РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 222/1826/17
Провадження № 3/327/14/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2018 року смт. Розівка

Суддя Розівського районного суду Запорізької області Завіновська А.П., за участю порушника ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, непрацюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 15,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

згідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 21.12.2017 року о 00 год. 45 хв. по вул. Комарова, буд. 12 в с. Новоянісоль Нікольського району Донецької області, ОСОБА_1, керував автомобілем «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння (зіниця ока не реагує на світло, сухість у ротовій порожнині, млява мова). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння у наркологічному диспансері м. Маріуполь ухилився шляхом відмови у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 21.12.2017 року приблизно опівночі повертався з м. Маріуполя до с. Біловеж Розівського району Запорізької області, де між селами Новоянісоль та Малаянісоль Нікольського району Донецької області, у степу був зупинений працівниками поліції, які запідозривши його у перебуванні в стані наркотичного спяніння, хоча він заперечував це, запропонували йому пройти огляд у медичному закладі м. Маріуполя, на що він погодився та пересів до службового автомобіля працівників поліції, залишивши свій автомобіль разом зі знайомими, які на той час перебували з ним. Водночас під час шляху до лікарні, на автозаправці біля смт. Нікольське Донецької області, працівники поліції все ж таки склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, після чого відвезли його на місце зупинки його автомобіля, де він сівши за кермо продовжив свій рух до с. Біловеж.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що перебував у автомобілі ОСОБА_1 під час зупинки останнього працівниками поліції в степу між селами Новоянісоль та Малаянісоль Нікольського району Донецької області. При цьому, працівники поліції запідозривши ОСОБА_1 у перебуванні в стані наркотичного спяніння, хоча в наявності таких ознак у того не було, запропонували проїхати останньому до медичного закладу м. Маріуполя, на що ОСОБА_1 погодився, і поїхав з працівниками поліції на їх службовому автомобілі, а він та ще один їх знайомий - ОСОБА_6 залишились у степу біля автомобіля ОСОБА_1 Після деякого часу, працівники поліції разом з ОСОБА_1 повернулись, при них протокол про адміністративне правопорушення не складався, останній сів за кермо свого автомобілю і вони поїхали до с. Біловеж Розівського району Запорізької області.

Заслухавши учасників справи, свідка, перевіривши матеріали справи та надавши оцінку наявним доказам у ній, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Пунктом 4 розділу І Інструкції про виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція), визначено, що ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння облич або неприродна блідість.

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними у пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Як вбачається зі спірного протоколу, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП по вул. Комарова, буд. 12 в с. Новоянісоль Нікольського району Донецької області (а.с. 5).

Водночас, виходячи з пояснень свідка ОСОБА_5 наданих в судовому засіданні та самого ОСОБА_1, останній був зупинений працівниками поліції між селами Новоянісоль та Малаянісоль Нікольського району Донецької області, після чого пересів до службового автомобіля працівників поліції і вирушив у напрямку м. Маріуполь, залишивши свій автомобіль у степу між зазначеними селами. При цьому, згідно до пояснень ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення відносно нього було складено працівниками поліції на автозаправці в смт. Нікольське Донецької області.

Виходячи ж письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які на неодноразові виклики до суду так і не зявились, вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння. Разом з тим, з пояснень цих свідків взагалі неможливо встановити, де і за яких обставин був зупинений ОСОБА_1, а таким чином, факт керування останнім транспортним засобом, на час надання цими свідками пояснень (а.с. 6,7).

Крім того, визначені у спірному протоколі ознаки наркотичного спяніння у ОСОБА_1, на переконання суду, є такими, що не в повній мірі відповідають ознакам зазначеними у Інструкції, а деякі з них взагалі викликають сумніви щодо можливості їх встановлення працівниками поліції (сухість у ротовій порожнині).

Водночас в письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 взагалі відсутні дані щодо наявності у ОСОБА_1 будь-яких ознак перебування у наркотичному спянінні (а.с. 6, 7).

За таких обставин, суд доходить висновку, що наявні в матеріалах справи докази викликають сумніви щодо їх достовірності та допустимості, а тому не можуть бути розцінені судом такими, що беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та з огляду на положення ст. 62 Конституції України ці сумніви повинні тлумачитись на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеною, а тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, закриває провадження у справі у звязку із відсутністю в діях останнього складу цього правопорушення.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и л а:

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити, у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 тимчасово вилучене посвідчення водія серії АРВ № 016197.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через районний суд.

Суддя: А.П. Завіновська