ун. № 759/2782/18
пр. № 3/759/1636/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року

суддя Святошинського районного суду м. Києва Косик Л.Г., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, місце роботи невідоме, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст.ст.122-2, 124 та ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19.02.2018 року о 00 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по бул. Кольцова 14 Е м. Києві не дотримався безпечної швидкості руху, не впорився з керуванням на слизькій дорозі, в результаті чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2 та припаркований автомобіль НОМЕР_3, що належить ОСОБА_3 Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3б, 13.1, 12.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КпАП України.

Крім того, ОСОБА_1 19.02.2018 року о 00 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по бул. Кольцова 14 Е у м. Києві, на вимогу працівника поліції про зупинку автомобіля, завчасно подану за допомогою звукового та червоно-синього маячка, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 122-2 КпАП України.

Крім того, ОСОБА_1 19.02.2018 року о 00 годині 20 хвилин, керував автомобілем НОМЕР_1 по бул. Кольцова 14 Е у м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КпАП України.

В судове засідання з'явились потерпілі гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_2, які через канцелярію суду надали заяву про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

В судове засідання гр. ОСОБА_1 не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить копія повістки про виклик та роздрукованого реєстру з офіційного сайту "Укрпошта", заперечень проти протоколів про адміністративне правопорушення суду не надав, про поважність причин неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від останнього не надходило.

Відповідно до статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю гр. ОСОБА_1 на підставі матеріалів, що є у справі.

Винність ОСОБА_1 у скоєних адміністративних правопорушень повністю підтверджується письмовими матеріалами справи, зокрема, протоколами про адміністративні правопорушення, схемою ДТП, письмовими поясненнями, відеоматеріалом на CD диску, рапортом працівника поліції, карткою обліку адміністативного правопорушення в якому зазначено, що гр. ОСОБА_1 вже притягувався до адмінісративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП , про що складено протокол БД №100392 від 28.12.2017 року та ухвалено постанову Дніпровським районним судом м. Києва від 31 січня 2018 року в якій ОСОБА_1 визнанно винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні протоколу та прийнятті постанови повинно бути з'ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Факти допущення гр. ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху, зазначених у протоколах, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, були доведені належними доказами.

А тому суд вважає, що водій ОСОБА_1 повинен бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 122-2, 124 та ч. 2 ст. 130 КпАП України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладенні адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 352, 40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, 283, 284, 291 КпАП України, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суд-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. ст. 122-2, 124, ч. 2 ст. 130 КпАП України та на підставі ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк два роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 352, 40 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя: Л.Г. Косик