АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/789/129/18 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2018 р. м.Тернопіль

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області Лекан І.Є.

за участю апелянта ОСОБА_1, адвоката Стадника В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 лютого 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 28 лютого 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою суду, 04 грудня 2017 року о 19 год. 35 хв., гр. ОСОБА_1, по вул. Обїзна в м. Тернополі, керував автомобілем DAEWOO Lanos, д.н.з. НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» та огляду в медичному закладі для визначення степені алкогольного сп'яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду від 28.02.2018 року та закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, оскільки суд неповно та необ'єктивно розглянув адміністративну справу, висновки суду не відповідають фактичним обставинам у справі.

Вказує, що із протоколом про адміністративне правопорушення категорично незгідний.

Посилається на порушення працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема на те, що всупереч вимогам чинного законодавства, свідків, про які йдеться в протоколі, не було, а тому це є грубим порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення і їхні покази не можуть братися до уваги, як доказ по справі.

Зазначає, що судом першої інстанції не заслухано його пояснень, а також пояснень свідка ОСОБА_3, який був з ним, не досліджено відеозапису, який долучений до матеріалів справи.

Крім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що судом здійснено розгляд справи без його участі, а копію вказаної постанови він отримав лише 13.03.2018 року, що позбавило його можливості оскаржити її у встановлений законом строк.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта ОСОБА_1, адвоката Стадника В.О., які підтримали подану апеляцію, просять її задовольнити, заслухавши пояснення інспектора поліції Поповича С.О., свідка ОСОБА_5, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не виконав.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 04.12.2017 року серії БД №416351 ОСОБА_1 керував близько 19 год. 35 хв. по вулиці Об'їзна в м.Тернополі транспортним засобом марки "DAEWOO Lanos", номерний знак НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та факт його відмови від проходження у встановленому порядку огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння в присутності двох свідків - ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

З пояснень інспектора поліції Поповича С.О., які він надав в суді апеляційної інстанції вбачається, що від його знайомого, а потім з лінії "102" йому поступило повідомлення про те, що за кермом автомобіля "DAEWOO Lanos", номерний знак НОМЕР_2 перебуває водій у стані алкогольного сп'яніння. Зупинивши вказаний транспортний засіб запропонував водію пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки, від якого ОСОБА_1 відмовився та погодився пройти огляд у медичному закладі. Проте виходити з автомобіля водій не бажав, намагався втекти, тому його було затримано, при цьому застосовано газовий балончик та доставлено в медзаклад, де, в присутності двох свідків, водій відмовився пройти огляд на стан сп'яніння.

Разом з тим, свідок ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції пояснив, що ні він, ні його товариш ОСОБА_6 присутніми при відмові ОСОБА_1 від огляду на стан сп'яніння не були. Свідок вказав, що зі слів поліцейського їм стало відомо, що водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп'яніння в медзакладі, при цьому зазначив, що поліцейський продемонстрував їм відеозапис в зв'язку з чим вони погодились бути свідками.

Водій ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції пояснив, що при його відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в медзакладі присутніх свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не було. Крім того вказав, що його насильно привезли в медзаклад, при цьому застосовували до нього газовий балончик в зв'язку з чим він просив надати йому медичну допомогу.

Як вбачається із відеозапису із нагрудних камер спостереження працівників поліції, долучених до матеріалів справи, ОСОБА_1 у медзакладі просив надати йому медичну допомогу в зв'язку з пошкодженням йому, застосованим поліцейськими газовим балончиком, слизової оболонки очей та носоглотки, на вимогу пройти огляд на визначення степеня алкогольного сп'яніння, відмовився. При цьому, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 присутніми не були.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року, зокрема п.6 розділу IX - у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Вказані вимоги при складанні протоколу працівниками поліції порушені.

Як з'ясовано в суді апеляційної інстанції поліцейський Попович С.О. свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, при огляді водія ОСОБА_1 на стан сп'яніння не запрошував, вони присутніми при відмові останнього від огляду на стан сп'яніння не були, а зі слів повідомив їм про відмову ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп'яніння, що не відповідає вимогам вищевказаної Інструкції.

Крім того, поліцейськими порушено вимоги ст.35 Закону України "Про поліцію", оскільки підтвердження, що було повідомлення з лінії "102", на підставі чого водія ОСОБА_1 було зупинено - в матеріалах справи відсутнє та інспектором поліції Поповичем С.О. в суд апеляційної інстанції не представлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що в суді апеляційної інстанції встановлено, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_8, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення присутніми при відмові водієм ОСОБА_1 від огляду на стан сп'яніння не були, що не з'ясовано судом першої інстанції при доведені вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, судом не перевірено підстав зупинення транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 вказує, що рішення прийнято на формально досліджених судом першої інстанції доказах, які отриманні з порушенням норм закону, а тому постанова Тернопільського міськрайонного суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає скасуванню, а адміністративна справа закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Крім того, згідно з матеріалами адміністративної справи, суд першої інстанції розглянув справу у відсутності ОСОБА_1, без належного його повідомлення. Про винесену постанову Тернопільського міськрайонного суду від 28.02.2018 року скаржник дізнався 13 березня 2018 року, тому відповідно до ст.289 КУпАП строк на її оскарження ним не порушено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 294, 247 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду від 28 лютого 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - скасувати, а справу провадженням закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.Є. Лекан