Справа № 761/5316/18
Провадження № 3/761/2004/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Осаулов Андрій Анатолійович розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м.Києві про притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

06.02.2018р. о 10 год. 05 хв. в м. Києві по вул. Лук»янівська, 81, водій ОСОБА_1 будучи особою, яка протягом року вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно постанови суду від 01.02.2018р., керував автомобілем марки «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння (почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагували на світло). Від огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, що кваліфікується судом, як відмова від проходження огляду на стан сп'яніння.

У судове засідання водій ОСОБА_1 не з'явився, про день та час розгляду справи про адміністративне правопорушення неодноразово повідомлявся належним чином, а тому згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України встановлено, що водію забороняється управляти транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або знаходячись під дією наркотичних або токсичних засобів. На вимогу працівника ДАІ водій зобов'язаний пройти у встановленому порядку медичне освідчення для визначення алкогольного сп'яніння (п. 2.5 Правил).

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимогами ч. 2 вказаної статті передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року ОСОБА_1 вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовувалось стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік, проте ОСОБА_1 повторно вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

Таким чином, дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення від 06.02.2018р. серії БД № 402550, пояснення свідків, в яких останні підтвердили про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння, дійшов висновку, що його дії за ч. 2 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно, а отже доведеність винуватості водія ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного правопорушення.

З огляду на вище викладене, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 та притягнути останнього до адміністративної відповідальності в межах санкції, передбаченої вказаною статтею.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленої законом на 1 січня календарного року.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 130, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження (код НОМЕР_2), визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячи двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнути з ОСОБА_1, на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або місцем знаходження його майна.

Строк пред'явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КУпАП.

Суддя: Осаулов А.А.