Справа № 308/1254/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Малюк В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне порушення за протоколом інспектора взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Закарпатській області відносно громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про ідентифікаційний номер платника податку в матеріалах справи відсутні, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

02 лютого 2018 року інспектором взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Закарпатській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №215211 відносно ОСОБА_1, в якому зазначено, що 01.02.2018 року, о 23 год. 30 хв., у м.Ужгород, по вул. Ломоносова, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (запах з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав, заперечив факт керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння та пояснив, що 01.02.2018 року ввечері його почав боліти зуб і він поїхав до м. Мукачева, де приватним стоматологом клініки «Наздар» йому було проведено медичні процедури, після чого він повертався додому в м.Ужгород. Це було в період з 20:30 год. до 21 год. Рухаючись по вул. Собранецькій в м. Ужгороді на перехресті вул. Кошицька, він побачив позаду свого автомобіля автомобіль патрульної поліцію, який увімкнув проблискові маячки, а тому він зупинився. Причиною зупинки було не увімкнення ним сигналу повороту. Під час оформлення матеріалів, інспектором поліції йому було запропоновано пройти огляд на стан спяніння на спец. приладі, але він відмовився, оскільки вважає, що його результати можуть бути необєктивними, оскільки напередодні він був на прийомі у лікаря стоматолога та приймав медичні препарати. ОСОБА_1 зазначив, що працівник поліції не пропонував йому пройти медичний огляд у медичному закладі. На його вимогу показати сертифікат відповідності приладу, поліцейський не зреагував. Оскільки проїхати до медичного закладу йому не пропонували, а наявному у працівників поліції приладу він не довіряв, тому він і відмовся на місці проходити мед освідчення. В подальшому, через годину, він самостійно звернувся до медичного закладу, де і пройшов освідчення. Просив провадження по справі закрити.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За частиною 1 статті 130 КУпАП особа несе відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп'яніння визначено ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до ст.266 КУпАП, п.2 та п.3 розділу І Інструкції - огляд водіїв на стан сп'яніння проводиться лише у тому випадку, коли є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. Ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У пункті 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (п.9 розділу ІІ Інструкції)

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №215211 від 02.02.2018 року інспектор зазначає, що 01.02.2018 року, о 23 год. 30 хв., водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, у м. Ужгород, по вул. Ломоносова, з ознаками алкогольного спяніння (запах з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні встановлено, що поліцейський, який складав протокол, після відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу, в порушення вимог п.7 розділу І Інструкції не направив останнього для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано бланки письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підписані ними про те, що у їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на приладі «ДРАГЕР» та в лікаря-нарколога.

Разом з тим, як встановлено в ході розгляду справи, працівник поліції не доставляв ОСОБА_1 до медичного закладу, а отже такий і фізично не міг відмовитися від проходження огляду в лікаря нарколога у присутності вказаних свідків.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як і інспектор взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Закарпатській області ОСОБА_4, яким складено протокол, неодноразово викликались в судове засідання, але на виклики суду не зявились.

Судом встановлено, що не погоджуючись з висновками поліцейського ОСОБА_1 самостійно звернувся до Закарпатського обласного наркологічного диспансеру для проведення огляду. Згідно протоколу медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану спяніння Закарпатського обласного наркологічного диспансеру №104 від 02.02.2018 року (освідчення 02.02.2018 року о 01 год. 20 хв.) на момент огляду ОСОБА_1 запах алкоголю з рота відсутній, результат приладу «Drager 6510» -0,00‰, ознак спяніння не виявлено, тверезий.

За таких умов, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Встановлені у суді обставини не підтверджують правильність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення та дотримання інспектором встановленого порядку направлення водія на проведення огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За вищезазначених обставин, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП

Керуючись ст.ст.130 ч.1, 245, 283,-285, 287,-291 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В ИВ:

Провадження в справі про адміністративне порушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5