Справа № 415/6401/17
Провадження № 33/782/19/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 квітня 2018 року м.Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області Луганський Ю.М., за участю ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП,

В с т а н о в и в:

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 22 грудня 2017 року ОСОБА_2 притягнений до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік за те, що 04 жовтня 2017 року, приблизно о 16 годині 19 хвилин, керував по пр-ту Перемоги м.Лисичанська, в районі будинку №166, автомобілем SКОDА ОСТАVІА д/н НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 Правил дорожнього руху України.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що справа була розглянута поверхнево та не об'єктивно, без його участі, із суттєвим порушенням його прав, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Він не з'явився в судове засідання у зв'язку з тим, що не був завчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Працівники поштового відділення не вручили йому судовий виклик, який повернули до суду.

В протоколі про адміністративне правопорушення були зазначені відомості про місце його роботи, але виклик через адміністрацію підприємства не здійснювався. Постанова про привід не була виконана, оскільки співробітники поліції не приїздили за місцем його роботи та проживання.

Посилання в постанові, як на доказ його провини, на власноруч надані співробітникам поліції пояснення, не відповідає дійсності, оскільки такий доказ в матеріалах справи відсутній.

Про існування пояснень, які були записані співробітником поліції, дізнався лише під час ознайомлення з матеріалами справи. Вважати вказані пояснення доказами по справі неможливо, оскільки, по-перше таких пояснень він не надавав, а лише ставив свій підпис, що підтверджується відсутністю таких пояснень на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських, які були долучені до матеріалів справи; по-друге, не читав та взагалі не знав, де міг розписуватися, через дуже сильне алкогольне сп'яніння та отриману травму голови під час ДТП, увесь час спілкування з поліцейськими у нього був дуже незадовільний стан, що вочевидь вбачається із відеозаписів; по-третє, бажав скористатися послугами адвоката, про що заявив співробітнику патрульної поліції, який роз'яснював права, але йому не надали такої можливості у зв'язку з чим написані поліцейськими пояснення порушують право на захист, що підтверджується відеозаписом.

З висновками, які містяться у постанові щодо досліджених у судовому засіданні письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з яких вбачається, що по приїзду на місце ДТП о 16 годині 20 хвилин, під час виконання своїх функціональних обов'язків, бачили пошкоджений автомобіль під його керуванням, а також з висновками про час скоєння правопорушення о 16 годині 19 хвилин не згоден, оскільки такі висновки є недостовірними через те, що у поясненнях вказаних осіб відсутні такі дані, а зазначено лише, що виклик до швидкої надійшов о 16 годині 12 хвилин, а не о 16 годині 20 хвилин, та коли свідки прибули на місце ДТП, то бачили невідомого їм чоловіка, який пішов з місця ДТП з розбитою головою, а не його, як особу, яка керувала транспортним засобом. Він не міг керувати автомобілем о 16 годині 19 хвилин, так як згідно пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, виклик до швидкої був здійснений о 16 годині 12 хвилин, а ДТП трапилася ще раніше, у зв'язку з чим вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду час є таким, що не відповідає дійсності. Із пояснень свідків взагалі не вбачається, що він керував автомобілем. Таким чином, не було ніяких підстав зазначати, як обтяжуючу обставину, перебування його у стані алкогольного сп'яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки поліцейський не зазанчив час нібито вчиненного ним правопорушення, що підтверджується наданим йому екземпляром протоколу. Під час ознайомлення зі справою помітив, що час вчинення правопорушення був дописаний іншою ручкою та має ознаки наведень, що вказує на його фальшування, а тому протокол є недопустимим доказом.

Зазначає, що час направлення його до ЛОНД для проведення огляду на стан сп'яніння, який зазначений у висновку, а саме 04.10.2017 року о 17 годині, не відповідає дійсності, оскільки в цей час він не знаходився у лікарні.

Приблизно з 16 годині 10 хвилин він перебував із співробітниками поліції, які забравши його з дому та відвезли на місце ДТП, де знаходився до часу відправлення у ЛОНД о 18 годині 35 хвилин для проведення огляду на стан сп'яніння, а відповідно пройшло більше 2 годин з моменту виявлення у нього ознак сп'яніння. З урахуванням викладеного висновок огляду на стан сп'яніння є неналежним доказом.

Вказані обставини також підтверджуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, які йому лише о 18 годині 27 хвилин запропонували пройти медичний огляд на стан сп'яніння, а ДТП трапилося приблизно о 15 годині 45 хвилин.

Крім цього, адміністративні протоколи щодо нього за ст.124 КУпАП та ст.130 ч.1 КУпАП були розглянуті однією уповноваженою особою не в одному провадженні після їх об'єднання, а окремо, та були призначені два аналогічних стягнення за кожне правопорушення, що є порушенням ч.2 ст.36 КУпАП.

Він притягнений до відповідальності за два правопорушення та по кожному з ним було накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що є грубим порушенням закону.

Зазначає, що не скоював ніяких адміністративних правопорушень, оскільки не знаходився за кермом автомобіля під час зіткнення з деревом.

04.10.2017 року, у денний час, у гаражі, він зі своїми знайомими вживав алкогольні напої. Через деякий час, перебуваючи вже у дуже сильному алкогольному сп'янінні, присів на пасажирське сидіння свого автомобіля та заснув. Через деякий час відчув сильний удар головою і втратив свідомість та коли прийшов до тями побачив, що вдарився головою о торпеду. Він знаходився на пасажирському сидінні свого автомобіля, який в'їхав у дерево, за кермом нікого не було.

Наступного дня дізнався, що за кермом автомобіля знаходився знайомий його знайомих на ім'я Андрій, якого не може знайти й досі, щоб вирішити питання щодо сплати коштів за ремонт пошкодженого з його вини автомобіля.

Вважає, що у справі відсутні будь-які докази його вини, він не керував транспортним засобом, не зміг скористатися своїми правами, оскільки його позбавили цього права, будь-які документи, де він розписувався, неможливо вважати доказом, так як ставив підписи не усвідомлюючи свої дії через сильне алкогольне сп'яніння та травму голови. Про вказані обставини був позбавлений можливості заявити під час розгляду справи та його помилково було визнано винним.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3, які просили задовольнити апеляційну скаргу, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як слідує із постанови суду, адміністративна справа розглянута за відсутності ОСОБА_2

Матеріали справи не містять доказів належного повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи 22.12.2017 року.

Таким чином, посилання в постанові, що ОСОБА_2 своєчасно та належним чином був повідомлений про місце і час розгляду справи є безпідставними.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Суддя Грибанова Л.О. одночасно розглядала дві адміністративні справи відносно ОСОБА_2 за ст.130 ч.1 КУпАП та ст.124 КУпАП, які не об'єднала в одне провадження, та наклала стягнення за кожне правопорушення окремо, чим порушила вимоги вищезазначеної правової норми.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи, суд першої інстанції істотно порушив норми процесуального права, а тому постанова підлягає скасуванню на підставі ч.7 ст.294 КУпАП.

З долученого в ході апеляційного розгляду до матеріалів справи екземпляру протоколу про адміністративне правопорушення від 04.10.2017 року, який був вручений ОСОБА_2, слідує, що в ньому не зазначено час вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, в оригіналі протоколу про адміністративне правопорушення від 04.10.2017 року серія БР № 245031 (а.с. 1), час вчинення правопорушення був дописаний іншою ручкою та має ознаки наведень, що вказує на його фальшування, а тому протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП та є недопустимим доказом.

Відповідно до ч.2 та 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

В п.7 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатом огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 з наступними змінами:

п.3 огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом,

лікарем закладу охорони здоров'я;

п.6 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

З долученого до матеріалів адміністративної справи відео з нагрудних камер поліцейських вбачається, що огляд водія ОСОБА_2 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння не був проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та він був направлений для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, в порушення вимог ч.2 та 3 ст.266 КУпАП, п.п.3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 з наступними змінами; п.7 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд водія ОСОБА_2 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння не був проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та він був направлений для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я, а тому згідно вимог ч.5 ст.266 КУпАП вважається недійсним.

З урахуванням викладеного, в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

З відеозапису з нагрудних камер поліцейських від 04.10.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 залишив місце дорожньої пригоди, після чого був знайдений поліцейськими та доставлений на місце ДТП приблизно о 17 годині 30 хвилин, де не заперечував, що керував автомобілем SКОDА ОСТАVІА д/н НОМЕР_1 та допустив зіткнення автомобіля з перешкодою (деревом).

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, що він не керував транспортним засобом є надуманими, оскільки об'єктивно не нічим не підтверджені та спростовуються вказаним доказом, ставити під сумнів який не має ніяких підстав, а тому апеляційний суд вважає його достовірним.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 22 грудня 2017 року відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати з розгляду

кримінальних справ Апеляційного суду

Луганської області Ю.М. Луганський