ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2371/18
провадження № 3/753/1350/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2018 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

28.01.2018 року приблизно о 13 год. 40 хв. ОСОБА_2, керуючи в стані алкогольного сп'яніння транспортним засобом «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись біля буд. № 9 по вул. Кошиця в Дарницькому районі м. Києва, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_3, що призвело до механічних пошкоджень зазначених транспортних засобів. Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 2.9.а; 13.1 ПДР України.

Огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора «Drager», який зафіксував результат - 1,97 %о, що свідчить про те, що ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність. Враховуючи скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення та наведені положення закону, а також беручи до уваги, що 19.03.2018 р. було задоволено клопотання ОСОБА_2 та відкладено судове засідання для надання можливості ОСОБА_2 скористатись юридичною допомогою, суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Таким чином, суд розцінює неявку ОСОБА_2 як таку, що спрямована на затягування розгляду справи з метою уникнення адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Допитана відповідно до положень ч.3 ст. 269 КУпАП потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердила, що автомобіль «Daewoo» під керуванням ОСОБА_2 скоїв наїзд на належний їй автомобіль «Volkswagen». При цьому у ОСОБА_2 були явні ознаки сильного алкогольного сп'яніння. В її присутності ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», який зафіксував перевищення норми алкоголю в крові водія.

Дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення БД № 059049 від 28.01.2018 р.; БД № 059050 від 28.01.2018 /а.с.1,9/, довідку, роздруковану приладом «Драгер» /а.с.3,4/, акт огляду на стан сп'яніння /а.с.5/, схему місця ДТП /а.с.10/, письмові пояснення свідків /а.с.11,12/, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.7 глави 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ України за № 1452/735 від 09.11.2015 р. - установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України - водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог п.13.1 ПДР України - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У судовому засіданні об'єктивно встановлено, що ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом з перевищенням допустимої норми алкоголю майже в 10 разів, тобто перебуваючи у стані сильного алкогольного сп'яніння, вчинив ДТП, порушивши вимоги п.п. 2.9.а, 13.1 ПДР України. Разом з тим, суд вважає зайвим зазначення в протоколі відносно ОСОБА_2 про порушення останнім вимог п. 2.5 ПДР України, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 не відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, та після його проходження не висловлював незгоди з його результатами, що підтверджено відеозаписом, на якому ОСОБА_2 погодився з тим, що перебував в стані алкогольного сп'яніння. Таким чином суд вважає за необхідне виключити зі змісту протоколу посилання на порушення водієм п. 2.5 ПДР України.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що вдіях ОСОБА_2 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

При визначенні розміру адміністративного стягнення, суд керується вимогами ст. 36 КУпАП, відповідно до яких при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Аналіз наведених обставин та положень закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки зазначене правопорушення є більш серйозним з числа вчинених, а саме у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» -у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп., який також підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст. ст. 124, 130 ч.1,251,252, 268,283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. на користь держави.

Роз'яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв