Провадження № 3-212/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Захарова А.С., розглянувши за участі фахівця в галузі права - Харченка Р.І. адміністративний матеріал, який надійшов з Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого на посаді заступника Генерального директора-начальник юридичного управління Державного підприємства «Завод 410 цивільної авіації» (станом на день вчинення правопорушення), ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, службова адреса: м. Київ, прос. Повітрофлотський, 94, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини звернувся ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 09100 )(далі - потерпілий) із зверненням стосовно порушення Державним підприємством «Завод 410 цивільної авіації» (далі - ДП «Завод 410 ЦА») вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

На підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» заявник 02.07.2017 р. направив на електронну адресу ДП «Завод 410 ЦА» запит щодо надання копій декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру керівництва та головного бухгалтера за 2012-2016 роки.

Листом від 03.07.2017 р. № 48-1763 за підписом заступника генерального директора - начальника юридичного управління ДП «Завод 410 ЦА» ОСОБА_2 йому було відмовлено в задоволенні запиту, у зв'язку з недотриманням вимог передбачених статтею 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а також вимог Закону України «Про звернення громадян».

Закон України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до статті 1 Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена у процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що до початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб'єкти декларування подають декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції». Зазначені декларації підлягають оприлюдненню в порядку, встановленому Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», суб'єктами декларування є особи, зазначені в пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, які зобов'язані подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру.

Зокрема, особами, які прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені в пункті 1 частини першої цієї статті (підпункт «а» пункту 2 частини першої статі 4 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції»).

Так, суб'єкти декларування зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону (частина 1 статті 12 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції»).

При цьому, рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 р. № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» встановлено, що «другий етап» подання декларацій починається з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб'єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом

Таким чином, декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру керівництва та головного бухгалтера за 2012-2016 роки повинні знаходитись у володінні ДП «Завод 410 ЦА». Ані заявнику, ані у відповідь на лист Представника Уповноваженого з прав людини ДП «Завод 410 ЦА» не стверджував про відсутність у володінні запитуваної інформації.

Статтею 13 Закону визначено перелік розпорядників публічної інформації, на яких поширюються норми Закону. При цьому, кожний визначений Законом України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації є розпорядником лише щодо певного виду інформації.

Так, в контексті статті 13 Закону ДП «Завод 410 ЦА» може бути розпорядником стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів (у разі фінансування) та інформації, що становить суспільний інтерес.

Враховуючи публічно-правовий характер посадових осіб ДП «Завод 410 ЦА», наявність повноважень щодо розпорядження держаним майном, яке знаходиться у розпорядженні державного підприємства, високого рівня ризику корупції у сфері державних закупівель, вбачається, що інформація з декларацій про доходи, майно, витрати і фінансові зобов'язання таких осіб в межах, передбачених законодавством, становить суспільний інтерес.

З огляду на вказане запитувана інформація є публічною, а ДП «Завод 410 ЦА» є розпорядником такої інформації відповідно до Закону.

Відповідно до пункту6 статті 14 Закону розпорядники інформації зобов'язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до частини шостої статті 6 Закону не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» інформацією з обмеженим доступом та такою, що не підлягає оприлюдненню, є відомості щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, а також щодо місця проживання та реєстрації декларанта, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру.

Вищевказані норми Закону кореспондуються з нормами Закону України «Про захист персональних даних».

Так, частина перша статті 10 Закону України «Про захист персональних даних» встановлює, що використання персональних даних передбачає будь-які дії володільця щодо обробки цих даних, дії щодо їх захисту, а також дії щодо надання часткового або повного права обробки персональних даних іншим суб'єктам відносин, пов'язаних із персональними даними, що здійснюється за згодою суб'єкта персональних даних чи відповідно до закону.

Персональні дані, зазначені у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, оформленій за формою і в порядку, встановленими Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», не належать до інформації з обмеженим доступом, крім відомостей, визначених Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» (частина третя статті 5 Закону України «Про захист персональних даних»).

З аналізу вищезазначених норм законодавства, вбачається, що обмеження доступу до інформації з декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру прямо заборонено Законом, крім відомостей, зазначених в абзаці другому частини другої статті 12 вказаного Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Крім того, ані Законом України «Про доступ до публічної інформації», ані Законом України «Про захист персональних даних» не передбачено жодного випадку обмеження доступу до інформації з декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, крім визначеного переліку відомостей.

Таким чином, до інформації з обмеженим доступом у декларації можна відносити лише такі відомості: ідентифікаційний код, серія та номер паспорта громадянина України, реєстрація місця проживання, дата народження, місцезнаходження об'єктів, які наводяться у декларації. Інша інформація, зазначена у вказаних документах, відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» не може бути обмежена в доступі. Обробка таких відомостей здійснюється відповідно до закону та відповідно не потребує згоди суб'єкта персональних даних.

Крім того, наявність в документі інформації з обмеженим доступом не є підставою для відмови у його наданні або його оприлюдненні.

Зокрема, частиною сьомою статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що обмеженню підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

У такому випадку копія документа повинна надаватись у звичайному порядку, при цьому інформація, доступ до якої обмежено, вилучається будь-яким способом на вибір розпорядника інформації.

Статтею 22 Закону передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні інформації. Зокрема, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19цього Закону.

Так, статтею 19 Закону встановлені вичерпні вимоги до оформлення запитів на інформацію.

Відповідно до частини третьої статті 19 Закону, запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Зокрема, пунктом 3 частини п'ятої статті 19 Закону передбачено, що запит на інформацію має містити підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Зі звернення потерпілого та доданих до нього копій документів вбачається, що останній направив запит до ДП «Завод 410 ЦА» в електронній формі, тому відмова в задоволенні запиту на підставі не дотримання вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 Закону, є неправомірною та порушує право потерпілого на інформацію.

Відтак, в діях заступника Генерального директора-начальника юридичного управління Державного підприємства «Завод 410 цивільної авіації» ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП у зв'язку з порушенням Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме ненадання інформації.

ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП не визнав провадження в справі просив закрити у зв'язку з закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 02.11.2017 року в якому викладенні обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, запитом ОСОБА_3 про публічну інформацію з якого вбачається, що останній дійсно звертався до ДП «Завод 410 ЦА» з запитом щодо надання копій декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру керівництва та головного бухгалтера за 2012-2016 роки, а також листами ДП «Завод 410 ЦА», що містяться в матеріалах справи.

За таких обставин вважаю, що винуватість правопорушника у вчиненні правопорушення знайшла своє повне підтвердження згідно досліджених доказів по справі.

Згідно з ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

З огляду на викладене та з урахуванням того, що адміністративне правопорушення було виявлено 09.07.2017 року, а асправа надійшла до Солом'янського районного суду м. Києва 10.11.2017 року та з урахуванням того, що справа відносно ОСОБА_2 була розглянута судом 11.04.2018 року, тобто з моменту виявлення правопорушення пройшло більш як три місяці, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП підлягає закриттю у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Оскільки на ОСОБА_2 не може бути накладено адміністративне стягнення відповідно до ст. 38 КУпАП на момент розгляду даного адміністративного матеріалу, то він підлягає звільненню від сплати судового збору, так як відповідно до ст. 40-1 КУпАП cудовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 9, 38, 212-3, 251, 252, 283, 284, 294,п.7 ст.247 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

На підставі п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити, у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд.

Суддя: