АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/468/18 Головуючий у І-й інстанції Ігнатенко В.В.
Справа № 202/1355/18-п Головуючий в ІІ інстанції Мазниця А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2018 року, якою щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає у АДРЕСА_1,

закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ГП 399481 від 08.02.2018 року, ОСОБА_2 04 лютого 2018 року о 20 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2, в ході конфлікту з ОСОБА_1, яка є його матір'ю, висловлював образливі слова, чим вчинив насильство в сім'ї психологічного характеру, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції від 21.03.2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 було закрите на підставі п.1 ст. 247 КУпАП. Обґрунтовуючи своє рішення, суд зазначив, що з матеріалів справи та пояснень особи, що притягується до адміністративної відповідальності, вбачається відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду першої інстанції від 21.03.2018 року скасувати, винести нову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 7 діб.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт зазначає, що з оскаржуваною постановою суду вона не згодна, вважає її незаконною та такою, що винесена з суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права, що виразилось у неповноті судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження у зв'язку з чим дане рішення підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення ОСОБА_2, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність та законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступного.

Так, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим і повністю узгоджується з наявним в матеріалах справи доказами.

Нормою ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_1 вбачається, що між нею та її сином ОСОБА_2 і його дружиною ОСОБА_3 існують конфліктні відносини з приводу участі у витратах на комунальні послуги, на грунті яких остання неодноразово знімала потерпілу на камеру телефону без її дозволу, а також негативно висловлювалася на адресу старшого сина потерпілої, який проходить службу в АТО. З цього приводу між потерпілою та ОСОБА_3 04.02.2018 р. мав місце словесний конфлікт.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також не посилається на конкретні дії ОСОБА_2, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, обмежуючись цитуванням положень законодавства, що стосуються запобігання насильству в сім'ї, та висновком про те, що оскаржуване рішення не сприяє протидії такому насильству.

Письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 факт існування конфліктних відносин між ними та ОСОБА_1 підтверджують, втім не містять будь-яких відомостей про вчинення ОСОБА_2 насильства у сім'ї.

Інші докази в матеріалах справи відсутні.

Аналізуючи наведені обставини, суд апеляційної інстанції, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що матеріали справи не підтверджують факт вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2018 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_4