Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю:

особи, щодо якої винесено постанову, - ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Сирдаря Сирдарїнськоїобласті, Узбекистан, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 13 лютого 2018 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 13.02.2018 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 13 листопада 2017 року о 17 годині ОСОБА_3, керуючи автомобілем "Volkswagen" д/н НОМЕР_2 на вул. Заслонова, 13-а в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння ухилився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки він автомобілем не керував, відтак, не є водієм і не повинен був проходити огляд. За твердженням ОСОБА_3, він знаходився в автомобілі, припаркованому на стоянці біля супермаркету і чекав свого друга ОСОБА_5, коли до нього підійшов охоронець, силоміць став витягувати з автомобіля, від чого автомобіль скотився одним колесом донизу. Охоронець вказував, _________________________________________________________________________

Справа № 33/796/1127/2018 Постанова винесена суддею Коляденко П.Л.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

нібито він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, і викликав поліцію, а поліцейські, спираючись лише на ці пояснення, запропонувати пройти огляд на стан сп'яніння. При цьому працівники поліції вимагали хабар, на користь чого, на думку правопорушника, свідчить відсутність запису нагрудної камери (реєстратора). Після суперечок і складання протоколу, як запевнили його працівники поліції, про його перебування в стані алкогольного сп'яніння у громадському місці, він підписав його. Крім того, у справі відсутні відомості про відсторонення його від керування транспортним засобом, що працівники поліції мали здійснити згідно з ст.266 КУпАП, і ця обставина підтверджує незаконність дій щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак суддя місцевого суду не забезпечив всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, відхилив клопотання про виклик свідка ОСОБА_6 (охоронця), взявши до уваги його письмові пояснення, і відкинув його пояснення, надані безпосередньо суду.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; пояснення захисника ОСОБА_4 аналогічного змісту, який між тим уточнив, що суддя місцевого суду викликав свідка ОСОБА_6, однак не відреагував на неявку свідка і не вжив передбачених законом заходів з метою притягнення свідка до відповідальності за неповагу до суду, а також вважав, що вказаний свідок вчинив незаконні дії щодо його підзахисного; вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_3, про що зазначено раніше; письмових поясненнях свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7, у присутності яких ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

За клопотанням сторони захисту судом були безпосередньо заслухані пояснення свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_8 - інспектор патрульної поліції, який приймав участь в оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, пояснив, що, прибувши в складі автопатруля на виклик про допомогу працівниками ДСО, виявили ОСОБА_3, який знаходився на сидінні водія в заведеному автомобілі з іноземною реєстрацією і мав явні ознаки алкогольного сп'яніння. На місці були свідки, які бачили, що водій намагався поїхати, однак охоронець припинив його дії. Оскільки ОСОБА_3 відмовився пройти огляд на стан сп'яніння, було складено відповідний протокол. Також свідок пояснив, що автомобіль невдало з'їхав з бордюру і не міг рухатися далі, не пошкодивши днище.

За поясненнями свідка ОСОБА_5 він керував автомобілем, залишив його біля магазину та поїхав, тому про подальші події йому нічого невідомо.

Крім того, з письмових пояснень свідка ОСОБА_6 вбачається, що, перебуваючи на робочому місці, де він працює охоронцем, до нього звернулися із зауваженням, що один з відвідувачів магазину у нетверезому стані керує автомобілем. Водій автомобіля "Volkswagen" з іноземною реєстрацією придбав літрову пляшку пива, пішов до свого автомобіля, завів двигун і розпочав рух, при цьому, з'їжджаючи з бровки, пошкодив передній бампер. Він умовив водія вийти з автомобіля, і через кілька хвилин приїхали співробітники ДСО та патрульної поліції.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду, який також звернув увагу на узгодженість пояснень свідків щодо пошкодження керованого ОСОБА_3 транспортного засобу.

Правильно судом не було взято до уваги і пояснення правопорушника, що нібито він у заведеному автомобілі грівся і очікував на ОСОБА_5, який до цього керував автомобілем і мав повернутися, оскільки вони спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_6, які хоча і не заслуховувалися судом безпосередньо, але за наявності свідчень свідка ОСОБА_8 його письмові пояснення не викликають жодних сумнівів у їх правдивості.

Про нещирість ОСОБА_3 свідчать і його пояснення в суді апеляційної інстанції, згідно з якими ОСОБА_5 привіз його додому, залишив автомобіль на парковці біля супермаркету неподалік його будинку та поїхав у своїх справах. Він же придбав в магазині пляшку пива, збираючись йти додому, і присів в автомобіль, щоб зателефонувати, бо було холодно, коли його почав витягувати з автомобіля охоронець.

Слід зауважити, що ці пояснення не узгоджуються ні з тими, які він надав у суді першої інстанції, ні з тими, що викладені в апеляційній скарзі.

При цьому недоречними є твердження захисника про незаконність дій ОСОБА_6, оскільки припинення свідком адміністративного правопорушення є його громадським обов'язком, свідчить про його правосвідомість та почуття справедливості.

Непереконливим є і твердження про підписання протоколу у зв'язку з тим, що працівники поліції запевнили ОСОБА_3, що протокол стосується його перебування у стані алкогольного сп'яніння в громадському місці, оскільки зміст протоколу свідчить про протилежне і не викликає жодних сумнівів щодо можливого подвійного розуміння.

До того ж, у разі незгоди з протоколом правопорушник мав можливість зазначити про це у відповідній графі.

І відсутність у матеріалах справи даних про відсторонення ОСОБА_3 від керування транспортним засобом не спростовує висновки суду про його відмову від проходження огляду на стан сп'яніння за наявності об'єктивних для того підстав.

Отже, обставини справи з'ясовані суддею всебічно, повно і об'єктивно, що спростовує доводи в апеляційній скарзі про протилежне, і винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 13 лютого 2018 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн