АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5731/17Суддя 1 інстанції Ступак С. В.
Номер провадження 33/774/125/К/18Суддя- доповідач Коваленко Н. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П О С Т А Н О В А

24 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Сергієнко Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу захисника Сергієнко Д.М. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

При обставинах, зазначених у постанові, водій ОСОБА_2,12 грудня 2017 року о 03 годині 30 хвилин в м. Кривому Розі по вулиці Святогеоргіївській, керував транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.12.2017 року № 2821 складний лікарем ОСОБА_4, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з цією постановою, захисник ОСОБА_2 - адвокат Сергієнко Д.М. подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також захисник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови, захисник Сергієнко Д.М. в інтересах ОСОБА_2 посилається на те, що цей строк стороною захисту пропущений з поважної причини, оскільки справу розглянуто за їх відсутності, тоді як копія постанови була отримана захисником лише 16.03.2018 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник Сергієнко Д.М. зазначив, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не ґрунтуються на обставинах справи. Захисник зауважує, що в основу постанови про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, судом покладено медичний висновок експерта ОСОБА_4 про знаходження в стані алкогольного сп'яніння, який містить суперечності, оскільки в ньому не зазначено скільки проміле алкоголю було в крові ОСОБА_2, тому він вважає, що адміністративне правопорушення не мало місце. Вказує, що для усунення цих суперечностей суд викликав в судове засідання експерта, який не з'явився за викликом, тому суд надсилав запит щодо витребування матеріалів, за якими було складено висновок, однак станом на день розгляду справи медичні документи не отримав, експерта ОСОБА_4 не допитав, тобто суд належним чином не з'ясував обставин справи, тому висновки суду, викладені у постанові, не вмотивовані належним чином та не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи.

Також, захисник вказує на те, що судовий розгляд проведено за його відсутності та відсутності ОСОБА_2, й проігноровано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату через його зайнятість в кримінальному провадженні в Тернівському районному суді м.Кривого Рогу, та не взято до уваги заяву ОСОБА_2 про відкладення справи у зв'язку з його перебуванням на лікарняному, надіслану на електронну адресу суду, чим порушено право ОСОБА_2 на захист.

Окрім того, захисник вважає, що орган, який склав протокол про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не довів його вини, тому в діях ОСОБА_2 відсутній склад цього правопорушення, у зв'язку з чим провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Суд, вислухавши захисника Сергієнка Д.М., який підтримав доводи клопотання та апеляційної скарги й наполягав на їх задоволенні, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та апеляційної скарги, перевіривши поважність причин пропуску строку на оскарження постанови, а також її законність і обґрунтованість в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

З матеріалів справи видно, що захисник подав апеляційну скаргу до суду першої інстанції 19 березня 2018 року, тоді, як, враховуючи дату винесення оскаржуваної постанови - 06 березня 2018 року, останній день подачі апеляційної скарги сплинув 16 березня 2018 року, у зв'язку з чим постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2018 року скаргу було повернуто захиснику (а.с.47-48).

Разом з цим, захисник Сергієнко Д.М., 02 квітня 2018 року повторно звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою на цю постанову та клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, посилаючись на те, що постанова була отримана ним в суді першої інстанції в останній день її оскарження у п'ятницю 16.03.2018 на прикінці робочого дня о 15.35 годин, тому в перший робочий день, понеділок - 19.03.2018 ним була подана скарга, у зв'язку з чим вважає, що строк ним пропущений з поважних причин.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та, з метою забезпечення стороні захисту доступу до правосуддя, вважає необхідним задовольнити клопотання і поновити строк на апеляційне оскарження постанови, та апеляційну скаргу розглянути по суті.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Обставини вчинення ОСОБА_2адміністративного правопорушення зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 098310, складеному 12.12.2017 року, о 05 год. 00 хв., уповноваженою особою, інспектором роти №2 батальйону №2 УПП в м.Кривому Розі ОСОБА_5у відповідності до вимог ст.ст. 254-256 КУпАП, видно, що 12 грудня 2017 року о 03 годині 30 хвилин в м.Кривому Розі по вулиці Святогеоргіївській, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, що підтверджено висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2821 від 12.12.2017 року, складеному лікарем ОСОБА_4,чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України (а.с.1).

З протоколу також слідує, що ОСОБА_2 був ознайомлений з його змістом, та власноруч зазначив у протоколі про те, що він керував автомобілем, випивши пиво та зобов'язується не керувати транспортним засобом у такому стані (а.с.1).

