Номер провадження: 33/785/553/18
Номер справи місцевого суду: 520/9277/16-п
Головуючий у першій інстанції Чванкін
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі головуючого Копіци О.В., за участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, його захисника Хажинського Р.М., іншого учасника ДТП - ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 11.08.2016 року, стосовно:

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Прип'яті Чорнобильського району Київської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

- про накладання стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 16.07.2016 року о 05 год. 10 хв., ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Рено», (номерний знак НОМЕР_1), рухався по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі.

Порушивши вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, під час виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку він був об'єктивно спроможній виявити, ОСОБА_1 не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки автомобілю, або безпечного для інших учасників дорожнього руху об'їзду перешкоди, внаслідок чого перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки (п. 1.3 Правил дорожнього руху), виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Мазда», (номерний знак НОМЕР_2), водій якого рухався в попутному напрямку і виконував поворот ліворуч.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується з оскаржуваною постановою суду першої інстанції з таких підстав:

1) суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про те, що ОСОБА_1 був об'єктивно спроможний виявити перешкоду, оскільки автомобіль «Мазда» рухався попереду нього на достатній відстані та на відеозапису видно, як водій автомобілю «Мазда» змінює напрямок руху для виконання маневру повороту з крайньої правої смуги;

2) на відеозапису автомобіль «Мазда» рухається прямолінійно, напрямок руху не змінює, але зона огляду відеокамери охоплює лише ділянку дороги до пішохідного переходу. Між тим, ширина самого переходу - 4 м., ділянка від переходу до перехрестя з вул. Петрашевського - 14,5 м., а ширина вул. Петрашевського - 6,4 м., що означає, що поза зоною огляду камери залишається ділянка дороги довжиною приблизно 25 м., тому об'єктивної інформації про напрямок та характер руху автомобілю «Мазда» на цій ділянці немає;

3) для визначення наявності чи відсутності об'єктивної можливості запобігти зіткненню транспортних засобів виконанням вимог п. 12.3 ПДР, необхідні важливі параметри, а саме: швидкість руху автомобілю «Мазда» та траєкторія його руху; швидкість руху автомобілю «Рено» та момент виникнення небезпеки, але в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація з приводу швидкості руху автомобілю «Рено», а траєкторія руху автомобілю «Мазда», за поясненнями водія ОСОБА_1, суперечить, як поясненням водія ОСОБА_3, так і місцю початку маневру автомобілю «Мазда». ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_4 наполягають на тому, що автомобіль «Мазда» здійснював маневр з правої смуги руху, а ОСОБА_3 та свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6, вказують про здійснення маневру повороту ліворуч водієм автомобілю «Мазда», з лівої смуги руху. Ця обставина свідчить про передчасність висновку суду першої інстанції, щодо наявності об'єктивної можливості запобігти зіткненню транспортних засобів, виконанням вимог п. 12.3 ПДР;

4) в мотивувальній частині постанови, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 14.2 ПДР, з тієї підстави, що перед початком обгону, ОСОБА_1 не переконався в тому, що водій ОСОБА_3 подав сигнал про намір повороту. Між тим, ОСОБА_1 не мав наміру здійснювати обгін, а опинився на смузі зустрічного руху виключно через те, що водій ОСОБА_3 своїми діями створив небезпеку для його руху;

5) відповідно до п. 9.4 ПДР, подавати сигнал покажчиками повороту належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними. Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів. Оскільки з місця виїзду з зони огляду камери до в'їзду на вул. Петрашевського близько 25 м., сигнал про намір здійснення маневру повороту, водієм ОСОБА_3 не було подано завчасно;

6) відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Оскільки при розгляді справи про адміністративне правопорушення на транспорті повинні розглядатися дії обох водіїв та причинно-наслідковий зв'язок між ними і настанням ДТП, у справі необхідно призначити судову експертизу, на вирішення якої поставити питання про причинно-наслідковий зв'язок дій кожного з водіїв з настанням дорожньо-транспортної пригоди, що стане підставою для законного і обґрунтованого рішення.

Посилаючись на наведені доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою провадження у справі стосовно нього закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Окрім того, у апеляційній скарзі ОСОБА_1 міститься клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ХажинськогоР.М., які підтримали доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_3, який заперечував проти її задоволення, допитавши свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, повторно дослідивши докази у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновків про таке.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

З матеріалів справи видно, що постанова суду першої інстанції прийнята 11.08.2016 року, а останній день для подачі апеляційної скарги припадає на вихідний день (21.08.2016 року).

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 у наступний за вихідним робочий день (22.08.2016 року), тому апеляційний суд вважає, що вона подана з дотриманням передбаченого законом строку, а у його поновленні немає необхідності.

Частиною сьомою статті 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Мотивуючи свій висновок про доведеність вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про призначення автотехнічної експертизи слід відмовити, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів для прийняття рішення та встановлення складу адміністративного правопорушення і послався на наступні докази:

- пояснення водія ОСОБА_1, який суду показав, що керуючи автомобілем «Рено», номерний знак НОМЕР_1, рухався по вул. Фонтанська дорога з боку вул. Посмітного в м. Одесі у лівій смузі, оскільки права смуга була зайнята припаркованими автомобілями. В цей час, перед ним, з правої смуги, увімкнувши покажчик повороту, почав маневр водій автомобілю «Мазда», номерний знак НОМЕР_2. Він подав попереджувальні звукові сигнали та скористався екстреним гальмуванням але, побачивши, що зіткнення уникнути не вдасться, вирішив перетнути подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки та виїхав на смугу зустрічного руху, щоб об'їхати автомобіль, але не зміг, внаслідок чого сталося зіткнення;

- пояснення водія автомобілю «Мазда» ОСОБА_3, який пояснив суду, що 16.07.2016 року, близько 05 год. 10 хв. він рухався по вул. Фонтанська дорога у лівій смузі зі швидкістю 10-15 км/год., увімкнувши лівий світловий покажчик повороту, оскільки мав намір повернути ліворуч на вул. Петрашевського. В цей час, водій автомобілю Рено, номерний знак НОМЕР_1, який рухався по тій самій смузі, почав виконувати маневр обгону, перетнувши подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, внаслідок чого сталося зіткнення;

- відеозапис події, з якого видно, що водій ОСОБА_1 мав достатньо часу для того, щоб побачити перешкоду та об'єктивно спроможний був виявити її, оскільки автомобіль «Мазда» рухався попереду нього на достатній відстані та змінює напрямок руху, щоб виконати маневр повороту з крайньої смуги руху;

- схему місця ДТП, з якої випливає, що водій ОСОБА_1, перед початком маневру обгону, не переконався, що водій ОСОБА_3 подав сигнал про намір повороту;

- протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як видно з мотивувальної частини постанови, суд першої інстанції виконав приписи ст. 280 КУпАП та надав правову оцінку доказам у справі у їх сукупності та співвідношенні один до одного.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 подав клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, яке було задоволено.

Під час апеляційного розгляду, також були повторно досліджені письмові докази у справі та встановлені наступні обставини:

- зі змісту пояснень водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 випливає, що 16.07.2016 року, о 05 год. 10 хв., керуючи, відповідно, автомобілями «Рено» (номерний знак НОМЕР_1) та «Мазда» (номерний знак НОМЕР_2), вони рухались по вул. Фонтанська дорога з боку вул. Посмітного в м. Одесі у лівій смузі, оскільки права смуга була зайнята припаркованими автомобілями. На перехресті з вул. Петрашевського, водій автомобілю «Мазда» ОСОБА_3 став повертати ліворуч, а водій автомобілю «Рено» ОСОБА_1, який рухався у попутному напрямку позаду, намагаючись уникнути зіткнення, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки і застосував екстрене гальмування;

- висновком №4589/17-6167 від 15.03.2018 року комплексної судової автотехнічної і відеотехнічної експертизи обставин зіткнення автомобілів «Рено» (номерний знак НОМЕР_1) та «Мазда» (номерний знак НОМЕР_2), встановлено наступне:

1) за відеозаписом ДТП, в період візуального спостереження, рух транспортних засобів характеризується подовжнім напрямком відносно орієнтації дороги. В період руху в області розмітки пішохідного переходу на фазі залишення зони відеоспостереження, орієнтовно, швидкість автомобіля «Рено» становила близько 68 км/год., а швидкість автомобіля «Мазда» становила близько 17 км/год.

