Справа № 152/226/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області

ОСОБА_1

з участю:

прокурора Жмеринської

місцевої прокуратури ОСОБА_2

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки у Вінницькій області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с. Садківці Шаргородського району Вінницької області, вул. Горького, 5, з середньо. спеціальною освітою, одруженої, працюючої вихователем Садковецького НВК, депутата 7 скликання Садковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області, паспорт серії АА №891887, виданий Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області 10.02.1999 року ідентифікаційний код НОМЕР_1,

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_3 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме: будучи депутатом 7 скликання Садковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області та особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в порушення вимог ч.1 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно подала без поважних причин декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме 05.05.2017 року о 11 годині 23 хвилини.

В суді ОСОБА_3 визнала себе винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП і пояснила, що дійсно відповідно до рішення 1 сесії 7 скликання Садковецької сільської ради від 13.11.2015 року вона є депутатом сільської ради і ознайомлена з вимогами ЗУ «Про запобігання корупції». На сесіях сільської ради сільським головою та секретарем сільської ради неодноразово доводилися вимоги антикорупційного законодавства та повідомлялося про необхідність своєчасного подання електронних декларацій до 01.04.2017 року, а потім - про продовження строків їх подання і оприлюднення до 01.05.2017 року. На її особисте замовлення в кінці березня 2017 року їй було виготовлено електронний ключ, за допомогою якого вона в кінці квітня зареєструвалася на сайті НАЗК. У квітні 2017 року вона кілька разів намагалася подати електронну декларацію про доходи за 2016 рік, однак вона не висвітлювалась, а зберігалась як чернетка. За допомогою Садковецького сільської голови ОСОБА_4 05.05.2017 року о 11 годині 23 хвилини вона подала електронну декларацію про доходи за 2016 рік, оскільки у с. Садківці Шаргородського району Вінницької області на той час було дуже погане покриття мережі Інтернет, доступ до якого є лише у сільській раді.

В суді ОСОБА_3 не заперечувала фактів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, запевняла суд, що не допускатиме вчинення адміністративних правопорушень у подальшому.

Прокурор Цибровський Ю.С. вважає, що винуватість ОСОБА_3 доведена її особистими поясненнями, матеріалами справи, і просить притягнути її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП і призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 гривень.

До матеріалів справи по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 6 КУпАП, в якості доказів також долучено письмові пояснення ОСОБА_3, Садковецького сільського голови ОСОБА_4, секретаря Садковецької сільської ради ОСОБА_5, землевпорядника сільської ради ОСОБА_6 від 06.02.2018 року (а.с.10, 12-14), копію рішення №2 1 сесії 7 скликання Садковецької сільської ради від 13.11.2015 року "Про визнання повноважень депутатів сільської ради" (а.с.15), копію протоколу Садковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 13.11.2015 року (а.с.16-18), витяг із протоколу від 22 лютого 2017 року 13 сесії 7 скликання Садковецької сільської ради (а.с.19), витяг із протоколу від 03 березня 2017 року 14 позачергової сесії 7 скликання Садковецької сільської ради (а.с.20), витяг із протоколу від 21 квітня 2017 року 15 позачергової сесії 7 скликання Садковецької сільської ради (а.с.21).

Згідно з додатком до рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 08 червня 2017 року №224 "Періоди неналежного функціонування ІТС Реєстр", часом перебоїв є: 02.03.2017 року 9.00-12.00; 12.03.2017 року 2.00-7.00; 15.03.2017 року 22.00-24.00, 16.03.2017 року 0.00-3.00, 7.00-8.00; 19.03.2017 року 8.00-11.00; 24.03.2017 року 6.00-8.00; 26.03.2017 року 12.00-24.00; 27.03.2017 року 0.00-8.00; 28.03.2017 року 1.00-10.00 (а.с.35).

Із зазначеного додатку вбачається, що у квітні 2017 року перебоїв у роботі функціонування ІТС Реєстру не було, що, в свою чергу, доводить той факт, що ОСОБА_3 умисно та без поважних причин несвоєчасно подала електронну декларацію.

Дослідивши адміністративні матеріали, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, висновок прокурора Цибровського Ю.С., в діях ОСОБА_3 вбачаю склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування.

До вказаного висновку суддя приходить, виходячи з аналізу перевірених і оцінених доказів.

Так, ОСОБА_3 є депутатом Садковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області 7 скликання. Вказана обставина підтверджується долученим до матеріалів справи рішенням №2 1 сесії 7 скликання Садковецької сільської ради від 13.11.2015 року "Про визнання повноважень депутатів сільської ради" (а.с.15).

Згідно з положеннями ч.1 ст.3 ЗУ "Про запобігання корупції" депутати всіх рівнів віднесені до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування і є субєктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Відповідно до п.п. "б" п.3 ч.1 ст.45 ЗУ "Про запобігання корупції" депутати сільських рад, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб - сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до примітки до ст.172-6 КУпАП, субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Пунктом 6 Розділу ІІ "Прикінцеві положення" ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб" від 23.03.2017 року Розділ ХІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про запобігання корупції" доповнено п.5-1, відповідно до якого продовжено до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше.

Отже, ОСОБА_3 зобовязана була, як особа, яка вперше подає декларацію, відповідно до ЗУ "Про запобігання корупції" - подати її до 1 травня 2017 року.

Разом з тим, матеріалами справи встановлено та не заперечується ОСОБА_3, що електронна декларація подана нею 05.05.2017 року о 11 год. 23 хв. (а.с.6).

Згідно ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду…, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.1 ЗУ "Про запобігання корупції", корупційне правопорушення це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність , а корупцією є використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей.

Приймаючи до уваги вище викладене, вважаю, що старшим оперуповноваженим МВ №4 УЗЕ у Вінницькій області ДЗЕ НП України ОСОБА_7 доведено винуватість ОСОБА_3 у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації, як особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування і вона повинна нести адміністративну відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вперше притягується до адміністративної відповідальності, розкаялася у скоєному, вважаю за доцільне призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" підлягає стягненню з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 352,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.172-6, ст.ст. 245, 246, 248 252, 283, 284, 287, 289, ч. 2 ст. 294, 307 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ст.ст. 1, 45 ЗУ "Про запобігання корупції", ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ " Про судовий збір", -

постановив:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП і призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 до Державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 коп.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_3 не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а вразі оскарження такої постанови не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Суддя Т.О. Соколовська