Номер провадження: 33/785/400/18
Номер справи місцевого суду: 512/689/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3 та представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, на постанову Савранського районного суду Одеської області від 11 січня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП у відношенні

ОСОБА_2, який народився 18 серпня 1944 року, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до оскарженої постанови суду, водій ОСОБА_2 12 грудня 2017 року о 16 год. 30 хв. в с.Осички по вул.Лесі Українки Савранського району Одеської області, керуючи автомобілем «Богдан-231010», реєстраційний номер НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки та інтервалу руху, та вчинив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ-Деу Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 Внаслідок пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження.

Не погодившись з прийнятою постановою адвокат ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та винести нову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судове рішення постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки суд неправильно встановив фактичні обставини справи та не дав належної оцінки доказам, які містяться в матеріалах справи. Крім того, суд в порушення вимог статей 269 та ст. 277-2 КУпАП не залучив потерпілу ОСОБА_4 до участі в розгляді справи, як безпосереднього учасника ДТП, чим було грубо порушено її право на доступ до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Згідно з ч.1 ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Потерпіла ОСОБА_4 засобами поштового звязку викликалась в судові засідання до Савранського районного суду Одеської області призначені на 11 січня 2018 року по розгляду справ відносно неї та відносно ОСОБА_2

До початку розгляду справи відносно ОСОБА_2, а саме 10 січня 2018 року представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подала клопотання, в якому просила відкласти розгляд справи на іншу дату, в звязку з її занятістю в іншому процесі в Любашівському районному суді Одеської області.

Разом з цим, суд вказане клопотання проігнорував, не долучив його до матеріалів справи, не розглянув його під час судового засідання та розглянув справу без участі потерпілої ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5

Такими діями суд першої інстанції грубо порушив права потерпілої, передбачені ст.269 КУпАП, а також право на доступ до суду, яке випливає з п.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, і є невід'ємною частиною права на справедливий судовий розгляд.

Крім того, в матеріалах справи, відсутні будь-які відомості про те, коли саме потерпіла ОСОБА_4 та її представник ознайомились зі змістом повного тексту оскаржуваної постанови.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови Савранського районного суду м.Одеси від 11 січня 2018 року пропущений не був.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст.245 КУпАП встановлено що, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та обєктивному зясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами ....., а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_2 по суті, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги в частині того, що висновки суду першої інстанції в частині не визнання вини ОСОБА_2 у дорожньо-транспортній пригоді, що відбулася не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 р.; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 р.

Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт або позбавлення певних прав, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху (позбавлення права управління - Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 р.; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 р.); дрібні правопорушення повязані з нанесенням шкоди (Рішення ЄСПЛ в справі «ОСОБА_5 та Кадубеч проти Словаччини», від 2 вересня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI).

Отже, ЄСПЛ вирішуючи питання застосування ст.6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб. Виходить, що у справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, - особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбачено ст.124 КУпАП лише на підставі його пояснень, які він надав в судовому засіданні.

При цьому суд, не розглянувши клопотання представника ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи та розглянувши справу без участі потерпілої та її представника, позбавив їх можливості надати свої пояснення щодо обставин пригоди та подати нові докази.

Крім того, суд не дослідив інші письмові докази, які містяться в матеріалах справи, не дав жодної правової оцінки вказаним доказам на предмет їх належності та допустимості, не розкрив їх зміст, та в постанові не зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Жуковський проти України» від 03 березня 2011 року наголошується, що безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису тощо. Ця засада судочинства має значення для повного зясування обставин справи та її обєктивного вирішення.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду справи, допустив неповноту судового розгляду, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення.

Під час апеляційного розгляду судом були повторно досліджені докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративні правопорушення за ст.124 КУпАП у відношенні ОСОБА_2

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №367704, 12 грудня 2017 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_2 в с.Осички по вул.Лесі Українки Савранського району Одеської області, керував автомобілем «Богдан-231010», реєстраційний номер НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки та інтервалу руху, та вчинив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ-Деу Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

Відповідно до схеми місця ДТП на цій ділянці вулиця Л.ОСОБА_6 має дві смуги руху, по одній в кожному напрямку. Ширина вул.Л.Українки становить 4,9 метра. Місце зіткнення автомобілів розташоване на відстані 2,65 метра від узбіччя дороги з боку, де розташований автомобіль «Богдан-231010».

Враховуючи ширину проїзної частини вул.ОСОБА_6 (4,9 метрів) ширина однієї смуги руху на даній ділянці дороги становить 2,45 метрів (4,9 метра /2 = 2,45 метра).

На схемі місця ДТП видно, що місце зіткнення транспортних засобів знаходиться на смузі, по якій рухався автомобіль ОСОБА_7» під керуванням ОСОБА_4.

При цьому після зіткнення ліве крило автомобілю «Богдан-231010» знаходилось на відстані 2,6 метра від узбіччя дороги, в той час як полоса по якій рухався вказаний автомобіль становить лише 2,45 метра.

За таких обставин, враховуючи ширину проїжджої частини вул.Лесі Українки апеляційний суд дійшов висновку, що саме водій ОСОБА_8 здійснюючи поворот праворуч з головної дороги вул.Центральна на другорядну дорогу вул.Лесі Українки не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу, та виїхавши на зустрічну смугу руху допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ-Деу Ланос», під керуванням ОСОБА_4

Апеляційний суд зазначає, що схема місця ДТП була власноруч підписана ОСОБА_2 При цьому будь-яких зауважень або заперечень щодо розташування транспортних засобів на схемі він навів.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що водій ОСОБА_8 порушив вимоги п.13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху України, якими встановлено що, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Під час обгону, випередження, обїзду перешкоди чи зустрічного розїзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Таким чином своїми діями водій ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

ОСОБА_2О вчинив адміністративне правопорушення 12 грудня 2017 року. На момент апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закінчився трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП.

Положеннями п.7 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

За таких обставин, приходжу до висновку, що провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

При цьому апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи захисника ОСОБА_3 про те, що суд не має права встановлювати винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення після спливу строків накладення адміністративного стягнення, оскільки встановлення вини особи у вчиненні ДТП має преюдиціне значення для подальшого вирішення спору про цивільно-правову відповідальність учасників судового розгляду.

Керуючись статтями 38, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Савранського районного суду Одеської області від 11 січня 2018 року, якою провадження у справі про адміністративне порушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку із відсутністю в його діях складу правопорушення скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_9