Справа № 477/304/18 Провадження № 3/477/283/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 р. м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання ОСОБА_1,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (с. Бармашове), пров. Снігурівський, 4,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

13 лютого 2018 року, близько 23:40, ОСОБА_2 керував автомобілем марки ЗАЗ Forza, реєстраційний номер НОМЕР_1, і рухався по автомобільній дорозі Дніпропетровськ-Миколаїв (319 км.), неподіляк с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області в стані алкогольного сп'яніння, що було підтверджено медичним висновком.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненому не визнав, вказавши, що не керував автомобілем. Пояснив, що вночі того дня на його прохання знайомий ОСОБА_3 віз його на автомобілі до м. Миколаєва. Але по дорозі було пошкоджено колесо, тому він залишився в автомобілі, а товариш, викликавши таксі, поїхав до міста ремонтувати колесо. Через деякий час до нього під'їхали патрульні поліцейські і безпідставно звинуватили у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп'яніння. Він не заперечував, що перед поїздкою вживав алкоголь, але заперечував, що перебував за кермом автомобіля, в той же час, вони відвезли його до медичного закладу, де був проведений огляд на стан сп'яніння.

Суд, заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідка ОСОБА_3, дослідивши докази в справі, прийшов до наступних висновків.

Згідно з підпунктом а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За порушення цього пункту Правил дорожнього руху України передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров'я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

В п. 3 розділу І цієї Інструкції вказано, що ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки або у найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду, у тому разі, якщо водій відмовився від огляду на місці чи був незгоден з його результатами (п.п. 6 та 7 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 9, розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п. 22, розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Також, статтею 266 КУпАП визначений порядок відсторонення осіб від керування транспортними засобами та проведення огляду таких осіб на стан сп'яніння.

Так, згідно з цією нормою закону огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд водія проводиться в закладах охорони здоров'я. Огляд особи на стан алкогольного сп'яніння здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд особи на стан алкогольного сп'яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

На підтвердження протоколу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2 суду наданий медичний висновок від 13 лютого 2018 року (час 00:20), відповідно до якого він перебував в стані алкогольного сп'яніння. Судом також було витребувано від Миколаївського обласного наркологічного диспансеру повний висновок, яким також підтверджено його перебування в стані алкогольного сп'яніння .

Сам ОСОБА_2 не заперечував, що вживав алкоголь і не заперечував результати обстеження.

Для об'єктивного розгляду справи судом були витребувані відеозаписи нагрудного відеореєстратора поліцейського з місця події, однак відповідно до відповіді Вітовського відділення поліції Корабельного ВП ГУ НП Миколаївської області, службовий транспорт відділення поліції не було обладнано відеореєстратором і відеозапис правопорушення не вівся.

Також, не вдалося допитати поліцейського, який склав протокол про адміністративне правопорушення, оскільки на час розгляду справи у суді він перебував у зоні проведення АТО.

За клопотанням ОСОБА_2 судом було допитано в якості свідка ОСОБА_3, який повідомив, що в той день, за проханням ОСОБА_2 керував його автомобілем, оскільки той перебував в стані алкогольного сп'яніння. Він попросив його відвезти до м. Миколаєва, але по дорозі, за с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області у автомобіля було пробито колесо. Тому він поїхав до м. Миколаєва для його ремонту, а ОСОБА_2 залишився в автомобілі. По поверненню він не виявив його на місці і поїхав додому. А наступного дня від нього дізнався, що його забрали поліцейські і склали протокол про адміністративне правопорушення.

В той же час, суд не може прийняти ці покази як належний та допустимий доказ, оскільки він суперечить іншому доказу в справі протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначено особисте пояснення водія ОСОБА_2: їхав до сестри.

Тобто суд бере до уваги той факт, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_2, якщо б він дійсно не керував транспортним засобом, то зазначив би про це у ньому. А так, згідно цих власноручно записаних пояснень, він підтвердив, що особисто керував траспортним засобом.

До того ж, якщо він не керував транспортним засобом, то на переконання суду, мав би відмовитися від медичного обстеження з цією аргументацією, про що зазначити в протоколі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

За такого, керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_2, 26 липня 1988 року, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення за його вчинення у виді штрафу в розмірі 10200,00 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районного суд. На постанову може бути внесено протест прокурора в тому ж порядку.

Суддя Р.В. Козаченко