Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/179/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.03.2018року Суддя Кагарлицького районного суду Київської області Іванюта Т.Є. за участю прокурора Курінного С.О. розглянувши справу яка надійшла від Київського обласного управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 - 4 кв.14, Кагарлицька міська рада, депутат, -

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,

встановив :

Згідно протоколу №196 про адміністративне правопорушення, пов»язане з корупцією, від 24.01.2018 року ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме те, що він, будучи депутатом Кагарлицької міської ради Київської області, являючись субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 та п. 5-1 Прикінцевих положень даного Закону, пункту 1 Рішення НАЗК від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», несвоєчасно без поважних причин подав щорічну декларацію за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину не визнав і суду пояснив, що після отримання електронного ключа доступу в особистий кабінет для подачі декларації були неодноразові намагання заповнити розділи декларації, про що свідчить роздруківка послідовності дій як користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування». Але система електронної подачі декларації працювала нестабільно. Він часто не міг зайти до системи. В разі входу до «особистого кабінету» система не зберігала внесені відомості та систематично «зависала», через що не міг зберегти заповнені ним розділи. У випадку коли натискав кнопку «зберегти чернетку» система повідомляла , що чернетка збережена, але після наступного входу до «особистого кабінету» внесені дані виявлялися не збережені і він повторно починав заповнювати розділи. У звязку з цим не міг заповнити електронну декларацію до 01.04.2017 року.

Відповідно до внесених змін до Закону України «Про запобігання корупції» у розділі XII «Прикінцеві положення» отримав можливість продовжити заповнення електронної декларації до 01.05.2017 року. 07.04.2017 року в котрий раз заповнив всі розділи в «особистому кабінеті» і натиснув кнопку «подати документ». На сайті зявилось повідомлення, що документ подано. Роздруківка послідовності його дій, як користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, » також підтверджує проведену дію. З цього часу він був впевнений в тому, що подав щорічну декларацію, через що до закінчення терміну подачі щорічної декларації більше не входив до «особистого кабінету» на сайті подачі декларації.

Заслухавши правопорушника ОСОБА_1, прокурора Курінного С.О., дослідивши матеріали справи та надавши оцінку представленим доказам, приходжу до висновку, що ОСОБА_1, слід звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч.1 КУпАП у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі закрити, оскільки, у протоколі та доданих до нього матеріалах, не доведено субєктивну сторону інкримінуємого правопорушення, а саме наявність умислу ОСОБА_1, щодо несвоєчасного подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу пленарного засідання першої сесії Кагарлицької міської ради сьомого скликання від 19.11.2015 року за громадянином ОСОБА_1 визнано повноваження депутата зазначеної ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 повноваження депутата ради починаються з моменту офіційного оголошення відповідною територіальною виборчою комісією на сесії ради рішення про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів і закінчуються в день першої сесії ради нового скликання.

З додатку до листа адміністративного департаменту Національного агенства з питань запобігання корупції від 15.08.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєструвався в ІТС Реєстр 23.03.2017 року о 21.48 год.. Протягом 23-27.03.2017 року та з 30.03-31.03, 05.04-07.04.2017 року щоденно заповнював та зберігав декларацію. 07.04.2017 року о 10:34:50 після заповнення декларації натиснув кнопку "подати документ". Після чого 23.06.2017 року о 14:12:43 год ОСОБА_1 було переглянуто декларацію, збереження документу підтверджено ЕЦП.

Відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови, є субєктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Згідно з ч. З ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» на депутатів місцевих рад поширюється вимоги та обмеження встановлені Законом - депутати місцевих рад зобовязані щороку до 1 квітня подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до Закону за місцем роботи (служби), крім самозайнятих осіб, безробітних або пенсіонерів, які подають зазначені декларації до апаратів відповідних місцевих рад або їх виконавчих комітетів.

У відповідності до абзацу 14 ч. 1 ст. 1 Закону субєкти декларування - особи, зазначені у п. 1, пп. «а» і пп. «в» п. 2, п. 4 і п. 5 ч. 1 ст. З цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже, ОСОБА_1, будучи депутатом Кагарлицької районної ради Київської області, є субєктом, на якого поширюється дія Закону та є субєктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов'язаній з корупцією.

Частиною 1 ст. 45 Закону визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. З цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

У відповідності до абз. 1 п. 2 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону до початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, субєкти декларування подають декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру в порядку, встановленому Законом. Зазначені декларації підлягають оприлюдненню в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення НАЗК.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» від 23.03.2017 № 1975-УШ внесено зміни до Закону, а саме: розділ XIII «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 51 такого змісту:

«51. Продовжити до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше».

Враховуючи те, що ОСОБА_1 таку декларацію подавав вперше, то він мав її подати в період часу з 00 год. 00 хв. 01.01.2017 до 00 год. 00 хв. 01.05.2017.

Електронний цифровий підпис ОСОБА_1 отримав 23.03.2017 в акредитованому центрі сертифікації ключів ПриватБанк.

Згідно ст. ст. 7 ч. 2, 245, 280 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя також повинен з'ясувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв'язку між діянням і виконанням останньою службових (посадових) повноважень, а у відповідних випадках - мети правопорушення.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за правопорушення, пов'язане з корупцією, - умисне діяння у формі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов'язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з ч. 1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Отже, субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу, що в свою чергу означає, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи та своєчасно подати декларацію, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Відповідно до позиції, викладеної у листі Вищого спеціалізованого суду України №223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією» вбачається, що за наявності поважних причин на неподання декларації відповідальність за ч.1 ст. 172-6 КУпАП виключається (під поважними причинами зокрема є і технічні збої офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції). Крім того субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 мав намір подати електронну декларацію та вчинив всі дії, щоб її подати до Реєстру, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП через відсутність умислу на неподання електронної декларації.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі має бути закрито.

Керуючись ст. ст. 268, 271 КУпАП,

постановив :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП закрити у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_2