Справа № 152/362/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 квітня 2018 року Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області

ОСОБА_1,

з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3,

розглянувши матеріали, які надійшли від Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, працюючого водієм ТОВ «Сільпо-Фуд»,

- за ч.1 ст.130 КпАП України,

встановив:

ОСОБА_2 вчиненив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння, а саме в тому, що 28.12.2017 року о 01 годині 10 хвилин в м. Вінниця, на вул. Мечникова, будучи в стані алкогольного спяніння, керував автомобілем «МАN 25.280», з державним номерним знаком АА 5581 РИ, чим порушив п.2.9 ПДР України. Огляд на стан алкогольного спяніння проводився в КП «ВОНД «СОЦІОТЕРАПІЯ».

В суді ОСОБА_2 не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, але у присутності його адвоката ОСОБА_3, заяви і клопотання якого він підтримує, зазначив, що винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, оскільки медичний огляд і відбір біологічних зразків не проводилися (а.с.16).

Адвокат ОСОБА_3, що діє на підставі договору про надання правової допомоги №5 від 20.03.2018 року та ордеру серії ВН №031448 (а.с.12-13, 14) під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення подав заяву про закриття провадження у справі на підставі ст.38 та п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, тобто у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

В заяві адвокат ОСОБА_3 зазначив, що, відповідно до висновку науково-консультативної ради при ВАСУ від 07.11.2017 року, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП не містить повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення та наявності вини особи у його вчиненні. Поєднання закриття справи з одночасним визначенням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями.

Крім того, адвокат ОСОБА_3 пояснив, що працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 не зазначили, які ознаки алкогольного спяніння було виявлено ними у водія ОСОБА_2, які викликали підозру щодо перебування його у стані алкогольного спяніння, а також, у звязку із чим не проведено огляд водія на місці вчинення порушення, а відразу направлено для проходження огляду до закладу охорони здоровя. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи і витребувані судом за клопотанням захисника, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього Руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).

Виходячи з аналізу доказів, що наявні в матеріалах справи, у діях ОСОБА_2 вбачаю склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортним засобом особою в стані алкогольного спяніння.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №362831 (а.с.4), в якому зазначено, що огляд ОСОБА_2 проводився в КП «ВОНД «СОЦІОТЕРАПІЯ», висновком якого встановлено перебування водія в стані алкогольного спяніння; висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.12.2017 року, відповідно до якого на підставі акту №2529 від 28.12.2017 року, ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного спяніння (а.с.5, 30); актом №2529 медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.12.2017 року, відповідно до якого лікарем КП «ВОНД «СОЦІОТЕРАПІЯ» проведено огляд ОСОБА_2 та в сукупності встановлено, що ОСОБА_2 притомний, орієнтований, має порушення артикуляції, мова не чітка, склери інєковані (тобто почервонілі), обличчя гіперемоване, реакція на світло млява, міміка млява, хода хитка на поворотах, наявне тремтіння повік та пальців рук, разом з тим ознаки нервово-психічних захворювань, органічного ураження центральної нервової системи заперечує, не виконує інструкцій щодо точних рухів, в тому числі в позі Ромберга та погляду вбік, наявний різкий запах алкоголю з рота, водій агресивний, поведінка неадекватна, постійно нецензурно висловлюється, погрожує поліцейським, з його слів випив трохи горілки, при обстеженні ОСОБА_2 за допомогою спеціального технічного засобу «Алкотест 6820» встановлено 2,15 проміле, а через 20 хвилин 1,71 проміле алкоголю (а.с.31), при цьому лабораторна діагностика не проводилася, заключний діагноз алкогольне спяніння.

Із свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки на «Алкотест 6820», вбачається, що прилад пройшов повірку (а.с.28), а також має сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки (а.с.27).

Відповідно до п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 17.12.2008 року, огляду підлягають саме водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі спяніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.п.3, 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, п.4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 року за №1408/27853, та п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 року за №1413/27858, огляд проводиться, зокрема, поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлено, що ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 Порядку та п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Таким чином, проаналізувавши докази, вважаю, що під час огляду лікарем ОСОБА_2 у КП «ВОНД «СОЦІОТЕРАПІЯ», встановлено у сукупності ознаки алкогольного спяніння, передбачені пунктом 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які підтвердженні також технічного засобу «Алкотест 6820», який сертифікований та повірений.

Проаналізовані докази в сукупності не викликають сумнівів чи протиріч, підтверджують обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи, відповідно до ст.280 КУпАП, зокрема, факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Проте, ОСОБА_2 не підлягає адміністративній відповідальності, оскільки приходжу до висновку, що справа підлягає закриттю відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КпАП України, у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КпАП України, якою встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а на момент розгляду адміністративної справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, правопорушення яким вчинено 28.12.2017 року.

При цьому, вважаю, що ствердження адвоката ОСОБА_3 про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення слід було зазначити про ознаки, які викликали підозру у поліцейського щодо перебування водія у стані алкогольного спяніння, безпідставними, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення вказано про керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, тобто про факт, який підтверджується відповідним висновком закладу охорони здоровя.

Крім того, вважаю, що ствердження захисника ОСОБА_3 про відсутність у суду повноважень у цій справі встановити винуватість особи є помилковим і суперечить вимогам ст.280 КУпАП.

Тоді як ствердження адвоката ОСОБА_3 про те, що встановлення винуватості особи і одночасне закриття провадження у справі за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є взаємовиключним, про що зазначено в заяві від 23.04.2018 року (а.с.33), дійсно заслуговує на увагу, проте, справа, яка розглядається, підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, тобто у звязку із закінченням строків, передбачених ст.38 цього Кодексу, а не на підставі пункту 1 частини 1 цієї статті, тобто через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься, в тому числі, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст.38, ч.1 ст.130, п.7 ч.1 ст.247, ст.ст.280, 283, 284, 294 КпАП України,

постановив:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_2 по обвинуваченню його у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: