П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2018 Справа №607/2874/18

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, приватного підприємця, за статтями 124, 1224 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

ОСОБА_1 06 лютого 2018 року о 19 год. 36 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, вулицею Протасевича, 16 у м. Тернополі, в порушення пунктів 2.3 (б), 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху (далі ПДР), рухаючись заднім ходом, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не переконався в безпеці маневру та допустив зіткнення з припаркованим автомобілем «Chevrolet Lacetti», р.н. ВО 8878 AT, яким попередньо керував ОСОБА_2.

ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що повністю розуміє зміст розяснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; свою вину у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся.

Крім власного визнання, вина ОСОБА_1 у вчиненому доведена матеріалами, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 066965 від 16 лютого 2018 року; додатком до цього протоколу схемою місця ДТП від 06 лютого 2018 року; наданими у судовому засіданні поясненнями ОСОБА_2; протоколом огляду транспортного засобу від 16 лютого 2018 року.

За таких обставин, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При обранні цього стягнення суддя, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, обставину, котра помякшує відповідальність щире розкаяння; відсутність обставин, котрі обтяжують відповідальність та приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Окрім цього, щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 066966 від 16 лютого 2018 року у якому зафіксовано, що він 06 лютого 2018 року о 19 год. 36 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, вулицею Протасевича, 16 у м. Тернополі, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), будучи до неї причетним, чим порушив вимоги пункту 2.10 (а) ПДР.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення заперечив. Пояснив, що контакту автомобілів він не відчув, про вчинення ДТП дізнався лише тоді, коли до нього звернулись працівники поліції і повідомили про даний факт. Саме тому вважає, що місця ДТП не залишав, а тому провадження у справі в цій частині слід закрити. Шкоду потерпілому відшкодував повністю.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що специфіка та характер пошкоджень його автомобіля, котрі є незначними, дозволяють припускати з великою імовірністю, що водій транспортного засобу, який їх заподіяв міг і не відчути моменту зіткнення. Ці припущення підтверджуються і тим, що транспортний засіб, котрим керував ОСОБА_1, є значно більшим від його автомобіля, а тому незначний контакт з перешкодою міг залишитись непоміченим.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зважаючи на вказані норми права, взявши до уваги пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та потерпілого, а також те, що у адміністративних матеріалах відсутні докази умисної або необережної дії чи бездіяльності ОСОБА_1, котра привела б до порушення пункту 2.10 (а) ПДР, приходжу до переконання про відсутність в його діях складу, адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1224 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Отож провадження у даній справі, щодо ОСОБА_1 за ст. 1224 КУпАП, слід закрити.

Керуючись ст.ст. 33, 401, 1224, 124, 221, 276, 277, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. судового збору.

Адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за ст. 1224 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяОСОБА_3