Справа №484/1185/18 07.05.2018
Провадження №33/784/211/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 травня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Ямкової О.О.

за участю: секретаря Богуславської О.М.,

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 3 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 13 березня 2018 року о 16 годині 30 хвилин в місті Первомайську Миколаївської області по вул. Кам'яномостівській біля будівлі магазину «Арт-Керама» водій ОСОБА_1, керував транспортним засобом «ЗАЗ 1102», державний номер НОМЕР_1, в стані наркотичного сп'яніння, про що свідчить висновок лікаря №90 від 13 березня 2018 року. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, про що складено протокол за адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Апелянт вважає, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

На його думку суд недостатньо аргументовано мотивував своє рішення, що призвело до помилкового притягнення його до адміністративної відповідальності, посилався на недоведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він був тверезим та ніяких наркотичних речовин не вживав.

Судом не було взято до уваги, що вимоги поліцейських про проходження ним огляду для визначення стану наркотичного сп'яніння були незаконними, оскільки жодних зовнішніх ознак наркотичного сп'яніння в його поведінці не було, а протокол про адміністративне правопорушення також не містить переліку таких ознак.

Зазначає про те, що має сумніви у придатності для використання тесту «Sniper-5», а ємність в який він здавав аналіз для дослідження не була стерильною.

Наголошував на тому, що його вимогу про проведення дослідження крові задоволено не було і вважав обов'язковим проведення лабораторних досліджень.

Зазначав, що відсутні відомості, чи пройшов тематичне удосконалення лікар, який проводив огляд на стан сп'яніння.

Нажаль, суд першої інстанції вищезазначеним фактам у своїй постанові оцінку не дав, що призвело до безпідставного притягнення його до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 керував автомобілем в стані наркотичного сп'яніння, про що свідчить висновок лікаря №90 від 13 березня 2018 року.

Тому при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків суддя вірно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, який складено на підставі висновку лікаря (медичного огляду лікаря на стан сп'яніння) №90 від 13 березня 2018 року, які згідно до вимог статті 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями пунктів 1.4, 2.7, 2.12, 3.17 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Проведення лабораторних досліджень в медичному закладі є обов'язковим для визначення факту перебування особи в стані наркотичного сп'яніння.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкіряного покриву обличчя і рук.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності уповноваженої особи Державтоінспекції МВС, яка її доставила, про що робиться запис у згаданому вище висновку.

Отже, проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі, відповідає вимогам п. 2.12 Інструкції.

Зазначений огляд проводився лікарем Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні ОСОБА_2, який відповідно до вимог п. 3.3 Інструкції пройшов навчання сучасним методам проведення профілактичних наркологічних оглядів, що підтверджується копією посвідчення, дійсного до 3 червня 2019 року, виданого Миколаївським обласним наркологічним диспансером.

Відповідно до декларації про відповідність №33 від 19 вересня 2016 року виробник ТОВ «Фармаско» підтверджує, що медичні вироби швидкі тести для виявлення наркотичних речовин відповідають вимогам технічного регламенту щодо медичних виробів для діагностики in vitro затвердженого Постановою КМУ від 2 жовтня 2013 року №754 ( п. 10).

Тому наведене спростовує доводи апелянта про порушення процедури та порядку проведення огляду на визначення стану сп'яніння відносно нього.

Посилання ОСОБА_1 на його незгоду із результатом аналізу на стан наркотичного сп'яніння та необхідність повторного аналізу шляхом відбору у нього крові не є слушними, так як за пунктом 13 вищенаведеної Інструкції для дослідження біологічного середовища кров може використовуватися у тому випадку, якщо у обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу Інструкції.

Безпідставними є і твердження щодо невідповідності медичного висновку вимогам Інструкції, так як висновок, що знаходиться у матеріалах справи за формою і змістом, та процедурою відповідає положенням вищенаведеної Інструкції, а деякі відхилення від бланку акту, наведеному у додатку №3 до Інструкції, не спростовує виконання поліцейськими та лікарем-наркологом основних положень такої Інструкції, яка пред'являє застереження щодо самих медичних висновків, а не формальному заповнення за ними бланків.

Доводи апелянта щодо нестерильності ємності, в яку він надавав зразки біологічного середовища, ґрунтуються на припущеннях, та не підтверджені жодним допустимим доказом, якій міг спростувати результат проведеного огляду.

Витяги з Інтернет-ресурсу щодо порядку, процедури та результатів отриманого аналізу відносяться до жанру публіцистики, та не можуть використовуватися для проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння, визначеного положеннями Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

За такого підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення складено необґрунтовано, як вважає апелянт, - відсутні.

З огляду на наведене, суддею першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а його висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі.

Тому прийняте суддею рішення є законним та не підлягає скасуванню, про що просить апелянт.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 з урахуванням вимог ст. ст. 33, 34 КУпАП, а вид стягнення та розмір штрафу визначений відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 3 квітня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Ямкова