Дата документу 20.03.2018 Справа № 554/1692/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 березня 2018 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 РФ, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, керівника НТЦ ПВІАУ, РНОКПП НОМЕР_1, інші відомості про особу відсутні і ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу складеного головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування та контролю за відшкодуванням ПДВ території обслуговування ДПІ у м. Полтаві управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у Полтавській області ОСОБА_2 порушник ОСОБА_1 «неподав платіжне доручення на рахунок відкритий в системі електронного адміністрування ПДВ на сплату суми податкового зобовязання по декларації з ПДВ за грудень 2017 року в сумі 329,87 грн. з граничним терміном подання 30 січня 218 року», що на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

В судове засідання порушник не викликався, оскільки процедуру притягнення його до відповідальності ініціатором складення протоколу вчинення з порушенням встановлених законом вимог, в звязку з чим суд прийшов до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до чинного законодавства відповідальність за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП встановлена за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обовязкових платежів).

Як видно із змісту протоколу, він складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були грубо порушені.

Так, протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не підписаний, що є свідченням порушення ініціатором складення протоколу вимог статті 256 КУпАП та прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Неявка порушника, як про це зазначено в протоколі, для його складання та підписання, не є підставою для визнання факту його складення законною, оскільки законом не передбачено можливості заочного притягнення особи до відповідальності.

В протоколі в порушення вимог статті 256 КУпАП ініціатором його складення зазначені неповні відомості про особу, зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_4, чи притягувався він раніше до відповідальності (адміністративної, кримінальної), що свідчить про не встановлення його особи, а отже і можливості перевірки причетності його до скоєного та можливості виклику і явки до суду для розгляду справи.

Отже, суд вважає, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 у визначеному законом порядку не складався, процесуальні права, в тому числі і право на захист, йому не розяснювались, в звязку з чим відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. З цих підстав суд вважає, що докази обвинувачення порушника одержані незаконним шляхом.

Крім того, ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не передбачає відповідальності за дії, які інкримінуються порушнику та зазначені в фабулі, викладеній в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, що позбавляє суд можливості накладати на особу адміністративне стягнення.

Отже, на підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи з цих підстав.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Г. Савченко