АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/6945/17Суддя 1 інстанції Квятковський Я. А.
Номер провадження 33/774/76/К/18Суддя- доповідач Коваленко Н. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П О С Т А Н О В А

21 березня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - ОСОБА_3 матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 дня у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України; не працюючого; проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнаного винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

При обставинах, викладених у постанові, 19 листопада 2017 року о 00-10 годин в м. Кривому Розі у Саксаганському районі по об'їзній дорозі біля зупинки швидкісного трамваю «Міська лікарня», водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме специфічний запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук, у встановленому законом порядку погодився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі КПНД, згідно висновку №2625 від 19.11.2017 року, водій керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови, ОСОБА_2 посилається на те, що цей строк був пропущений з поважної причини, оскільки, присутніми під час розгляду справи судом першої інстанції ані він, ані його захисник не були, а копію постанови, в порушення ч.1 ст.285 КУпАП, йому не вручено та не направлено.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що постанова підлягає скасуванню, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи та у зв'язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що працівниками патрульної поліції, в порушення вимог Інструкції №1452 від 09.11.2015 року, не надано йому направлення на проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння в медичному закладі. Також, зауважує, що справу було розглянуто за його відсутності, чим порушено його право захист. Окрім того, звертає увагу, що в описовій частині постанови зазначено, що судове засідання у справі відбулося 05 лютого 2018 року, тоді як сама постанова винесена 02 лютого 2018 року.

Суд, вислухавши захисника ОСОБА_3, який підтримав доводи клопотання та апеляційної скарги й наполягав на їх задоволенні, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та апеляційної скарги, перевіривши поважність причин пропуску строку на оскарження постанови, а також її законність і обґрунтованість в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 та його захисник не були присутніми в суді першої інстанції при розгляді справи і оголошенні постанови та будь-які дані про отримання ними її копії відсутні. Постанова оскаржена ОСОБА_2 з порушенням встановленого законом 10-денного строку, оскільки він звернувся до суду з апеляційною скаргою 19 лютого 2018 року, тоді як строк на її оскарження сплинув 12 лютого 2018 року.

Суд приходить до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки справа судом була розглянута за відсутності його та захисника, а докази своєчасного отримання ним постанови в матеріалах справи відсутні, та з метою забезпечення доступу до правосуддя, вважає необхідним задовольнити клопотання і поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови, та апеляційну скаргу розглянути по суті.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ч.2 ст.283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім іншого, повинна містити дату розгляду справи та опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Разом з тим, вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді цієї справи дотримані не в повному обсязі.

Так, судом встановлено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 винесена 02 лютого 2018 року. Одночасно, з описової частини постанови видно, що судове засідання, під час якого справа була розглянута по суті, відбувалось 05 лютого 2018 року. Окрім того, згідно обкладинки справи, її розгляд проводився також у цю дату (а.с.36).

Отже, оскаржувана постанова має істотні суперечності, які перешкодили суду прийняти законне та обґрунтоване рішення у справі.

Окрім того, відповідно до вимог ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об'єкта і цілі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, оскільки здійснення цих прав передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Однак, вказані вимоги закону судом першої інстанції належним чином виконані не були.

Справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 була призначена до розгляду на 02 лютого 2018 року, але не зважаючи на клопотання адвоката ОСОБА_3 про перенесення судового засідання у зв'язку з відрядженням до іншого міста, розглянута по суті з винесенням постанови за відсутності, як захисника, так і самого ОСОБА_2, чим, на, думку апеляційного суду, обмежено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на доступ до правосуддя та реалізацію права на захист, про що вірно зазначено в апеляційній скарзі.

Згідно з положеннями ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про порушення судом при розгляді справи норм процесуального права є обґрунтованими, та приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови з прийняттям нового судового рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи докази, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена в повному обсязі та підтверджується такими доказами.

Так, факт порушення ОСОБА_2 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, встановлений протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №114865 від 19 листопада 2017 року, яким встановлено, що 19 листопада 2017 року о 00-10 годин в м. Кривому Розі у Саксаганському районі по об'їзній дорозі біля зупинки швидкісного трамваю «Міська лікарня», водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме специфічний запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук, у встановленому законом порядку погодився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі КПНД, згідно висновку №2625 від 19.11.2017 року, водій керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. (а.с.4).

Також, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується рапортом інспектора УПП у м. Кривому Розі Кривонос О.І., згідно якого 19 листопада 2017 року, під час патрулювання було зупинено транспортний засібВАЗ 21124, н/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 через порушення ним ПДР України. Під час спілкування з водієм, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода та тремтіння пальців рук. У встановленому порядку ОСОБА_2 погодився пройти огляд на встановлення стану сп'яніння у медичному закладі. Згідно висновку від 19 листопада 2017 року ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим щодо нього складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.6).

Окрім того, відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 листопада 2017 року, що складений на підставі акта №2625, водій ОСОБА_5 перебуває у стані алкогольного сп'яніння (а.с.7).

Також, вина ОСОБА_2 у вчиненому підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського, який містить фіксацію обставин зупинення працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2 та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, у зв'язку з встановленням перебування його у стані алкогольного сп'яніння (а.с.9).

Разом з цим, доводи апеляційної скаргиОСОБА_2 стосовного того, що працівниками патрульної поліції не надано йому направлення на проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння в медичному закладі, суд вважає їх необґрунтованими виходячи з такого.

Так, згідно ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами, огляд проводиться у закладах охорони здоров'я.

Окрім того, відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують уваги та швидкість реакції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Тобто, відповідно до зазначених вище вимог закону, направлення водія на огляд до медичного закладу здійснюється поліцейським тільки у разі його незгоди на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами, та в обов'язковому порядку - у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують уваги та швидкість реакції.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 погодився на проведення огляду на встановлення стану сп'яніння у КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР», доводи його скарги про необхідність його направлення до медичного закладу, є безпідставними.

Даючи оцінку вищенаведеним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_2, вбачається невідповідність Правилам дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п.2.9а ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеними доказами.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, суд апеляційної інстанції, враховує той факт, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплинув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, оскільки правопорушення мало місце 19 листопада 2017 року.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова скасуванню з винесенням нової постанови, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п.7 ст.247 КУпАП підлягає закриттю, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2018 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Винести нову постанову суду апеляційної інстанції, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.В. Коваленко