказів апелянтом на підтвердження цього факту надано не було.

В апеляційній скарзі захисник також не клопотав про виклик і допит потерпілого та свідків, і ця обставина переконує суд апеляційної інстанції у тому, що наведені апелянтом у скарзі доводи є необґрунтованими, і наведені обставини свідчать про формальність підстав для скасування правильного по суті судового рішення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови по доводам, наведеним у скарзі захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Чернігівського районного суду Запорізької області від 16 березня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням (на підставі ст. 36 КУпАП) остаточного стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що на день винесення постанови становить 10200,00 грн.), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1