Справа № 161/2172/18
Провадження № 3/161/719/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 17 квітня 2018 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковальчук В.О., розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань названого суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 та зареєстрованим місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не підданого адміністративному стягненню,

на даний час за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Біля 06-ої годин 20 хвилин, 08 лютого 2018 року, по вул. Кравчука, навпроти будинку №23, що у м. Луцьку, Волинської області, водій ОСОБА_1 всупереч вимог п. 2.9А «Правил дорожнього руху України», керував транспортним засобом автомобілем марки «Audi A4», що з д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння.

В судові засідання призначені на 12 березня 2018 року, 10 квітня 2018 року,13 квітня 2018 року, 17 квітня 2018 року не прибув, хоча повідомлявся про виклики до суду належним чином, шляхом направлення повідомлень-повісток за місцем проживання.

Зокрема, на 12 березня 2018 року ОСОБА_1 був повідомленим про розгляд справи шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, однак до суду не зявився, причини не явки не повідомив.

Попередньо, 28 березня 2018 року ОСОБА_1 до канцелярії суду подав клопотання про ознайомлення із матеріалами справи та 28 березня 2018 року ознайомився із матеріалами справи у повному обсязі та підписав розписку про явку у судове засідання на 10 квітня 2018 року.

На 10 квітня 2018 року ОСОБА_1 був повідомленим про розгляд справи шляхом направлення судової повістки за місцем проживання та особисто під час ознайомлення зі справою, однак до суду не зявився.

10 квітня 2018 року через канцелярію суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_2 про ознайомлення із матеріалами справи та про відкладення судового розгляду.

У звязку із чим, суд задоволив клопотання захисника та відклав судове засідання до 13 квітня 2018 року.

На 13 квітня 2018 року ОСОБА_1 був повідомленим про розгляд справи шляхом передачі телефонограми, однак у судове засідання не прибув та 11 квітня 2018 року через канцелярію суду подав клопотання про проведення судового засідання у його відсутності за участю його захисника.

Однак, суд визнав явку ОСОБА_1 обовязковою, у звязку із чим відклав розгляд справи до 17 квітня 2018 року про що були завчасно повідомлені особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник ОСОБА_2.

Проте, 17 квітня 2018 року захисник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у судове засідання не прибули, причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення судового розгляду через канцелярію суду не подавали.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ст.268 КУпАП суддя розглядає справу про адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_1 та захисник ОСОБА_2 умисно зловживаючи своїми правами, намагаються умисно затягнути розгляд справи до закінчення строків притягнення до відповідальності.

Згідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до довідки встановлено, що ОСОБА_1 не має повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП (а.с.2).

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння від 08 лютого 2018 року встановлено, що водій ОСОБА_1 о 07-ій годині 30 хвилин 08 лютого 2018 року пройшов огляд на стан алкогольного спяніння у лікаря-нарколога та перебував у стані алкогольного спяніння (а.с.4).

Згідно пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 встановлено, що вони були очевидцями складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КК України та ознайомлення останнього з його правами та обовязками. Однак останній відмовився від підпису та отримання копії протоколу (а.с.5,7).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1, надані ним під час складання протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що 08 лютого 2018 року він перебував у готелі «Токіо», після чого поїхав на таксі до нічного клубу «Голівуд», де він відпочивав та вживав алкогольні напої. Після чого, він познайомився у клубі з двома невідомими особами та пішов з ними до свого автомобіля та поїхали з ними по місту. Впродовж усього часу він перебував за кермом.

Окрім того, ОСОБА_1 зазначив, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці та відмовляється їхати у наркодиспансер (а.с.6).

Відповідно до пояснень ОСОБА_5 встановлено, що 08 лютого 2018 року він відпочивав у клубі «Голівуд», зібравшись додому, на виході із закладу до нього підійшов раніше невідомий йому чоловік, який перебував у стані алкогольного спяніння та запропонував його підвезти. Після чого вони поїхали до товариша, який перебував біля готелю «Україна» (а.с.7).

Згідно рапорту встановлено, що 08 лютого 2018 року о 05-ій годині 07 хвилин надійшов виклик про те, що заявнику ОСОБА_1 погрожують дві невідомі особи. Прибувши на місце події, спілкуючись із заявником встановлено, що він перебував у стані алкогольного спяніння, і його виклик не підтвердився . Після чого у нього були відібрані пояснення, де він повідомив, що керував автомобілем у стані алкогольного спяніння, не маючи посвідчення водія та документів про реєстрацію транспортного засобу. У звязку із чим відносно ОСОБА_1 було складено адміністративні матеріали за ч.1 ст.130, ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.9.).

Таким чином, на підставі обєктивно проведеного аналізу поданих особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, доказів, суд встановив, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, і його винуватість підтверджується, доданими до протоколу про адміністративні правопорушення додатками (а.с.1-10).

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність судом не встановлені.

При накладенні стягнення суддя враховуючи викладене, а також характер вчиненого правопорушення, особу порушника який притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, згідно чинної санкції статті за якою притягається до адміністративної відповідальності на час скоєння адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 352 гривень 40 коп. судового збору.

На підставі вказаного, керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 30, 33, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот ) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, в дохід держави судовий збір в розмірі 352(триста пятдесят дві) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, впродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Луцького міськрайонного суду /підпис/ ОСОБА_6

Згідно з оригіналом

Суддя Ковальчук В.О.