ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/313/18
провадження № 3/753/556/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2018 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2017 року приблизно о 07 год. 30 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «CHEVROLET AVEO» д.н.з. НОМЕР_2., який належить ОСОБА_3 рухаючись по вул. Харківське шосе в м. Києві (шляхопровід) був неуважний, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 водієм якого був ОСОБА_4, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Крім того, після скоєння ДТП 28.12.2017 р. о 07 год. 50 хв. поліцейські виявили у водія ОСОБА_2 ознаки алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 2.3 (б); 2.5; 13.1 ПДР України.

ОСОБА_2 у засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, хоча про день, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність, Враховуючи скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення та наведені положення закону, суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Таким чином, суд розцінює неявку ОСОБА_2, якому, як вбачається з протоколу з 28.12.2017 р. було відомо, що справа за адміністративним протоколом буде розглядатись в Дарницькому районному суді м. Києва, як таку, що спрямована на затягування розгляду справу з метою уникнення накладення стягнення за скоєне правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно положень ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення БД №439854 від 28.12.2017 року (а.с.1), БД № 439853 від 28.12.2017 року (а.с.7), пояснення ОСОБА_2, з яких вбачається, що він визнає свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.2), пояснення водія ОСОБА_4 (а.с. 3), пояснення свідків (а.с.4), схему місця ДТП (а.с.8), копію постанови Деснянського районного суду м. Києва від 22.12.2017р. (а.с.10), з якої вбачається, що ОСОБА_2 був підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік за ч.1 ст. 130 КУпАП, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.3.б ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п.13.1 ПДР України - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Судом об'єктивно встановлено, що ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння вчинив ДТП, порушивши вимоги п.п. 2.3.б, 2.5, 13.1 ПДР України. Крім того, встановлено, що ОСОБА_2 був підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік за ч.1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння 22.11.2017 р. Таким чином у діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.2 ст. 130 КУпАП.

При визначенні розміру адміністративного стягнення, суд керується вимогами ст. 36 КУпАП, відповідно до яких при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Приймаючи до уваги характер правопорушення та особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративних правопорушень, адміністративного стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки зазначене правопорушення є більш серйозним з числа вчинених, а саме у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Вирішуючи питання про необхідність оплатного вилучення транспортного засобу, суд керується відповідними положеннями Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 р. Так, в п.п.4 п. 28 Постанови зазначено, що не можна накладати адміністративне стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2 належить не йому, а ОСОБА_3 З урахуванням наведеного, суд вважає за недоцільне накладати на ОСОБА_2 додаткове адміністративне стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» -у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп., який також підлягає стягненню з порушника на користь держави.

Керуючись ст.ст. 36, 124, ч.2 ст. 130, ст.ст. 251,252, 268,283-285 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.2 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки без вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя М.О. Заставенко