Справа № 263/3298/18
Провадження №3/263/1080/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.51 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 04.03.2018 року о 18:10 год. ОСОБА_2, перебуваючи в магазині «АТБ-Маркет», що знаходиться по пр.Миру, 4 в м.Маріуполі, таємно викрав з полиці магазину молочний з горіховою нугою шоколад «Рошен» 90 гр в кількості 7 штук на суму 81,76 грн. та молочний з кокосовою нугою шоколад «Рошен» 90 гр в кількості 6 штук на суму 70,08 грн., за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.51 КУпАП.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що є особиста розписка в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №144077 від 10.03.2018р.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обовязки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із обєкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз протии Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Отже, обставини неявки у судові засідання ОСОБА_2, якому було відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та направлення складених матеріалів до суду, повідомлення про місце та час судового розгляду, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обовязків.

За зазначених обставин, суд вважає, що ОСОБА_2 був своєчасно та належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у звязку з чим, згідно зі ст.268 КУпАП, справа розглянута на підставі матеріалів, які маються у справі.

Факт адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №144077 від 10.03.2018р.; заявою Аксьонової Н.Г., яка працює у магазині «АТБ-Маркет» по пр.Миру, 4, про притягнення до відповідальності особи, яка 04.03.2018 року близько 18:00 години із торгового залу магазину таємно викрала з полиці магазину молочний з горіховою нугою шоколад «Рошен» 90 гр в кількості 7 штук та молочний з кокосовою нугою шоколад «Рошен» 90 гр в кількості 6 штук на загальну суму 189,90 гривень; зберігальною розпискою Аксьонової Н.Г., відповідно до якої шоколад передано їй на відповідальне зберігання; письмовими поясненнями Попова В.В., у яких він зазначив, що 04.03.2018 року близько 18:30 зайшов до магазину «АТБ» по пр.Миру, 4, взяв з полиці магазину шоколад та сховав під курткою, пройшов касову зону та біля виходу його зупинили охоронці, запитали, чи є у нього продукти, на що Попов В.В. показав їм шоколад; письмовими поясненнями Ященка Д.С., який працює охоронцем вказаного магазину та пояснив, що 04.03.2018 року близько 18:00 години невідомий чоловік у брудному одязі зайшов до магазину, охоронець почав спостерігати за ним з пункту відео-спостереження та побачив як останній бере з полиці шоколад і ховає його під куртку, після чого охоронець затримав правопорушника біля виходу з магазина.

Частиною 1 статті 51 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 51 КУпАП, представлені докази підтверджують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, у встановленому порядку такі не спростовані.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Ураховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 40-1, 51 ч.1, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя, -

П О С Т А НО В И В:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 10-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Шоколад молочний з горіховою нугою «Рошен» 90гр в кількості 7 штук та шоколад молочний з кокосовою нугою «Рошен» 90гр в кількості 6 штук, переданий відповідно до розписки на відповідальне зберігання ОСОБА_3, залишити останній.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя О.М. Томілін