2) пояснення водія автомобіля «Мазда» в частині того, що перед виконанням повороту ліворуч на перехресті він перестроївся в ліву смугу, є технічно неспроможними, оскільки суперечать даним відеозапису і розташуванню цього автомобілю в момент зіткнення. Пояснення цього водія в частині швидкості руху його автомобілю (10-15 км/год.) при виконанні маневру, технічних протиріч не мають.

3) пояснення водія автомобілю «Рено» в частині того, що водій автомобілю «Мазда» виконував на перехресті поворот ліворуч з крайньої правої смуги, а він рухався в межах лівої смуги, є технічно неспроможними, оскільки суперечать даним відеозапису і розташуванню цього автомобілю в момент зіткнення. Пояснення водія автомобілю «Рено» в частині швидкості руху його автомобілю (70 км/год.), технічних протиріч не мають.

4) дослідницькою частиною висновку встановлено, що в умовах події, водій автомобіля «Мазда» на перехресті виконував поворот ліворуч не з крайнього положення (з відступом від вимог п. 10.4 ПДР), тому йому належало переконатися в тому, що цим маневром не буде створена перешкода або небезпека для інших учасників руху, як це передбачено п. 10.1 ПДР, а, оскільки до місця наміченого маневру наближався попутний автомобіль «Рено», для якого цей маневр міг створити (і фактично створив) небезпеку, водієві автомобілю «Мазда» належало утриматися від наміченого маневру, як це передбачено п. 10.6 ПДР, до тих пір, поки автомобіль «Рено» не проїде дане перехрестя і після цього, повторно переконавшись у безпеці, завершити намічений маневр повороту.

Діючи зазначеним чином, відповідно до вимог п. 10.1 та 10.6 ПДР, водій автомобіля «Мазда» мав технічну можливість не створювати небезпеку для руху водієві автомобілю «Рено» і тим самим, мав технічну можливість запобігти ДТП.

5) з моменту виявлення попутного автомобіля «Мазда», який частково розташовувся на смузі руху автомобіля «Рено» і тим самим представляв перешкоду для руху, водієві автомобіля «Рено» належало діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР та знижувати швидкість до швидкості автомобіля «Мазда» з тим, щоб забезпечити безпечну дистанцію, як це наказано в п. 13.1 ПДР і утриматись від виїзду на зустрічну смугу, згідно з вимогами п/п «а», «е» п. 14.6 ПДР.

Діючи зазначеним чином, відповідно до вимог п. 12.3 та 13.1 ПДР, відмовившись від виконання обгону попутного автомобілю «Мазда» (п/п «а», «е» п. 14.6 ПДР), водій автомобіля «Рено» мав технічну можливість запобігти ДТП.

6) з технічної точки зору, в причинному зв'язку з настанням даної ДТП, знаходяться, як дії водія автомобіля «Мазда», які не відповідали вимогам п. 10.1 та 10.6 ПДР, так і дії водія автомобілю «Рено», які не відповідали вимогам п. 12.3, 13.1 та п/п «а», «е» п. 14.6 ПДР.

Отже, порушивши вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, під час виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку він був об'єктивно спроможній виявити, ОСОБА_1 не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки автомобілю, або безпечного для інших учасників дорожнього руху об'їзду перешкоди, внаслідок чого перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки (п. 1.3 Правил дорожнього руху), виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Мазда», (номерний знак НОМЕР_2), водій якого рухався в попутному напрямку і виконував поворот ліворуч.

У той же час, встановленим є той факт, що дії водія автомобіля «Мазда» ОСОБА_3, у даній дорожньо-транспортній пригоді, не відповідали вимогам п. 10.1 та 10.6 ПДР, адже він мав технічну можливість не створювати небезпеку для руху водієві автомобілю «Рено» і тим самим, мав технічну можливість запобігти ДТП, що свідчить про наявність у його діях ознак правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У письмових поясненнях, наданих суду апеляційної інстанції після ознайомлення з висновком №4589/17-6167 від 15.03.2018 року комплексної судової автотехнічної і відеотехнічної експертизи, ОСОБА_1, заперечуючи свою вину у дорожньо-транспортній пригоді, зазначив, що, у разі встановлення судом обопільної вини у водіїв-учасників ДТП, він просить зазначити у мотивувальній частині постанови факт порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР.

