АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/8242/17Суддя 1 інстанції Козлов Ю. В.
Номер провадження 33/774/96/К/18Суддя- доповідач ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_2, який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 листопада місяця 8 дня, громадянку України, не працюючої, ІПН НОМЕР_1, проживаючої: ІНФОРМАЦІЯ_2

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп., в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

За участю :

Правопорушниці ОСОБА_3

Захисника ОСОБА_2

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2018 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, водій ОСОБА_3 08 грудня 2017 року, о 21-03 годин, керувала автомобілем марки «HYUNDAI TUCSON» в м. Кривому Розі м-н 7 Зарічний, біля будинку № 8, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме порушення мови, різкий запах з порожнини рота алкоголю, хитка хода), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та медичного огляду у медичному закладі відмовилась в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив правопорушення передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник - адвокат ОСОБА_2 вважає що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, у зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального й процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зазначає, що було порушено право на захист ОСОБА_3, оскільки вона не була належним чином сповіщеним про день та час судового засідання, у зв'язку з чим не змогла надати пояснення.

Також вказує на те, що письмові пояснення свідків не можна брати до уваги, так як вони заповнені на заздалегідь надрукованих бланках і не відображають усі об'єктивні обставини складу правопорушення, оскільки у судовому засіданні необхідно встановити факт і час їх споглядання за автомобілем правопорушника, з метою з'ясування хто перебував за кермом, чи роз'яснювалися патрульними інспекторами права та обов'язки ОСОБА_3, наслідки відмови, що є обов'язковою умовою для розуміння і усвідомлення останньою суті правопорушення та з інших причин.

Окрім того, звертає увагу на те, що в матеріалах адміністративної справи будь - яких документів дозвільного характеру від начальника УПП в м. Кривому Розі або його заступника щодо розкриття службової інформації третім особам справа не містить. Тобто поліцейський самовільно перевищив свої повноваження та вчинив умисні дії щодо розголошення службової інформації, а саме надання фрагменту відеозапису з відеореєстратору.

Захисник - адвокат ОСОБА_2 зазначає про те, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 CD - диск не має жодних відомостей щодо ідентифікації відеозапису з якого відеореєстратора патрульного поліцейського воно зафіксоване, також не має ідентифікаційних ознак: його номера, назви, виробника тощо самого відеореєстратора, кому був виданий відповідного дня та яким нібито було зафіксоване правопорушення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3, та її захисник адвокат ОСОБА_2, кожен окремо, вимоги та доводи апеляційної скарги, підтримали у повному обсязі й наполягали на її задоволенні.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши її законність і обґрунтованість в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Однак, вказані вимоги процесуального закону, судом першої інстанції виконані не були.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 січня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з письмовою заявою про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що вона звернулась за правовою допомогою для залучення захисника до розгляду (а.с. 9).

Разом з цим, суд в порушення приписів ст. 268 КУпАП, розглянув справу за відсутності останньої, тим самим обмеживши право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на доступ до правосуддя та реалізацію права на захист.

За змістом ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_2, щодо порушення судом норм процесуального права є обґрунтованими, та приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови суду з прийняттям нового судового рішення.

Згідно ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, який відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо неї уповноваженим працівником поліції.

Так, вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія БД №101730 від 08.12.2017 року (а.с. 1,2), протокол серії АА № 021863 про адміністративне затримання від 08.12.2017 року (а.с.З), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у присутності яких, інспектор роти № 1 батальйону № 1 УПП в м. Кривому Розі ДПП лейтенант поліції ОСОБА_6 склала протокол щодо громадянки ОСОБА_3, яка відмовилась від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, а також відмовилась від проходження медичного огляду на стан сп'яніння та відмовилась від підпису у протоколі (а.с.4), рапортом інспектора роти 1 батальйону 1 УПП в місті ОСОБА_7 лейтенанта поліції ОСОБА_8 (а.с.5), відеозаписом з нагрудної камери поліцейського з зафіксованим правопорушенням, який достатньо повно відображає всі події, що відбулися 08 грудня 2017 року за участю ОСОБА_9, згідно якого вона відмовилась від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, а також відмовилась від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, та відмовилась від підпису у протоколі в присутності двох свідків.

Обєктивних підстав ставити під сумнів достовірність наданих доказів по справі не вбачається.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, у зв'язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_2 не заслуговують на увагу.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях водія ОСОБА_3 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №101730 від 08.12.2017 року, а саме: п. 2.5 ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, суд апеляційної інстанції, враховує той факт, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплинув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, оскільки правопорушення було скоєно 08 грудня 2017 року.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню з винесенням нової постанови, якою ОСОБА_3 необхідно визнати виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_2, який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_3 визнано виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати.

Винести нову постанову суду апеляційної інстанції, якою ОСОБА_3 визнати виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 - закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1