АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 184/96/18Суддя 1 інстанції Гукова Р. М.
Номер провадження 33/774/142/К/18Суддя- доповідач ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 липня місяця 19 дня, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. 00 коп., в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп., -

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно постанови Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наступних обставин. Так, 06.01.2018 року о 03:35 год. по вул. Торгова м. Покров Дніпропетровської області водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, відповідно до висновку № 4 від 06.01.2018 року «КЗ ЦМЛ м. Покров» ДОР», тим самим порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ст.130 ч.1 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, так як вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

В обґрунтування вимог про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду, ОСОБА_2 зазначає, що не був присутній при розгляді справи в суді, а копію постанови отримав лише 11 квітня 2018 року, тому не мав можливості оскаржити її в передбачений законом строк.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що судом було порушено вимоги закону, не допитано його у судовому засіданні та розглянуто справу без належного його повідомлення. Крім того, працівниками патрульної поліції було порушено порядок направлення водіїв на огляд з метою виявлення стану спяніння, а саме його зразу повезли у медичний заклад для огляду, без пропозиції проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціальних технічних засобів, що є порушенням Інструкції. На думку ОСОБА_2 огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог законодавства, вважається недійсним, тому в його діях нема складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 не зявились. ОСОБА_2 надав заяву про розгляд апеляційної скарги за його відсутності, в якій вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі й наполягав на їх задоволенні.

Так, статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

Оскільки ОСОБА_2 заявив відповідне клопотання, а з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи проводився за відсутності ОСОБА_2 та його захисника, крім того відсутні відомості про отримання ними копії постанови у межах строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що цей строк був пропущений з поважної причини, і вважає за необхідне його поновити та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Даючи оцінку доказам, апеляційний суд приходить до висновку, про правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо нього уповноваженою особою поліції.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є законним і обґрунтованим та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 455561 від 06.01.2018 року (а.с.2);

- висновком № 4 від 06.01.2018 року (а.с.4);

- поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.5, 6).

Обєктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів по справі не вбачається.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 455561 від 06.01.2018 року, як доказ ніким не спростовувався. Доказів, які спростовують дані протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційному суду не надано.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо порушень працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення його прав, а саме те, що йому не було запропоновано пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, суд апеляційної інстанції вважає їх необґрунтованими.

Так, з матеріалів справи вбачається, що водію ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння в медичному закладі та розяснено, що в працівників поліції відсутні спеціальні технічні засоби для проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу. Водій не заперечував проти проведення огляду в медичному закладі, тому працівниками патрульної поліції було направлено водія ОСОБА_2 для проведення огляду в КЗ «Центральна міська лікарня м. Покров» Дніпропетровської обласної ради» та за результатами огляду складено Висновок № 4 від 06.01.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного спяніння.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, не вбачає порушень з боку працівників патрульної поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735.

Отже, дослідженими в суді апеляційної інстанції доказами встановлено та підтверджено, що водій ОСОБА_2 керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. Своїми діями порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Зазначені висновки узгоджуються з постановою суду першої інстанції щодо підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому доводи апеляційної скарги щодо не встановлення фактичних обставин справи не заслуговують на увагу.

При розгляді справи в апеляційному суді встановлено, що суддею при розгляді справи не були допущені порушення вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, всі обставини, що мають значення для справи, суддя встановив і правильно кваліфікував дії ОСОБА_2, як адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку суду апеляційної інстанції накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_2 у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП та призначив покарання в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, та обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Судом апеляційної інстанції не встановлено неправильного застосування норм матеріального або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 16.02.2018 року задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1