Єдиний унікальний номер 243/674/18 Номер провадження 33/775/172/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі судді Шигірта Ф.С.,

за участю:

секретаря Долі В.В.,

прокурора Старікова П.О.,

захисника ОСОБА_1,

правопорушника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 на постанову Словянського міськрайонного суду Донецької області від 15 березня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка має вищу освіту, працює начальником управління освіти Краматорської міської ради, має місячний дохід 10000 грн., не одружена, не судима, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-4 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначене адміністративне стягнення у виді трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. з конфіскацією отриманого доходу від роботи за сумісництвом в розмірі 1523,07 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, ОСОБА_2 розпорядженням Краматорського міського голови № 323-к від 23.06.2016 року призначено на посаду начальника управління освіти Краматорської міської ради з присвоєнням 11 рангу V категорії посадової особи місцевого самоврядування. Відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_2, є субєктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, як посадову особу місцевого самоврядування, та є відповідальною за вчинення корупційних правопорушень.

Статтею 25 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону, забороняється займатися іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією та Законами України.

Відповідно до договору про надання послуг №14000670 від 23.05.2017р. Донецькій регіональний центр оцінювання якості освіти, в особі директора ОСОБА_3 з одного боку, та громадянка України ОСОБА_2 з іншого боку, уклали цивільно-правовий договір згідно з яким остання зобовязується провести зовнішнє незалежне оцінювання в якості уповноваженої особи.

Разом з тим, у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 р. № 963 уповноважена особа регіонального центру оцінювання якості освіти, не входить до посад педагогічних та науково-педагогічних працівників.

Таким чином, ОСОБА_2 будучи посадовою особою державної служби, з 25.05.2017 року по 11.07.2017 року в період часу з 08.00 год. по 17.00 год. (точний час не встановлений), у приміщенні Донецького регіонального центру оцінювання якості освіти за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Добровольського, 1, надала послуги по проведенню зовнішнього незалежного оцінювання в якості уповноваженої особи, за виконання яких 14.07.2017р. отримала 1523,07 грн.

Не погоджуючись з постановою суду захисник оскаржив її в апеляційному порядку. Апеляційними доводами є невідповідність висновків суду обставинам справи, оскільки п.2 Положення про уповноважену особу Українського центру оцінювання якості освіти (далі Положення) передбачає, що добір осіб здійснюється, окрім іншого, з числа фахівців місцевих органів управління освіти, яким і є ОСОБА_2

Крім того, Постановою КМУ від 15.04.2015 року № 222 «Про затвердження Порядку залучення педагогічних, наукових, науково-педагогічних працівників та інших фахівців до проведення зовнішнього незалежного оцінювання» прямо дозволяється залучати фахівців місцевих органів управління освіти в якості уповноважених осіб. Зазначає, що діяльність центру оцінювання якості освіти (далі Центр) визнана викладацькою, а зайняття викладацькою діяльністю за сумісництвом дозволяється законом.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та її захисник підтримали доводи апеляційної скарги.

Прокурор просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді вказаної справи, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, повно, всебічно та об'єктивно зясував обставини справи, надав належну правову оцінку доказам по справі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-4 ч.1 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та ґрунтуються на діючому законодавстві.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 на час вчинення правопорушення займала посаду начальника управління освіти Краматорської міської ради та у відповідності до вимог пп. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» відносилась до категорії осіб на яких розповсюджуються вимоги ст.25 Закону щодо заборони займатись іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією та Законами України.

Знайшли своє підтвердження і ті обставини, що ОСОБА_2 23.05.2017р. уклала договір №14000670 про надання нею послуг Донецькому регіональному центру оцінювання якості освіти у якості уповноваженої особи, за що 14.07.2017р. отримала оплату в сумі 1523,07 грн.

Зазначені обставини доведені в судовому засіданні і ні ким оспорюються.

Що стосується доводів апелянта, то вони не вказують на неправильність висновків суду.

Так, ОСОБА_2 апеляційному суду пояснила, що її діяльність за договором як уповноваженої особи Українського центру оцінювання якості освіти підпадає під ознаки методичної та викладацької, оскільки окрім іншого, вона була уповноважена: здійснювати контроль за проведенням зовнішнього оцінювання; приймати рішення щодо розвязання питань, які можуть виникнути в пункті зовнішнього оцінювання при нестандартних ситуаціях; здійснювати контроль за підготовкою до відправлення контейнера(ів) з матеріалами зовнішнього оцінювання до пункту обробки, опломбування його(їх) номерною печаткою Українського центру.

Проте, такі твердження не ґрунтуються на законі.

Згідно ст.1 ч.1 ЗУ «Про освіту»:

викладацька діяльність - діяльність, яка спрямована на формування знань, інших компетентностей, світогляду, розвиток інтелектуальних і творчих здібностей, емоційно-вольових та/або фізичних якостей здобувачів освіти (лекція, семінар, тренінг, курси, майстер-клас, вебінар тощо), та яка провадиться педагогічним (науково-педагогічним) працівником, самозайнятою особою (крім осіб, яким така форма викладацької діяльності заборонена законом) або іншою фізичною особою на основі відповідного трудового або цивільно-правового договору; (п.4)

здобувачі освіти - вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, аспіранти (адюнкти), докторанти, інші особи, які здобувають освіту за будь-яким видом та формою здобуття освіти; (п.8)

якість освіти - відповідність результатів навчання вимогам, встановленим законодавством, відповідним стандартом освіти та/або договором про надання освітніх послуг; (п.29)

Детальний аналіз наведеної норми права вказує, що діяльність ОСОБА_2 за договором із Донецьким регіональним центром оцінювання якості освіти не є викладацькою, оскільки не містить притаманних такій діяльності ознак.

Так, особи які проходять оцінювання не є здобувачами освіти, а сама діяльність з оцінювання не має на меті формування знань, інших компетентностей, світогляду, розвитку інтелектуальних і творчих здібностей, емоційно-вольових та/або фізичних якостей. Оцінювання якості освіти спрямоване на перевірку відповідності результатів навчання відповідному рівню.

Положення Постанови КМУ, наведені захисником в апеляційній скарзі, які дозволяють залучати до оцінювання якості освіти фахівців місцевих органів управління освітою, не звільняють ОСОБА_2 від обовязку дотримання заборон передбачених ЗУ «Про запобігання корупції», а тому не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Постанову судді Словянського міськрайонного суду Донецької області від 15 березня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.172-4 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: