Справа № 454/2640/17 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю.
Провадження № 33/783/117/18 Доповідач в 2-й інстанції: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 21 листопада 2017 року, -

встановив:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-2, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 320 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, 10 жовтня 2017 року, о 21год. 35 хв. в м. Сокалі по вул. Св. Петра і Павла, ОСОБА_2, в порушення вимог п.2.4 Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем марки ВАЗ 21063 н.з. НОМЕР_1, не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу.

Також, 10 жовтня 2017 року, о 21 год. 40 хв. в м. Сокалі по вул. Св. Петра і Павла, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки ВАЗ 21063 н.з. НОМЕР_1, будучи неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, чим порушив п.2.3б, ПДР України, внаслідок чого, здійснив зіткнення з автомобілем марки Рено-Докер н.з.НОМЕР_2.

Окрім цього, 10 жовтня 2017 року, о 21год. 34 хв. в м. Сокалі по вул. Св. Петра і Павла ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керував автомобілем марки ВАЗ 21063 н.з. НОМЕР_1, чим порушив п.2.9а, ПДР України. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря ОСОБА_3 за адресою м. Сокаль, вул. Я. Мудрого 26.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_2 звертає увагу на порушення порядку огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за наявності ознак алкогольного сп'яніння (якого не було), що підтверджується відсутністю в протоколі результату огляду про стан сп'яніння та відсутністю відповідного акту, двох свідків, які б підтвердили огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, відмову від проведення такого огляду, або незгоду з його результатами.

Наголошує, що висновок лікаря про знаходження водія в стані алкогольного сп'яніння складений без клінічних ознак стану алкогольного сп'яніння, які мали бути зазначені в акті медичного огляду, який також відсутній, в зв'язку з чим, висновок лікаря №112 від 22 вересня 2017 року є недійсним на підставі п.22 розділу III Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки даний висновок, щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складений з порушенням вимог передбачених інструкцією.

Вважає, що в даному випадку, порушення поліцейським вимог законодавства ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Наказ МВС України, МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду Постанова КМУ №1103 від 17.12.2008р., Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі Наказ МВС від 07.11.2015 року, є підставою до закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Також акцентує, що захід адміністративного стягнення обраний із порушенням вимог закону, оскільки суд не вказав жодного доводу, на підставі якого обирав адміністративне стягнення, а відтак таке, не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Крім цього зазначає, що не приймав участь у розгляді справи в місцевому суді, а копію постанови отримав 16 січня 2018 року.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Сокальського районного суду Львівської області від 21 листопада 2017 року, скасувати таку та справу відносно нього закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення.

Правопорушник ОСОБА_2 в суд апеляційної інстанції не з'явився, хоча був належно повідомлений про дату і місце судового засідання, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за його відсутності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що слід поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, оскільки такий пропущений з поважних причин, та приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зазначені вимоги закону суддею місцевого суду дотримані у повному обсязі.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-2, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення від 10 жовтня 2017 року серії БД №083874, №083876, №083956; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння від 10 жовтня 2017 року №122; схемою місця ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_2, інспектора поліції ОСОБА_4; рапортом інспектора поліції ОСОБА_5, яким суддя районного суду дала належну правову оцінку, з чим погоджується і апеляційний суд.

Також, як вбачається з апеляційної скарги правопорушника ОСОБА_2, останній оскаржує свою винуватість лише у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення №083876, власноручно зазначив, що 10 жовтня 2017 року вживав алкоголь, після чого керував автомобілем.

Крім цього, покликання правопорушника ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на недійсність висновку лікаря №112 від 22 вересня 2017 року, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки подія мала місце 10 жовтня 2017 року і в справі наявний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно останнього від 10 жовтня 2017 року за №122.

Відтак, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги правопорушника ОСОБА_2 з цього приводу є безпідставні, суперечать наведеним у постанові суду доказам і не впливають на законність прийнятого судового рішення.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суддя районного суду підставно притягнула ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-2, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, обравши стягнення, яке згідно ст. 23 КУпАП є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відтак, постанова судді місцевого суду є законна та обґрунтована і суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити правопорушнику ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови судді Сокальського районного суду Львівської області від 21 листопада 2017 року.

Апеляційну скаргу правопорушника Рекрута О.О. залишити без задоволення, а постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 21 листопада 2017 року, якою Рекрута Олега Олександровича визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-2, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

у кримінальних справах Галапац І.І.

апеляційного суду

Львівської області