Номер справи 703/2743/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Опалинська О.П., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, депутата Малосмілянської сільської ради,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

встановив:

22 серпня 2017 року оперуповноваженим Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 складено протокол серії ГП №507701 про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП, депутатом Малосмілянської сільської ради ОСОБА_1 про те, що він будучи з 25 жовтня 2015 року депутатом Малосмілянської сільської ради Смілянського району Черкаської області, будучи відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ, субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, за формою, що визначається Національним агентством, оскільки граничний термін подачі був до 01 травня 2017 року, а декларація фактично подана 02 травня 2017 року.

В судове засідання 27 лютого 2018 року ОСОБА_1Г не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП справу може бути розглянуто без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за умови, якщо вона була повідомлена, в разі якщо від неї не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Заяви про відкладення розгляду справи 27 лютого 2018 року від ОСОБА_1 до суду не надходило, за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому, судом враховано, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 надавав покази у судовому засіданні 12 грудня 2017 року.

Так, в судовому засіданні 12 грудня 2017 року ОСОБА_1 надав покази, що він, коли необхідно було подавати електронну декларацію, перебував за межами м. Сміла. Коли повернувся до м. Сміла, йому надали електронний ключ для подачі електронної декларації, однак сайт Національного агентства з питань запобігання корупції не приймав наданий йому ключ, в звязку з чим він подав електронну декларацію на день пізніше визначеного строку для подачі такої. Диск з електронним ключем він отримав за три неділі чи місяць до закінчення строку подачі електронної декларації за 2016 рік. З моменту отримання вказаного ключа він намагався увійти на сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, однак вхід з невідомих йому причин не відбувався.

Прокурор Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що повністю згідна з складеним щодо ОСОБА_1 протоколом про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП. Вважає, що його вина у вчиненому адміністративному правопорушенні повністю доведена зібраними у справі доказами.

Врахувавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, та думку прокурора Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно і об'єктивно в їх сукупності.

ОСОБА_1, на підставі офіційного оголошення Малосмілянською сільською виборчою комісії результатів та підсумків виборів, обрано депутатом Малосмілянської сільської ради сьомого скликання та приведено до присяги.

Згідно п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ, субєктами, на яких поширюється дія цього Закону є депутати місцевих рад.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11 липня 2002 року №93-IV депутат сільської, селищної, міської районної у місті, районної обласної ради є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України.

Отже, депутат сільської ради є субєктом вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, та на нього розповсюджується обмеження та обовязки передбачені ст.45, 52 «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно ч.2 ст.49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР депутат представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов'язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення.

Відповідно до п.9 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ, правопорушення, повязане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст.68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Так, рішенням №3 від 11 серпня 2016 року Національного агентства з питань запобігання корупції, яким затверджено розяснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ стосовно заходів фінансового контролю, встановлено етапність початку роботи системи декларування у 2016-2017 роках, яка визначена рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №2 від 10 червня 2016 року «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за №958/29088.

Одночасно, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» від 23 березня 2017 року №1975-VІІ, продовжено до 01 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше.

Таким чином, граничним терміном подачі декларації за 2016 рік для ОСОБА_1 визначено 01 травня 2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав щорічну декларацію 02 травня 2017 року.

Отже, ОСОБА_1 будучи особою, на яку відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ, поширюється дія цього Закону, не подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, оскільки граничний термін подачі був 01 травня 2017 року, а фактично подана лише 02 травня 2017 року.

Дослідивши матеріали адміністративної справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме «Несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

При цьому, оскільки матеріали справи не містять будь-яких доказів щодо наявності збоїв у роботі офіційного сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, та враховуючи, що електронний ключ для подачі електронної декларації ОСОБА_1 був наданий за місяць до закінчення строку подачі декларації, на що вказує він сам, суд не приймає до уваги доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про те, що він після отримання електронного ключа, необхідного для розміщення на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції електронної декларації, не міг зайти до вказаного сайту.

Разом з тим, відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, датою вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 являється період часу з 01 травня 2017 року по 02 травня 2017 року.

Матеріали адміністративної справи надійшли до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області 31 серпня 2017 року, тобто після закінчення строку, протягом якого на ОСОБА_1 може бути накладено адміністративне стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення.

З наведеного вбачається, що суд з обєктивних причин не мав можливості розглянути справу в термін, у який особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності після скоєння адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Одночасно, суд має зазначити, що при вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст.38 КУпАП, необхідно враховувати положення ст.6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суд при здійсненні правосуддя повинен діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини 1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення.

Крім того, аналізуючи абзац перший статті 247 КУпАП, суд приходить до висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у резолютивній частині постанови постановленої за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка закривається у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, вина особи не може бути зазначеною.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Оскільки адміністративне стягнення на порушника не накладається, стягненню судовий збір не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.40-1, ч.1 ст.172-6, 247, 251, 252, 268, 283, 284, КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ, -

постановив:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.П.Опалинська