Справа № 428/165/18
Провадження №3/428/38/2018
Постанова

іменем України

22 березня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в особі головуючого судді Макаренко І.Г., за участю секретаря судового засідання Волкової О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН та паспорт в матеріалах справи відсутні, непрацюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 120008, складеного 31.12.2017 інспектором взводу № 1 роти 4 УПП в Луганській області, 31 грудня 2017 року, о 02-58 год., в м.Сєвєродонецьку по пр-ту Космонавтів ОСОБА_1 керував транспортним засобом легковим автомобілем марки «Dodge», моделі Caravan, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драгер» на місці зупинки та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

Дії ОСОБА_1 було кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, у звязку з чим згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП суд вважає можливим розглядати адміністративну справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступних висновків.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з урахуванням субєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і яке інкримінується ОСОБА_1, предметом розгляду даного провадження є встановлення факту відмови ОСОБА_1, який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В якості доказів правопорушення надано протокол про адміністративне правопорушення, пояснення двох свідків (понятих) та копія відеозапису з нагрудних камер працівників УПП на цифровому носії, який був переглянутий в судовому засіданні.

Згідно ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути обєктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобовязаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відеозапис зі службових нагрудних камер поліцейських, який було проглянуто в судовому засіданні не містить причину зупинки транспортного засобу «Dodge», моделі Caravan, реєстраційний номер НОМЕР_1, та повідомлення працівниками поліції про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки.

Викладені обставини свідчать про те, що поліцейський, як уповноважена особа, не мав права на зупинку транспортного засобу «Dodge», моделі Caravan, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Також, з відеозапису не видно, що ОСОБА_1 розяснювався порядок проходження медичного огляду чи наслідки відмови від його проходження у вигляді адміністративної відповідальності, зокрема можливості накладення такого виду адміністративного стягнення як штраф в дохід держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та позбавлення права керування транспортним засобом. Також відеозапис не містить події пропонування проходження огляду, а також пропонування його пройти у присутності свідків, як, взагалі, їх наявність під час подій, які описані у протоколі. З інших джерел суд позбавлений встановити обставини подій, які описані в протоколі.

Наданий відеозапис містить лише запис асфальту (камеру спрямовано увесь час донизу), отже будь-які особи на цьому записі відсутні. Таким чином, суд позбавлений можливо надати судження щодо подій, які зафіксовані відеозаписом, а також наданих на їх підтвердження заяв свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3

Таким чином, через виявлені суттєві порушення порядку складання адміністративного протоколу та фіксування виявлених подій працівниками поліції, встановлені при розгляді даної адміністративної справи обставини, які послугували підставою для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, та викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені достатніми доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Підставою залучення суб'єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому провадження в справі про адміністративне правопорушення у його відношенні на підставі протоколу серії БР № 120008 від 31.12.2017 підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 26, ч.1 ст.130, 247, 278, 280-287 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 на підставі протоколу серії БР № 120008 від 31 грудня 2017 року, закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, та особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, в апеляційний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги до Сєвєродонецького міського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. Г. Макаренко