Справа № 163/474/18 Провадження №33/773/203/18 Суддя в 1 інстанції: Павлусь О. С.
Категорія: ст. 471 МК УкраїниДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2018 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П.,

з участю представника митниці ОСОБА_1,

розглянувши апеляційну скаргу в.о. заступника начальника митниці- начальника УПМП та МВ ОСОБА_2 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 16 березня 2018 року щодо ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

притягнута до адміністративної відповідальності за ст.471 МК України з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Крім того, провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ст.472 МК України закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в її діях складу цього адміністративного правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь держави 352(триста пятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору.

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0771/20500/18 від 17.02.2018 року товар, а саме: «телевізор Samsung 40MU6172 TV, принтер HP M130FW LaserJet, телевізор LG 43UJ701V TV», загальною вагою 34,9 кг та вартістю 36227 гривень 19 копійок постановлено повернути ОСОБА_3 або уповноваженій нею особі для подальшого митного оформлення.

ОСОБА_3 визнана винною у тому, що слідуючи 16.02.2018 з ОСОБА_4 в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС, в якості пасажира автомобіля «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1, порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», ввізши на митну територію України понад неоподатковану норму товар, а саме: «телевізори та принтер», в кількості 3 штуки, загальною вагою 34,9 кг та вартістю 36227 гривень 19 копійок, які знаходились в салоні вищевказаного автомобіля.

Своїми діяннями ОСОБА_3 вчинила правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_3 ставилось у провину те, що вона за тих же обставин не задекларувала за встановленою формою вказаний товар, який підлягав за вартістю обов'язковому письмовому декларуванню, використавши всупереч положенням ст.ст.257, 366, 374 МК України «зелений коридор», як форму декларування шляхом вчинення дії.

Дії ОСОБА_3 у цій частині кваліфіковано за ст.472 МК України.

В апеляційній скарзі в.о. заступника начальника Волинської митниці просить скасувати постанову судді та ухвалити нове судове рішення, яким визнати ОСОБА_3 винною у порушенні митних правил за ст.ст.471, 472 МК України, наклавши на неї стягнення в межах санкцій даних норм Закону. Посилається на те, що суддя безпідставно дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. Так, вона своїми діями обрала спрощену форму митного контролю «зелений коридор», отримавши відповідний талон для проходження даним коридором, тим самим порушила вимоги ст.366 МК України.

На думку апелянта, в матеріалах справи наявні достатні докази того, що ОСОБА_3 вчинила також правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання апеляційного суду, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення та телефонограма. Жодних клопотань від неї про відкладення розгляду справи не надходило.

А тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП її неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника митниці ОСОБА_1, який підтримував апеляційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, не оспорюється і в апеляційній скарзі в.о. заступника начальника митниці.

Також суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку і про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

У відповідності до вимог ст.472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Як убачається із пояснень ОСОБА_3 під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» вона повідомила інспектору митниці про переміщення товару, та надала при цьому рахунки фактури тобто вчинила усне декларування свого товару.

В матеріалах справи відсутні докази, які свідчать що ОСОБА_3 не повідомляла працівнику митниці про переміщуваний нею товар, тобто не здійснила усне декларування товару.

Отже, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що переміщення через митний кордон України товарів, які підлягають обовязковому письмовому декларуванню та оподаткуванню, ОСОБА_3, яка за формою проходження митного контролю обрала смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор» та під час проходження митного контролю усно заявила про його переміщення, вказує лише на порушення останньою порядку проходження спрощеного митного контролю, що в повному обсязі охоплюється складом правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та додаткової кваліфікації за ознаками правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, не потребує.

На підставі наведеного, вважаю, що суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та закриття провадження у справі в цій частині на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу в.о. заступника начальника Волинської митниці начальника УПМП та МВ ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 16 березня 2018 року щодо ОСОБА_3 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_5