Провадження № 3-3344/18
в справі № 760/8375/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Зелінська М.Б., за участі ОСОБА_1 розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в м. Києві відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за фактом вчинення правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №105936 , 26.03.2018р. о 01:20 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Infiniti FX 37» д/з НОМЕР_1, рухаючись на перехресті вул. Г.Севастополя та пр.- ту К.Комарова в м. Києві, порушив п.2.3.б, 12.1 ПДР, оскільки не впорався з керуванням та скоїв наїзд на металеву огорожу колій швидкісного трамваю. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказані дії кваліфіковані органами поліції за ст.124 КУпАП.

Крім того, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 105937, відповідно до якого 26.03.2018р. о 01:20 год. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Infiniti FX 37» д/з НОМЕР_1, рухаючись на перехресті вул. Г.Севастополя та пр.-ту К.Комарова в м.Києві, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан алкогольного сп'яніння зі згоди водія проводився за допомогою алкотестеру «Драгер» у присутності двох свідків, результат якого 0,34 проміле, чим порушив п.2.9.а ПДР. Вказані дії кваліфіковані органами поліції за ч.1 ст.130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину в порушенні п.2.3.б, 12.1 ПДР, визнав повністю та підтвердив, що дорожньо-транспортна пригода сталася при обставинах, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №105936.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні адмінстаративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №105936 від 26.03.2018 року, схемою місця ДТП, поясненнями, а тому вважаю, що дії ОСОБА_4 знаходяться в причинному зв'язку з ДТП та його наслідками.

Враховуючи вище викладене, особу правопорушника, характер вчиненого адміністративного правопорушення, вважаю, що ОСОБА_4 необхідно піддати адміністративному стягненню виходячи з вимог ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_4 підлягає стягненню судовий збір, оскільки на нього судом накладено адміністративне стягнення.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що 26.03.2018 року близько о 01 год. 20 хв. керував автомобілем марки «Infiniti FX 37» д/з НОМЕР_1, рухаючись на перехресті вул. Г.Севастополя та пр.- ту К.Комарова в м. Києві. Однак, йому стало погано за кермом автомобіля, не впорався з керуванням та вчинив ДТП. По приїзду на місце ДТП працівники поліції запропонували йому пройти тест на алкотестері «Драгер», він погодився, оскільки знав, що не вживав алкогольних напоїв. В протоколі про адміністративне правопорушення написав, що згоден, оскільки наявність ДТП схвилювала його та не дивлячись він поставив свій підпис на наданих працівниками поліції документах, окрім того йому не було роз'яснено, що 0,34 проміле це показник стану алкогольного сп'яніння, що не дозволено законодавством.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за наступних підстав.

Відповідно до положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарський препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп'яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції,проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а ст. 245 цього Кодексу передбачає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Відповідно до п.1 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Наразі такого дозволу від зазначених відомств не існує, а отже не існує і спеціальних технічних засобів, які поліцейські можуть використовувати для огляду водіїв на стан сп'яніння.

Та навіть якщо керуватись розділом 3 Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, що затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 01.03.2010 N33 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30 березня 2010 р. за N262/17557, спеціальними технічними засобами для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння є:

газоаналізатор "AlcoQuant 6020";

газоаналізатор "Alcotest 6510";

газоаналізатор "Alcotest 6810";

газоаналізатор "Alcotest 7410 Plus com";

прилад спеціалізований визначення концентрації парів етанолу

в повітрі, що видихається, "Алконт 01".

При цьому, в роздруківці тестування на алкоголь та в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що застосувався прилад «Drager Alcotest 6820», який не відповідає будь-якому з вищевказаного переліку технічним засобів, а тому відомості зазначені в роздруківці тестування на алкоголь за допомогою «Drager Alcotest 6820» .

Згідно з ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, результат отриманий із застосування приладу «Drager Alcotest 6820» не є належним та допустимим доказом у справі.

Окрім того, в ст. 272 КУпАП вказується, що свідок зобов'язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які їм відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на інспекторів патрульної поліції покладається обов'язок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з-приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення.

В порушення вищевикладеного, що виходить з пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_1 погодився пройти перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» , однак в них відсутні відомості, що ОСОБА_1 було роз'яснено порядок використання алкотестеру «Драгер», а також можливість проїхати до медичного закладу охорони здоров'я для проходження аналізу на стан сп'яніння.

До того ж, зі змісту даних пояснень вбачається, що свідків було запрошено співробітниками поліції лише формально з метою придання законності процедурі складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Такі пояснення свідків не були написані ними власноруч, обидва пояснення однакові за змістом та стилістичним викладенням тексту, з огляду на дані пояснення, вони заповнені одним і тим же почерком, що робить їх ідентичними між собою.

А тому вважаю, що письмові пояснення вищевказаних свідків, що містяться в матеріалах справи, суд не може визнати допустимими.

Дані обставини не залишають у суду сумнівів в упередженості дій співробітників поліції, якими не було виконано вимог ст. 266 КУпАП, чим порушено порядок огляду водіїв на стан сп'яніння встановлений Законом, оскільки, всупереч тому, що спочатку у ОСОБА_1 ніби то було встановлено наявність ознак сп'яніння, одна його не було відсторонено від керування всупереч складеному відносно нього протоколу.

Звертає на себе увагу той факт, що в порушення вимог Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №100 від 03.02.2016 року, не долучений до матеріалів адміністративної справи. До Відсутність вказаного відеозапису та неявка до суду працівника поліції створює сумніви щодо обставин події, обґрунтованості та правомірності дії працівників поліції при виявленні правопорушення, встановлення особи, винної у його вчиненні та оформленні матеріалів справи.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки обставини викладені в протоколі не підтверджуються.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

Враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, суд закриває провадження по справі.

Виходячи з викладеного, керуючись ч.1 ст. 247 ст. ст. 251, 252, 266, 284 та ст..124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП , на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення - закрити

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 (триста сорок) гривень, який сплатити за наступними банківськими реквізитами: найменування банку ГУДК в м. Києві: рахунок отримувача 0001; назва отримувача коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/21081300; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві; код банку отримувача (МФО) 820019.

Стягнути з ОСОБА_1 держави судовий збір у розмірі, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 (сорок) коп., який необхідно сплатити на: р/р 0010 МФО 820019, одержувач платежу: УДК СУ у Солом'янському районі м. Києва, код отримувача: 38050812, код класифікації доходів бюджету: 22030101, код суду: 050.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15-ть днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15-ть днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постановив про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Апеляційного суду міста Києва через районний суд.

Постанова пред'являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя М.Б. Зелінська