Справа №: 653/191/18
Провадження № 3/653/359/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 лютого 2018 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Крапівіна О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника військового прокурора Херсонського гарнізону Південного регіону України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає Харківська обл., Дергачивський район, с.Козача Лопань, вул.Червоних партизан,66, за ч.2 ст. 172-18 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2017 року ОСОБА_1 близько 08 години під час несення служби на посту інспектора прикордонної служби відділу прикордонної служби «Чонгар»Бердянського прикордонного загону не виконав вимоги п.15 Порядку дій посадових осіб Державної прикордонної служби (затверджений наказом Державної прикордонної служби України від 09.06.2011 р.№412) не вніс інформацію стосовно громадянина ОСОБА_2

Також 22 жовтня 2017 року ОСОБА_1 під час несення служби на посту інспектора прикордонної служби відділу прикордонної служби «Чонгар»Бердянського прикордонного загону не виконав вимоги п.15 Порядку дій посадових осіб Державної прикордонної служби (затверджений наказом Державної прикордонної служби України від 09.06.2011 р.№412) не вніс інформацію стосовно громадянинки ОСОБА_3

Таким чином ОСОБА_1 . вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-18 КУпАП- порушення правил несення прикордонної служби особою,яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані уповноваженою посадовою особою за ч.2 ст.172-18 КУпАП, з кваліфікуючою ознакою вчинення правопорушення в умовах особливого періоду

У відповідності до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року, особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.93 N 3543-ХІІ особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У свою чергу, мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (абз. 4 статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію").

Отже, за змістом наведених норм особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, а в разі оголошення стану війни - воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, дія особливого періоду обмежується строками, встановленими для проведення мобілізації, або часом, протягом якого діє воєнний стан і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.

17 березня 2014 року Виконуючим обов'язки Президента України видано ОСОБА_4 «Про часткову мобілізацію», який затверджено Законом України «Про затвердження ОСОБА_4 Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року.

Згідно пункту 8 цього ОСОБА_4 він набирає чинності після його затвердження Верховною Радою України.

Закон України від 17 березня 2014 року «Про затвердження ОСОБА_4 Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності з дня його опублікування, а саме - 18 березня 2014 року.

Відповідно до пункту 3 зазначеного ОСОБА_4 мобілізація проводиться протягом 45 діб із дня набрання чинності цим ОСОБА_4.

Таким чином, з 18 березня 2014 року в Україні відповідно до абзацу 11 статті 1 Закону України «Про оборону України» та абзацу 4 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» настав особливий період, тривалість якого пов'язується з тривалістю мобілізації, строк якої встановлено п. 3 ОСОБА_4, тобто 45 діб.

Отже, тривалість особливого періоду відповідно до ОСОБА_4 в.о. Президента України від 17 березня 2014 року становила 45 діб: з 18 березня 2014 року по 2 травня 2014 року.

ОСОБА_4 Виконуючого обов'язки Президента України від 6 травня 2014 року «Про часткову мобілізацію», який затверджено Законом України від 06.05.2014, оголошено часткову мобілізацію тривалістю 45 діб із дня набрання чинності цим ОСОБА_4.

Закон України від 6 травня 2014 року «Про затвердження ОСОБА_4 Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності 7 травня 2014 року, отже, тривалість особливого періоду відповідно до ОСОБА_4о. Президента України від 6 травня 2014 року становила 45 діб: з 7 травня 2014 року по 21 червня 2014 року.

ОСОБА_4 Президента України від 21 липня 2014 року , який затверджено Законом України від 22 липня 2014 року, оголошено часткову мобілізацію тривалістю 45 діб із дня набрання чинності цим ОСОБА_4.

Закон України від 22 липня 2014 року «Про затвердження ОСОБА_4 Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності 24 липня 2014 року, отже, тривалість особливого періоду відповідно до ОСОБА_4 Президента України від 21 липня 2014 року становила 45 діб: з 24 липня 2014 року по 7 вересня 2014 року.

ОСОБА_4 Президента України від 14 січня 2015 року № 15, який затверджено Законом України від 15.01.2015 року, оголошено протягом 2015 року часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності цим ОСОБА_4.

Закон України від 15.01.2015 року «Про затвердження ОСОБА_4 Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності 20 січня 2015 року, отже, тривалість особливого періоду відповідно до ОСОБА_4 Президента України від 14 січня 2015 року № 15 становила 210 діб: з 20 січня 2015 року по 22 серпня 2015 року.

Таким чином, особливий період в Україні діяв з 18 березня 2014 року по 2 травня 2014 року; з 7 травня 2014 року по 21 червня 2014 року; з 24 липня 2014 року по 7 вересня 2014 року; з 20 січня 2015 року по 22 серпня 2015 року.

Також суд зауважує, що у судовому рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олссон проти Швеції" від 24 березня 1988 року (скарга №10465/83) зазначено, що серед вимог, які суд визначив як такі, що випливають з фрази "передбачено законом", є наступні:- будь-яка норма не може вважатися законом, якщо вона не сформульована з достатньою точністю так, щоб громадянин самостійно або, якщо знадобиться, з професійною допомогою міг передбачити з часткою ймовірності, яка може вважатися розумною в даних обставинах, наслідки, які може спричинити за собою конкретну дію;

- фраза передбачено законом не просто відсилає до внутрішнього права, але має на увазі і якість закону, вимагаючи, щоб останній відповідав принципу верховенства права. У внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічної влади у здійснення прав.

Тобто закон повинен бути зрозумілим .

Як вбачається з матеріалів адміністративного на момент складення протоколу 01.12.2017 року( та вчинення правопорушення 20-22 жовтня 2017р) особливий період не діяв, що свідчить про те, що дії ОСОБА_1 безпідставно кваліфіковані за вказаною ознакою, передбаченою ч. 2 ст. 172-18 КУпАП України.

Керуючись ст. 247 ч.1 п.1 КпАП України суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 1 ст. 172-18 КУпАП України та притягнути до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить1119 грн (одна тисяча сто девятнадцять гривень) на користь держави (р/р 0112, код 37934859, МФО 852010 банк УК у Генічеському районі/ Генічеський район/ 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 гривень /триста пятдесят дві гривні сорок копійок/ на р/р 0001, банк ГУК у м. Києві, МФО 820019, , код платежу 22030106, призначення платежу / «Судовий збір», код 02886775 Відповідно до п.5 З.У. «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала законної сили «_____» _____________ 2018 року.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_5