Сквирський районний суд Київської області
Справа № 357/1149/18 Провадження № 3/376/131/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" квітня 2018 р.

Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Віговського С.І.,

при секретарі - Кропивлянській С.М.,

за участю прокурора Далека О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючої секретарем судових засідань Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, заміжня, на утриманні дві неповнолітні дитини за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Сквирського районного суду Київської області 03 квітня 2018 року надійшов протокол № 175 про адміністративне корупційне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення складений відносно ОСОБА_1.

У вищевказаному протоколі оперуповноважений УЗЕ в Київській області ДЗЕ Національної поліції України старший лейтенант поліції ОСОБА_2 вказав, що Наказом голови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 24 від 07 лютого 2008 року ОСОБА_3 призначено на посаду судового розпорядника Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, з 07.02.2008 року, з посадовим окладом згідно штатного розпису. Наказом голови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 189 від 22.07.2009 року про внесення змін до прізвища, внесено зміни до трудової книжки судового розпорядника Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_3, змінивши її прізвище на «Бродацьку» у звязку з реєстрацією шлюбу, підстава: копія свідоцтва про реєстрацію шлюбу; заява ОСОБА_3 Наказом голови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 189а від 22.07.2009 року про внесення до прізвища імя по батькові, внесено зміни до особових документів та трудової книжки судового розпорядника Білоцерківського міськрайонного суду Київської області «Бродацької Анни Генадіївни», змінивши по батькові на «Геннадіївну» у звязку з довідкою Білоцерківського МВМ 1. Підстава: довідка Білоцерківського МВМ 1 від 17.03.2009 року; копія паспорту серія СТ № 106003; копія ідентифікаційного номеру; заява ОСОБА_1 Наказом керівника апарату Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 87-08 від 07.12.2012 року про присвоєння рангу державного службовця, ОСОБА_1 присвоєно черговий 12 ранг державного службовця з 18 листопада 2012 року. Наказом керівника апарату Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 88-08 від 07.12.2012 року про переведення, судового розпорядника Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, ОСОБА_1 переведено на посаду секретаря судового засідання цього ж суду з 07.12.2012 року.

Секретар судового засідання посадова особа суду, учасник судового процесу, наділений процесуальними правами та обов'язками. Секретар судового засідання є державним службовцем. Секретар суду відповідно до Кодексу законів про працю України, Законів України "Про державну службу" та "Про засади запобігання та протидії корупції" несе відповідальність за порушення трудової дисципліни, неякісне або несвоєчасне виконання посадових завдань та обов'язків, бездіяльність або невикористання наданих йому прав, порушення норм етики поведінки державного службовця та обмежень, пов'язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням, порушення норм поведінки працівника суду. Особа, призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця такого змісту:

Дану присягу прийняла ОСОБА_3 12 лютого 2007 року чим набула повноважень.

На підставі викладеного, секретар судових засідань Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 є субєктом відповідальності за вчинення правопорушення повязаного з корупцією, згідно п. п. «Б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону.

07.02.2008 року будучи судовим розпорядником Білоцерківського міськорайоного суду ОСОБА_3 була ознайомлена та попереджена про спеціальні обмеження встановлені Законами України « Про державну службу» та « Про боротьбу з корупцією», щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби»

Отже, ще будучи судовим розпорядником Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_3 була належним чином ознайомлена з ЗУ «Про боротьбу з корупцією». Від дачі будь яких пояснень щодо себе, про несвоєчасне подання відомостей до Єдиного державного реєстру декларацій, які громадянка ОСОБА_1 подала із запізненням, а саме 06.05.2017 року, згідно ст.63 Конституції України - відмовилася.

Абзацом 10 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 нього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до частини 1 статті 65 Закону за вчинення корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення особи, зазначені в частині 1 статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Отже, ОСОБА_1 будучи секретарем судових засідань Білоцерківського міськрайонного суду Київської області є субєктом, на якого поширювалася дія Закону та є субєктом відповідальності за вчинення правопорушень, повязаних з корупцією.

Частиною 1 ст. 45 Закону визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункту 5 частини 1 статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб- сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Проте, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» від 23.03.2017 року № 1975-VIII внесено зміни до Закону, а саме: розділ XIII «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 5 1 такого змісту:

«5 1 Продовжити до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше».

Враховуючи те, що ОСОБА_1 таку декларацію подавала вперше, то вона мала її подати до 01.05.2017 року.

Відповідно до листа Національного агентства з питань запобігання корупції від 23 січня 2017 року № 52-09/1262/17 та положень п. п. 8 ч. 1 ст. 11 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» до повноважень Національного агентства віднесено здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Першочерговою справою держави та загальними засадами протидії корупції є запобігання корупційним та повязаним із корупцією правопорушенням.

Таким чином, незалежно від виду субєкту та його службової діяльності, та інших характеристик його обовязком є діяти лише в рамках закону (дозволено робити тільки те, що дозволено законом статті 6 Конституції України), а тому: враховуючи викладене, ОСОБА_1 будучи секретарем судових засідань Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, являючись субєктом відповідальності відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону на якого поширюється його дія та примітки до статті 172-6 КУпАП, в порушення вимог частини 1 статті 45 та пункту 5 1 Прикінцевих положень Закону, несвоєчасно без поважних причин подала щорічну електрону декларацію за 2016 рік, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адмінправопорушення, датою вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією є дата закінчення етапу системи подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто 1 травня 2017 року.

Відповідно до протоколу про адмінправопорушення, зазначено що фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП слід вважати збір усіх матеріалів перевірки та складання даного протоколу і підписання його, тобто 30 листопада 2017 року.

Прокурор в судовому засіданні підтримав обставини викладені в протоколі про адміністративне корупційне правопорушення та підтвердив, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки та склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, але просив суд провадження закрити на підставі ч. 3 ст. 38 КУпАП, у звзяку із пропущенням строків адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала до канцелярії Сквирського районного суду Київської області письмові заперечення в яких вказала наступне.

З жовтня 2013 року і по даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Приблизно в середині квітня 2017 року головним спеціалістом з інформаційних технологій Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, їй було надано електронного ключа та пароль для подачі електронної декларації. Після отримання електронного ключа, вона на протязі двох тижнів намагалася зайти на сайт Єдиного державного реєстру декларацій, щоб подати декларацію, однак із-за технічних проблем їй це не вдалося. Всі її спроби були марними і лише 05.05.2017 року, їй вдалося подати декларацію, при цьому сайт працював некоректно, що змусило її подати декларацію з помилками, і вже 06.05.2017 року відкоригувати декларацію та подати її в остаточному вигляді.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП настає виключно за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, згідно ст. 245 КУпАП є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

З листа Вищого спеціалізованого суду України № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязанні з корупцією» вбачається, що за наявності поважних причин на неподання декларації відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП виключається (під поважними причинами зокрема є і технічні збої офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції). Крім того субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також відсутнє майно яке б вона нажила та не задекларувала, що ще раз свідчить про відсутність субєктивної сторони (вина, мотив, мета).

Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обовязкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 (справа №1-27/2010).

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Усвідомлення означає не лише розуміння фактичних обставин вчиненого діяння, яке стосуються предмета, обєктивної сторони складу конкретного правопорушення, а й розуміння його суспільної небезпеки.

З огляду на вищевказане, та враховуючи що матеріали додані до протоколу про адміністративне правопорушення не містять доказів на спростування доводів ОСОБА_1, остання вважає що в її діях відсутній склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, тому, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців з дня виявлення, але не пізніше двох років із дня його вчинення (ч. 3 ст. 38 КУпАП). Продовження перебігу строків накладання адміністративних стягнень законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається.

Вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. А сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУ п АП, що є гарантією всебічного, обєктивного і повного зясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

На думку ОСОБА_1, датою виявлення даного правопорушення являється 24 липня 2017 року, а саме час коли уповноваженій особі, було відомо про вищевказаний факт ( а.с. 10), а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, оскільки на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_1 просить суд провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП слухати у її відсутності та дане заперечення врахувати при прийнятті рішення.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали додані до протоколу про адміністративне правопорушення, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює в Білоцерківському міськрайонному суді Київської області на посаді секретаря судового засідання та виконує свої службові обовязки на постійній основі з 07.02.2008 року, а також має дванадцятий ранг державного службовця з 18 листопада 2012 року, що підтверджується копіями наказів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (а.с. 22 - 26).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Оперуповноважений лейтенант поліції ОСОБА_2 в протоколі про адміністративне правопорушення вказує, що фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП слід вважати збір усіх матеріалів перевірки та складання даного протоколу і підписання його, тобто 30 листопада 2017 року (а.с. 7).

З таким твердженням суд погодиться не може, оскільки воно спростовується матеріалами адміністративної справи.

Так, в рапорті Оперуповноваженого відділу протидії злочинам у галузях економіки УЗЕ в Київській області ДЗЕ Національної поліції України майора поліції ОСОБА_4 від 24.07.2017 року (а.с. 10) на імя Т.в.о. начальника УЗЕ в Київській області ДЗЕ Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_5 вказано, що «Доповідаю Вам про те, що мною відповідно до положень Закону України «Про запобігання корупції» та Закону України «Про національну поліцію» із відкритих джерел інформації зібрано інформацію відносно громадянки ОСОБА_1, яка будучи секретарем судових засідань Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, тобто державним службовцем категорії «В», являючись субєктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно пп. «в» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 1 ст. 45 цього Закону 06.05.2017 року подала свою декларацію за 2016 рік до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з порушенням установлених законодавством термінів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП».

Протокол про адміністративне правопорушення було складено 30 листопада 2017 року, направлено до суду 01 грудня 2017 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції Апеляційного суду Київської області, постановою Апеляційного суду Київської області від 12 лютого 2017 року матеріали справи про дміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 направлено за підсудністю до Сквирського районного суду Київської області для розгляду по суті.

За таких обстави, суд вважає, що фактичним моментом виявлення працівниками поліції вчиненого ОСОБА_1 правопорушення є дата 24 липня 2017 року, а не дата складання і підписання протоколу 30 листопада 2017 року, а тому згідно з ч. 1 п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчились строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суд звертає увагу на те, що діяння ОСОБА_1 щодо заповнення та подання е декларації не є адміністративним правопорушенням відповідно до вимог ст. 9 та 10 КУпАП, оскільки субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу, якого з боку ОСОБА_1 не було. Також, відсутнє майно яке б отримала ОСОБА_1 та не задекларувала, що свідчить про відсутність субєктивної сторони, а саме вини, мотиву та мети.

Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обовязкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 (справа №1-27/2010).

Отже, несвоєчасне подання ОСОБА_1 щорічної електронної декларації за 2016 рік, як особи уповноваженої на виконання функцій держави відбулося з технічних причин, які не залежали від її волі, а намагання ОСОБА_1 своєчасно надати декларацію також свідчить про відсутність в її діях умислу на скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172- 6 КУпАП.

Окрім того, відсутність в матеріалах справи роздруківки послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 унеможливлюють підтвердити або спростувати факт того, що дії ОСОБА_1 мали протиправний характер та явний умисел.

Враховуючи, що відповідно до положень ст. 284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП виноситься постанова про закриття справи, керуючись ч. 3 ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП, керуючись ст. ст. 9,10,283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_6