Справа № 308/1456/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2018 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., з участю прокурора Малицького С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління захисту економіки в Закарпатській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, обіймає посаду начальника Ужгородської районної державної лікарні ветеринарної медицини управління ветеринарної медицини в Ужгородському районі, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу № 54 про адміністративне правопорушення від 12.02.2018 року вбачається, що ОСОБА_1, який наказом начальника управління ветеринарної медицини в Ужгородському районі № 11 від 11.05.2004 року був призначений на посаду начальника Ужгородської районної лікарні ветеринарної медицини, будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією та субєктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно з підпунктом а) частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» в порушення вимог ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, пункту 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року № 958/29088, із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18.08.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 року № 1153/29283, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого періоду декларування (до 01.05.2017 року), а саме 10.05.2017 року, опублікував на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2016 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Статтею 1 Закону встановлено, що субєкти декларування це особи, зазначені у пункті 1, підпункті «е» частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, повязане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну або цивільно-правову відповідальність.

Згідно із ст. 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до пункту 13 статті 1 Закону, субєкти декларування особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» визначено, що система подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи: на другому етапі розпочинає свою роботу з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Як вбачається із змісту протоколу встановлено, що ОСОБА_2 станом на 01.05.2017 року перебував на посаді начальника Ужгородської районної лікарні ветеринарної медицини, а тому був зобовязаний подати щорічну декларацію за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в період з 01 січня до 01 травня 2017 року, включно.

Опитаний по обставинам вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що щорічну декларацію він подав несвоєчасно, так як 04.04.2017 року під час отримання електронного ключа в акредитованому центрі сертифікації ключів ІДД ДФС йому було відмовлено видати ключ, оскільки у паспорті громадянина України йому потрібно було поновити фотокартку у звязку з досягненням 45-річного віку. Наступного дня в м. Ужгород по вул. Минайській, 67, невідомі особи обікрали його автомобіль марки ВАЗ «НИВА», д.н.з 24-07 ІКА, з якого викрали паспорт громадянина України та грошові кошти. В поліцію ОСОБА_1 не звертався. В подальшому, 08.05.2017 року останньому невідомі особи за грошову винагороду повернули паспорт громадянина України, і того ж дня ОСОБА_1 звернувся в органи ДМС України, де йому вклеїли фотокартку та виготовив електронний ключ. Так як 09.05.2017 року був вихідним днем, то щорічну декларацію за 2016 рік ОСОБА_1 подав 10.05.2017 року.

Відповідно до інформації з офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_1 опублікував у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію за 2016 рік, 10.05.2017 року.

Отже, за твердженням посадової особи, якою складений протокол, ОСОБА_1 подав декларацію за 2016 рік, 10.05.2017 року, тобто несвоєчасно.

Таким чином, в період з 01.01.2017 року по 01.05.2017 року ОСОБА_1, усвідомлюючи обовязок подання декларації за 2016 рік, мав можливість у зазначений період подати декларацію за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, але подав її успішно лише 10.05.2017 року, тобто несвоєчасно та без поважних причин, мотивуючи це викраденням паспорту та іншими необґрунтованими причинами.

Відповідно до листа НАЗК від 23.05.2017 року № 93-05/16382/118 було засвідчено некоректну роботу програмного забезпечення в період з 01.01.2017 року по 19 год. 30 хв. 04.01.2017 року. З метою створення належних умов для субєктів декларування адміністратором Реєстру ДП «УСС» спільно з Державною службою спеціального звязку та захисту інформації України протягом 24-28 березня 2017 року здійснювалися заходи з оптимізації та переконфігурування обчислюваних ресурсів, що потребувало декількох зупинок та перезапусків окремих компонентів та ITC Реєстр в цілому. Вжиття невідкладних заходів дозволило забезпечити функціонування Реєстру та реалізувати субєктами декларування обовязок щодо подання електронних декларацій відповідно до законодавства.

Як зазначено у протоколі, обєктивних причин щодо несвоєчасності подання та оприлюднення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_1 перевіркою не встановлено.