Із висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2821 від 12.12.2017 року видно, що ОСОБА_2 під час проведення огляду перебував в стані алкогольного сп'яніння (а.с.3)

Наведені обставини також підтверджуються рапортом інспектора Собулевського В.Ю., в якому зазначено, що 12.12.2017р. о 03 годині 30 хвилин в м.Кривому Розі по вулиці Святогеоргіївській, було зупинено транспортний засіб ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1, яким керував водій ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, йому запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння у медичному закладі, пройшовши, який, було встановлено, що водій знаходиться в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджено висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2821 від 12.12.2017 року (а.с.2)

Вина ОСОБА_2у вчиненні правопорушення також підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського, який містить фіксацію обставин зупинення працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2, проходження медичного огляду у закладі охорони здоров'ята складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.5).

Підстави ставити під сумнів наведені докази відсутні, оскільки вони повністю узгоджуються між собою та є доказами вини ОСОБА_2у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи скарги про те, що у медичному висновку №2821 від 12.12.2017 року, складеному лікарем ОСОБА_4, відсутня інформація про стан сп'яніння ОСОБА_2, через не визначення проміле алкоголю в крові, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.

Так, відповідно до п.4 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735, метою огляду на стан сп'яніння є встановлення наявності чи відсутності стану сп'яніння в обстежуваної особи. Згідно п.15 Інструкції, за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, відповідно п.16 Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння, видається на підставі акта медичного огляду, та, згідно п.19 Інструкції, акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров'я

Зазначене вище, свідчить про те, що результати огляду на стан сп'яніння та лабораторні дослідження, якими встановлюється діагноз, вносяться до акта медичного огляду, який в єдиному примірнику залишається в закладі охорони здоров'я, у висновку ж, щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння, зазначається встановлені результати, а саме -наявність, чи відсутність стану сп'яніння, тобто висновок не повинен містити результати лабораторних досліджень, у тому числі процентне співвідношення проміле алкоголю в крові.

Отже, на підставі огляду ОСОБА_2 та проведених лабораторних досліджень, лікарем Криворізького психоневрологічного диспансеру ОСОБА_4, якому надано право на проведення огляду на стан сп'яніння був встановлений стан сп'яніння у водія ОСОБА_2 про, що він і зазначив у складеному ним висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння №2821 від 12.12.2017 року.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про порушення судом першої інстанції права ОСОБА_2 на захист у зв'язку з розглядом справи за його та захисника відсутності є необґрунтованими, оскільки у постанові суд належним чином обґрунтував своє рішення про проведення судового розгляду за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і його захисника.

Так, з матеріалів справи видно, що судовий розгляд шість раз призначався до розгляду: 20.12.2017р., 18.01.2018р., 29.01.2018р., 05.02.2018р., 28.02.2018р. і кожен раз від ОСОБА_2 або його захисників до суду надходили відповідні заяви та клопотання про відкладення справи з різних причин, таких, як: перебування захисника у відрядженні (а.с.7), ознайомлення захисника ОСОБА_6 з матеріалами справи (а.с.9), аналогічне клопотання захисника ОСОБА_7 (а.с.16), клопотання захисника Сергієнка Д.М. про виклик лікаря (а.с.20), клопотання про надіслання запиту про витребування копії акта медичного огляду, перебування ОСОБА_2 на лікарняному, а захисника Сергієнка Д.М. в іншому суді при розгляді кримінального провадження (а.с.30,31), яким суд у постанові надав належну оцінку, розцінивши таку поведінку сторони захисту, як затягування розгляду справи з метою уникнення ОСОБА_2 притягнення до адміністративної відповідальності через закінчення строків накладення адміністративного стягнення, з чим повністю погоджується і суд апеляційної інстанції.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_2 вбачається порушення Правил дорожнього руху України, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п.2.9а ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеними доказами.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_2 та інших обставин справи.

У контексті вищенаведеного, суд приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв'язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, як необґрунтовану.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника ОСОБА_2 - адвоката Сергієнка Дмитра Миколайовичапро поновлення строку на апеляційне оскарження постанови - задовольнити.

Поновити адвокату Сергієнку Дмитру Миколайовичув інтересах ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2018 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Сергієнка Дмитра Миколайовича - залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. в доход держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.В. Коваленко