Провадження № 33/792/209/18
Справа № 688/614/18 Головуючий в 1-й інстанції Босюк В. А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Пелюх О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 березня 2018 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 березня 2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, освіта середня, неодружений, не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 11 лютого 2018 року в 00 год. 00 хв. в м. Ізяслав по вул. Незалежності керував транспортним засобом «ВАЗ-21093», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою, суд не дослідив всіх доказів в провадженні. Огляд, проведений поліцейськими, відбувся з порушеннями відповідної Інструкції, йому не були роз'яснені його права, чим було порушено його право на захист, трубка приладу «Драгер» до проходження освідування була розпечатана та прилад належав поліцейським, результати приладу йому в лікарні не показали.

В засідання апеляційного суду апелянт ОСОБА_2 не з'явився, про місце, день та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Захисник Оніщук В.В. про розгляд справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. За таких обставин апеляційний суд вважає можливим розглянути справу в відсутність апелянта та його захисника на підставі наявних в справі доказів.

Дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Доводи апелянта в апеляційному суді щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, необґрунтованості висновків суду першої інстанції, не можуть бути враховані апеляційним судом, позаяк такі його твердження суперечать сукупності досліджених судом першої інстанції та апеляційним судом доказів. Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові суду першої інстанції обставин, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

11 лютого 2018 року поліцейським СРПП № 4 Ізяславського ВП сержантом поліції Калачиковим В.С. складений щодо ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення (серії БР № 054081), в якому зазначено, що 11 лютого 2018 року о 00 год. 00 хв. в м. Ізяслав, по вул. Незалежності, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ВАЗ-21093», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився у Ізяславській ЦРЛ приладом «Drager Alcotest № 6510», чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 3).

ОСОБА_2 проходив відповідний огляд на стан сп'яніння в Ізяславській ЦРЛ № 1 з використанням спеціальних технічних засобів, який проводився черговим лікарем ОСОБА_5, під час якого було встановлено факт наявності алкоголю в видихуваному апелянтом повітрі 1,05 ‰. Вказані обставини підтверджуються висновком лікаря (а.с. 4), даними акту огляду (а.с. 15).

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських під час виявлення та направлення на проведення огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння до Ізяславської ЦРЛ № 1, складення відповідних документів за наслідками проведеного огляду; порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, не виявлено.

Апеляційний суд зауважує, що стан сп'яніння був зафіксований в медичному закладі, на підставі відповідного висновку лікаря поліцейськими був складений протокол.

Стан сп'яніння не встановлювався поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, що підтверджується матеріалами справи та показаннями поліцейського ОСОБА_6, тому доводи апеляційної скарги, що огляд поліцейськими ОСОБА_2 проведений з порушеннями, відтак, на думку апелянта, є недійсним, суперечать фактичним обставинам провадження. В поліцейських були всі правові підстави для складення (за наслідками огляду в медичному закладі) протоколу щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, обгрунтованих підстав вважати складений протокол недопустимим доказом апелянт не наводить, не встановлено таких і апеляційним судом.

Докази, які б свідчили, що в даному провадженні порушено право на захист ОСОБА_2, відсутні. Права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, йому роз'яснені при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить його підпис у протоколі (а.с. 3), в судовому засіданні його захист здійснював адвокат Оніщук В.В.

З показань свідка ОСОБА_5 в суді першої інстанції видно, що вона має право згідно наказу по Ізяслаській ЦРЛ проводити обстеження водіїв на визначення стану сп'яніння. 11 лютого 2018 року в 00 год. 30 хв. вона провела спочатку огляд, після чого обстеження приладом «Драгер» ОСОБА_2 Огляд ОСОБА_2 проводила в окремій кімнаті у відсутності працівників поліції, ОСОБА_2 не був агресивний, його не хитало, рухи були не чіткі. Під час обстеження у присутності медсестри з трубки відрізали наконечник і на її пропозицію ОСОБА_2 продув прилад «Драгер», за результатами обстеження було виявлено наявність алкоголю 1,05 ‰, про що повідомлено було всім присутнім, в тому числі обстежуваному і працівникам поліції.

Свідок ОСОБА_5 підтверджувала, що під час огляду була використана стерильна трубка, також при огляді медпрацівники завжди показують результат на приладі, також цей результат був озвучений водію. Свідок ОСОБА_5 не вказувала, що ОСОБА_2 вимагав проведення його обстеження в інший спосіб, зокрема, відібрання біологічних зразків (що відповідно до чинного законодавства не є обов'язковим при визначенні стану алкогольного сп'яніння).

Такі її показання узгоджуються з показаннями в суді першої інстанції свідка ОСОБА_6, який також вказував, що ОСОБА_2, який перебував з явними ознаками алкогольного сп'яніння, виявив бажання пройти огляд в медичному закладі, позаяк поліцейським, як він їм говорив, не довіряє. Вказані обставини підтверджуються даними запису фіксування судового засідання технічними засобами.

Доводи апелянта, що прилад, з допомогою якого його обстежували, належить не медичному закладу, а поліцейським, спростовуються показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що огляд ОСОБА_2 в лікарні був проведений з використанням засобу, яким забезпечена лікарня, підтверджується також документами, наданими на запит апеляційного суду, про те, що був використаний спеціальний технічний засіб, що використовувався лікарнею.

Підстав вважати, що свідок ОСОБА_6 та ОСОБА_5 давали недостовірні показання, в апеляційного суду немає, не наведено таких і апелянтом.

Твердження апелянта, що лікар зобов'язана була відібрати біологічні зразки для проведення огляду, а без вчинення таких дій огляд вважається недійсним, суперечать положенням п. 7 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, обов'язковим є лише проведення лабораторного дослідження на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Відсутність в справі даних про відсторонення поліцейськими ОСОБА_2 від керування транспортним засобом з передачею автомобіля іншій особі, та ті обставини, що апелянт, як він вказує в апеляційній скарзі, знову після огляду сів за кермо, не спростовують висновків суду з приводу доведеності вини ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому апеляційний суд зауважує, що в протоколі про адміністративне правопорушення є розписка ОСОБА_2 про ознайомлення з тим, що керування транспортним засобом заборонено (а.с. 3).

Про виклик та допит свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ні апелянт, ні його захисник під час розгляду справи судом першої інстанції не заявляли, відтак підстав вважати, що судовий розгляд, за відсутності допиту цих свідків, проведений неповно, в апеляційного суду немає.

Зважаючи, що вказані особи не були присутні під час огляду ОСОБА_2 в медичному закладі (до того ж з показань самого ОСОБА_2 - ОСОБА_8, ОСОБА_10 в цей час перебували у коридорі лікарні, а ОСОБА_11 лише надала авто, є його власницею), що підтверджується даними запису фіксування судового засідання технічними засобами) відсутні підстави для їх допиту і апеляційним судом, та в задоволенні такого клопотання судом відмовлено.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи, особу апелянта, та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 березня 2018 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області В.В. Бондар