Справа № 202/81/18
Провадження № 3/202/103/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Волошин Є.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов адміністративний матеріал відповідно до якого 18 грудня 2017 року, о 06 год. 20 хв. в м. Дніпрі по вул. П. Калнишевського біля буд. 1а водій ОСОБА_1, керував авто НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити за наступних підстав.

Відповідно до вимоги ст. ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пленум Верховного Суду України в абзаці 3 пункту 27 постанови №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказав, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Так, зокрема, п. 2.5 Правил дорожнього руху, на порушення якого вказується в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, саме відмова водія транспортного засобу у на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

В рапорті лейтенанта поліції ОСОБА_2 зазначено, що 18 грудня 2017 року близько 5 год. 20 хв. під час несення служби на квадраті патрулювання екіпаж отримав повідомлення в радіоефірі про те, що по вул. Журналістів рухається автомобіль НОМЕР_2, водій якого перебуває в стані алкогольного спяніння. Під час патрулювання екіпажем було зупинено даний транспортний засіб. Під час спілкування зводієм, яким виявився ОСОБА_1, були виявлені ознаки алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку, однак від проходження тесту на приборі Драгер відмовився в присутності двох свідків.

Втім, як вбачається з відеозапису з бодікамер працівників поліції, викладені у рапорті та протоколі обставини свого підтвердження не знайшли.

Так, оглянувши у судовому засіданні відеозапис, судом встановлено, що ОСОБА_3 разом з іншою особою дійсно сидів у транспортному засобі та спілкувався, втім вищезазначений транспортний засіб не рухався, функції водія ОСОБА_3 не виконував. Отже, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 встановлено не було.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Будь-яких інших доказів того, що ОСОБА_1 18 грудня 2017 року о 05 год. 35 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, суду надано не було.

Відповідно до положень ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя Волошин Є.В.