ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5837/17
Провадження № 3/210/82/18
П О С Т А Н О В А

01 березня 2018 року

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з з Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працює інспектором чергового відділу моніторингу, старший лейтенант поліції КВП ГУНП у Дніпропетровській області, зареєстрований та мешкає за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича, 45/2,

за ст. 130 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_3 17.12.2017 року о 05:20 год. по вул. Віталія Матусевича біля буд. 45 в м. Кривому Розі керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, що підтверджується результатами перевірки за домопогою алкотестера «Драгер» 0016, якою встановлено стан алкогольного спяніння 2,26 %0 алкоголю в крові.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 присутній не був, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні присутній не був, надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що ОСОБА_3 не керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. Також зазначив, що ОСОБА_3 пройшов огляд за допомогою алкотестера, проте з результатом огляду був не згоден, що зазначено у протоколі. У звязку з чим просив забезпечити йому огляд на стан спяніння у найближчому закладі охорони здоровя. Однак працівниками патрульної поліції не надано було можливості пройти алкогольне освідування у спеціальному медичному закладі, хоча останній наполягав на цьому, вважає, що були порушені вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року. Заявив клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №114952 від 17.12.2017 року, ОСОБА_3 ставиться в провину порушення вимог п.п. 2.9 а ПДР України: а саме водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У вказаному протоколі міститься відмітка про те, що ОСОБА_3 не згоден з результатами газоаналізатора.

До протоколу долучено роздруківку результатів приладу газоаналізатора DRAGER 6820 ARHF № 0016, який зафіксував результат тесту 2,26 ‰ (проміле) вмісту алкоголю в організмі ОСОБА_3

Крім того, в матеріалах справи містяться пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, зазначених в протоколі, в яких зафіксовано, що ОСОБА_3 в їх присутності проходив огляд на стан сп»яніння за допомогою приладу «Драгер», результат огляду якого склав 2,26 ‰. Будь-яких інших відомостей в поясненнях свідків не зазначено.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу, що згідно з положеннями п. 1 Розділу ІІ зазначеної Інструкції, у відповідності з якими, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; акт огляду на стан спяніння у разі проведення огляду на стан спяніння; інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

З досліджених матеріалів справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що долучені письмові пояснення свідків не відповідають критерію належності доказів, зокрема в ст. 272 КУпАП вказується, що свідок зобов'язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які їй відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на інспекторів патрульної поліції покладається обовязок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з-приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення. Однак, в даному випадку суд не може визнати належним закріплення пояснень свідків уповноваженою посадовою особою патрульної поліції, оскільки в поясненнях свідків ОСОБА_5, та ОСОБА_6 відсутні відомості щодо суті правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зокрема місця та часу вчиненого правопорушення, оскільки в поясненнях зафіксовані відомості що місця та часу проходження медичногог огляду за допомогою приладу «Драгер».

Таким чином викликають певних сумнівів дії уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності. В світі таких недоліків зібрані в рамках даної справи докази не можуть належно свідчити про винуватість водія ОСОБА_3

Крім того, звертає на себе увагу той факт, що пояснення свідків складені шляхом внесення в заздалегідь виготовлений машинописний текст бланку рукописної інформації, що є неприпустимим порушенням, також не було належним чином встановлено особу свідка ОСОБА_5, оскільки в поясненнях відсутні дані з документа, що засвідчує особу.

Аналізуючи, вищевикладене долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_5, та ОСОБА_6 не відповідають критерію належності доказів.

Також, згідно акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного відносно ОСОБА_3, встановлено, що останній не містить дати проведення, що у свою чергу свідчить про його недопустимість як доказу з огляду на наступні підстави.

Відповідно до п. 1.1, п. 1.2 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003» державної уніфікованої системи документації Національного стандарту України, затверджених наказом Держспоживстандарту від 07.04.2003 № 55 цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи (далі - документи) - постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності:

- органів державної влади України, органів місцевого самоврядування;

- підприємств, установ, організацій та їхоб'єднаньусіх форм власності.

Цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташовування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів.

Згідно п. 4.1 розділу 4 вищевказаного наказу готуючи та оформлюючи документи, використовують зокрема такі реквізити як дата документа.

Таким чином, відсутність дати проведення в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного відносно ОСОБА_3, свідчить про його оформлення з порушенням вимог чинного законодавства та як наслідок недопустимість як доказу.

Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 114952 від 17.12.2017 року зазначено, що водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння о 05 годин 20 хвилин, однак з досліджених в судовому засіданні відеозаписів вчиненого правопорушення, вбачається що ОСОБА_3 зупинили о 05 годині 00 хвилин.

Згідно з п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду (Затв. Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 року) - поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до норми статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп'яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Оскільки ОСОБА_3 був не згоден з результатами тесту Драгер, який проводився на місці зупинки, що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння особисто ОСОБА_3, тому огляд водія на стан спяніння повинен був проводитись лікарем закладу охорони здоров'я. Але, в матеріалах справи відсутнє направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджений у додатку 1 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до обласного наркологічного диспансеру.

Пунктами 7 розділу 1 та 8, 9 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, також передбачено, що у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров»я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Проте, з досліджених в судовому засіданні відеозаписів вчиненого правопорушення, вбачається що ОСОБА_3 зупинили о 05 годині 00 хвилин, огляд за допомогою приладу « Драгер» відповідно до протоколу проведено о 07 годині 20 хвилин, тобто працівники поліції вже не мали можливості забезпечити проведення огляду водія ОСОБА_3 в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав, що суперечить п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду (Затв. Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 року).

Таким чином, зважаючи на те, що в протоколі та акті огляду на стан сп'яніння ОСОБА_3 зазначив свою незгоду із результатами технічного приладу, а матеріали справи не містять жодних доказів того, що працівники поліції направили водія до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп»яніння, суд приходить до висновку, що проведення огляду на стан алкогольного спяніння ОСОБА_3 здійснено з порушенням вимог законодавства, що в свою чергу свідчить про те, що результати такого огляду є недійсними, а тому протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_3, не може вважатись доказом його винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, в порушення вимог ст. 266 КУпАП, пунктів 7 розділу 1 та 8, 9 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, протокол у відношенні ОСОБА_3 складено передчасно.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов'язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно достатті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст.251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що працівниками поліції був порушений порядок огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння визначений ст. 266 КУпАП та підзаконними нормативними актами, оскільки в разі незгоди з результатами огляду на місці зупинки, медичний огляд на стан спяніння проводиться в закладах охорони здоров'я, водій підлягає направленню до медичного закладу.

З огляду на наведені обставини, суд вважає, що працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу дійшли не обґрунтованого та передчасного висновку про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП водія ОСОБА_3

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У звязку з недоведеністю вини водія у скоєнні вказаного в протоколі правопорушення, вважаю за необхідно провадження по справі закрити.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 251, 266, 268, п. 1 ст. 247 КУпАП України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в апеляційний суд Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Р. Є. Скотар