На підставі вищевикладеного, за твердженням посадової особи, якою складений протокол, у діях ОСОБА_1 є наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

З протоколу вбачається, що місце вчинення правопорушення у даному випадку є не визначеним, оскільки ОСОБА_1 мав можливість подати та перевірити успішність подачі електронної декларації через мережу «Інтернет» в будь-якому місці. Датою вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, є гранична дата, до закінчення якої необхідно було подати вказану декларацію, тобто 01.05.2017 року. Обставини, які б обтяжували чи помякшували відповідальність ОСОБА_1, не встановлено. Відповідальність за порушення ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачена ст. 65 Закону та ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з протоколом факт правопорушення підтверджується: скріншотом з офіційного веб-сайту НАЗК, копією декларації ОСОБА_1, наказом про призначення ОСОБА_1 на посаду, посадовою інструкцією ОСОБА_1, характеристикою на ОСОБА_1, поясненнями ОСОБА_1

Під час розгляду справи у судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не визнав та у дане судове засідання не зявися, при цьому подав до суду письмові пояснення, які долучено до матеріалів справи. Зазначає, що особою, яка склала протокол, не було враховано його пояснення з приводу несвоєчасності подання електронної декларації. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Зауважує, що ним при складанні протоколу було повідомлено, що 04.04.2017 року він звернувся за виготовленням електронного ключа в Акредитований центр сертифікації ключів ІДД ДФС з метою подачі електронної декларації. Однак, йому було відмовлено у виготовленні ключа в звязку з тим, що працівник центру виявив, що йому потрібно поновити фотокартку в паспорті. ОСОБА_2 день разом з іншими речами його паспорт громадянина України було викрадено із службового автомобіля «Нива» ВАЗ, державний номер 24-07 ІКА. Документи йому було повернуто 05.05.2017 року, після чого він відразу звернувся до державної міграційної служби за вклеюванням фотографії та виготовленням ключа (Електронного цифрового підпису). 10.05.2017 року, так як 09.05.2017 року був вихідним днем, він подав електронну декларацію шляхом її заповнення за допомогою ЕЦП на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції. Крім того, ОСОБА_1 вказує, що про неможливість та причини неможливості вчасного подання електронної декларації він інформував управління Держпродспоживслужби в Ужгородському районі, як вищестоящий орган Ужгородської районної лікарні державної ветеринарної медицини. Вважає причини пропуску строку подання декларації про доходи такими, що вказують на неможливість ним вчасно подати декларацію із незалежних від нього причин, а отже, з поважних причин, що цілком узгоджується із розясненнями, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що у нього не було жодного умислу приховати розмір і склад своїх доходів, або не подати декларацію про доходи. Відразу після усунення обставин, які унеможливлювали подання декларації про доходи, ним було її подано у встановленому законом порядку. Подати декларацію в інший спосіб у паперовій формі він також не мав можливості, оскільки за ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» декларації про доходи подаються лише шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Інкриміноване йому порушення було виявлено після того, як 10.05.2017 року він самостійно подав до НАЗК декларацію за 2016 рік, що свідчить про його бажання надати вищевказану інформацію та відсутність умислу на її приховування. Стверджує, він не мав жодного наміру не подати декларацію, уникнути її подання або досягти якоїсь іншої протиправної мети, а просто був позбавлений можливості вчасно подати таку декларацію. Крім того, звертає увагу на те, що його протягом усього часу перебування на посаді начальника Ужгородської районної лікарні ветеринарної медицини не було попереджено про вимоги антикорупційного законодавства. Також у 2016 році ця посада не відносилася до посад юридичних осіб публічного права, а інкриміноване йому порушення було виявлено майже через рік після того, як він самостійно подав до НАЗК декларацію, що свідчить про його бажання надати вищевказану інформацію та відсутність умислу на її приховування. З огляду на наведене вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Також зазначає, що жодного повідомлення про факт неподання декларації він не отримував. Подана ним декларація датована 10.05.2017 року та розміщена в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за Інтернет посиланням https://public.nazk.gov.ua. Цей державний реєстр є загальнодоступним, відомості, розмішені в ньому, є доступними для огляду будь-якими особами, з часу її розміщення минув майже рік. Про неможливість та причини неможливості вчасного подання електронної декларації він надавав письмові пояснення Управлінню захисту економіки у Закарпатській області на запит від 06.07.2017 року, які зареєстровані в Управлінні захисту економіки у Закарпатській області 19.07.2017 року. З огляду на зазначене вважає строк його притягнення до адміністративної відповідальності пропущеним. Вважає, що наявність незалежних від нього причин, що унеможливили можливість вчасного подання ним декларації про доходи, та подання такої декларації при першій можливості після усунення причин, які перешкоджали цьому, дає всі підстави стверджувати про відсутність його вини в даному випадку та відсутність складу адміністративного правопорушення. З посиланням на викладене ОСОБА_1 просить провадження у справі про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, закрити.

До своїх пояснень ОСОБА_1 долучив копії письмового пояснення на запит Управління захисту економіки у Закарпатській області від 06.07.2017 року № 3436/39/106/03-2017, паспорта ОСОБА_1, службової записки від 27.04.2017 року та довідки управління Держпродспоживслужби в Ужгородському районі від 24.07.2017 року № 248, а також роздруківки з веб-сайту інформаційно-довідкового департаменту ДФС акредитованого центру сертифікації ключів.

Заслухавши позицію прокурора, дослідивши матеріали справи, вважаю, провадження у даній справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, виходячи з наступного.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обовязок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із вимогами ст. ст. 245, 252 КУпАП під час провадження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне дослідження всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обовязковими елементами якого є: обєкт, обєктивна сторона, субєкт, субєктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Отже, вирішуючи питання про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина є одним з елементів субєктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це випливає з аналізу ст. 10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст. 11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати). Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Такої ж позиції притримуються судова палата у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією від 22.05.2017 року, зазначила, що субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення орган повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне повідомлення, однак, відповідним органом не надано суду жодного доказу на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 умислу, направленого на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Дослідженими матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави за 2016 рік, 10.05.2017 року, яку цього ж дня було опубліковано на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

За твердженням ОСОБА_1 щорічну декларацію він несвоєчасно подав, оскільки 04.04.2017 року під час отримання електронного ключа в акредитованому центрі сертифікації ключів ІДД ДФС йому було відмовлено видати ключ, з огляду на недійсність паспорта громадянина України, в якому потрібно було поновити фотокартку у звязку з досягненням ним сорокапятирічного віку, та наступного дня в м. Ужгороді невідомі особи обікрали його автомобіль, з якого викрали паспорт громадянина України й грошові кошти. Також ОСОБА_1 у судовому засіданні 23.03.2018 року пояснив, що у поліцію щодо повідомлення про вчинений злочин він не звертався та у подальшому у травні 2017 року невідомі особи за грошову винагороду повернули йому паспорт громадянина України, і він невідкладно звернувся в органи ДМС України для вклеєння оновленої фотокартки, на підставі якого було виготовлено електронний ключ, а тому, з огляду на те, що 09.05.2017 року був вихідним днем, то щорічну декларацію за 2016 рік подано 10.05.2017 року.

Тобто, декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави, була подана ОСОБА_1, але через неможливість виготовлення електронного ключа у звязку з відсутністю дійсного паспорта громадянина України у нього була відсутня можливість своєчасно подати декларацію.

З наведених обставин та наданих ОСОБА_1 письмових документів вбачається наявність незалежних від нього причин, які унеможливили своєчасне подання ним декларації про доходи, та подання відповідної декларації при першій можливості, після усунення причин, які перешкоджали цьому.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, вважаю, що будь-які докази про те, що ОСОБА_1 діяв умисно, усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений порядок, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Відтак, оскільки ОСОБА_1, будучи субєктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави за 2016 рік, але з причин, що не залежали від його волі, приходжу до висновку про відсутність у його діях субєктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, оцінюючи пояснення ОСОБА_1, письмові докази на підтвердження доводів, доданих до протоколу та які містяться у матеріалах справи, приходжу до висновку про не встановлення вини ОСОБА_1 у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави за 2016 рік, через відсутність умислу на вчинення правопорушення, а саме субєктивної сторони складу правопорушення, а відтак, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 172-6 ч. 1, 247 п. 1, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_3