При цьому, показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6, допитаних під час апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції не враховує, оскільки вони не містять об'єктивної інформації, яка може бути використана для встановлення фактичних обставин справи.

З огляду на досліджені під час апеляційного розгляду справи докази, апеляційний суд приходить до висновку, що, у даному випадку, встановлена обопільна вина водіїв автомобілів «Рено» (під керуванням ОСОБА_1) та «Мазда» (під керуванням ОСОБА_3), дії яких не відповідали зазначеним вище вимогам Правил дорожнього руху, і кожен з них мав технічну можливість запобігти ДТП.

Надавши об'єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними в частині заперечення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні ДТП, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у апеляційного суду підстав немає.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що орган дізнання, оформлюючи матеріали ДТП, а суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшли правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, дії якого кваліфіковані правильно за ст. 124 КУпАП, оскільки він вчинив порушення учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Винуватість водія ОСОБА_3, у межах даної справи, апеляційним судом не встановлюється, у зв'язку з тим, що адміністративна справа стосовно нього, судом першої інстанції не розглядалась.

Разом з тим, з метою забезпечення принципів об'єктивності та справедливості, апеляційний суд вважає за необхідне направити до УПП в м. Одесі копії матеріалів справи для розгляду питання про наявність у діях водія ОСОБА_3 ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до припису п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, постанова суду першої інстанції від 11.08.2016 року про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення є законною, обґрунтованою та справедливою, тому підстави для її скасування - відсутні.

При цьому, відповідно до акту здачі-приймання висновку судової експертизи №4589/17-6167 від 15.03.2018 року, витрати на її проведення становили 16016 (шістнадцять тисяч шістнадцять) грн., а призначена вона була за клопотанням захисника ОСОБА_1 - адвоката Хажинського Р.М..

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду справи, апеляційний суд вважає, що витрати за проведення зазначеної експертизи необхідно покласти на ОСОБА_1

Так, відповідно до припису ч. 2 ст. 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 283 КУпАП, якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування.

Отже, зазначена норма закону не містить положення про стягнення витрат на проведення експертизи, тому, у даному випадку, суд апеляційної інстанції вважає, що необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Частиною першою статті 122 КПК України передбачено, що витрати, пов'язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про залучення експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У даному конкретному випадку йдеться не про кримінальний злочин, а про адміністративне правопорушення, але, оскільки Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає порядок стягнення витрат на залучення експерта, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне застосувати аналогію закону та стягнути з ОСОБА_1 витрати на проведення комплексної судової автотехнічної і відеотехнічної експертизи №4589/17-6167 від 15.03.2018 року у розмірі 16016 (шістнадцять тисяч шістнадцять) грн.

Керуючись ст.ст. 7, 268, 280, 294 КУпАП, ст.ст. 122, 124 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 11.08.2016 року, стосовно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 витрати на проведення комплексної судової автотехнічної і відеотехнічної експертизи №4589/17-6167 від 15.03.2018 року у розмірі 16016 (шістнадцять тисяч шістнадцять) грн.

Копії матеріалів: протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 2 №076683 від 21.07.2016 року, схему місця ДТП від 16.07.2016 р., доповідної інспектора УПП у м. Одесі Літвяк В.В., рапорт інспектора УПП у м.Одесі ОСОБА_7, пояснення ОСОБА_3 від 16.07.2016 р., пояснення ОСОБА_1 від 16.07.2016 р., пояснення ОСОБА_5, від 21.07.2016 р., пояснення ОСОБА_6 від 21.07.2016 р., СД-диск з відеозаписом події, висновку комплексної судової автотехнічної і відеотехнічної експертизи №4589/17-6167 від 15.03.2018 року направити до УПП в м. Одесі для розгляду питання про наявність у діях водія ОСОБА_3 ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області Копіца О.В.