Номер провадження: 33/785/261/18
Номер справи місцевого суду: 497/1722/17
Головуючий у першій інстанції Раца В.А.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши його апеляційну скаргу на постановуБолградського районного суду Одеської області від 11.01.2018 року, відносно

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Жовтневе Болградського району Одеської область, громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і підданий стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 02.11.2017 року о 08 год. 34 хв., ОСОБА_2 на вул. Шкільній в с. Каракурт Болградського району Одеської області, керував автомобілем «ВАЗ 2108», державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), а від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною і необґрунтованою, з таких підстав:

1) суд 1-ї інстанції розглянув справу без його участі, не повідомивши належним чином про час, дату та місце судового розгляду;

2) він не визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, а протокол був складений без свідків;

3) він був тверезий, а висновки суду базуються на припущеннях.

Посилаючись на наведені доводи, ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі або направити справу на новий розгляд.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи своєї апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та докази у справі, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Мотивуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя суду першої інстанції у постанові послався на протокол про адміністративне правопорушення серії БР №044301 від 02.11.2017 року та довідку ГРПП ВОГДР УПД ГУНП в Одеській області про те, що ОСОБА_2 протягом року за ст. 130 КУпАП до відповідальності не притягувався.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій зобов'язаний, на вимогу працівника поліції, пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Об'єктивно оцінивши докази у справі, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції був досліджений відеозапис події, долучений до матеріалів справи (а.с. 3), з якого очевидно випливає, що 02.11.2017 року ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а на неодноразові пропозиції поліцейського пройти огляд на стан сп'яніння із застосуванням спеціального приладу чи у медичному закладі, категорично, неодноразово відмовився у присутності двох свідків.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння...

Таким чином, дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обгрунтовано застосував стягнення у виді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в частині порушення вимог ст. 268 КУпАП, апеляційний суд вважає слушними, але під час апеляційного розгляду, його права були поновлені.

До того ж, під час розгляду апеляційної скарги, він не надав жодного доказу на спростування змісту протоколу про адміністративне правопорушення та висновків суду першої інстанції.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він не визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, протокол був складений без свідків, він був тверезий, а висновки суду базуються на припущеннях, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються змістом відеозапису.

Окрім того, ОСОБА_2 притягнутий до відповідальності не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

Отже, за результатами апеляційного розгляду вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною та справедливою, а підстави для задоволення апеляційної скарги, - відсутні.

Керуючись ст.ст.7, 266, 280, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2,- залишити без задоволення.

Постанову Болградського районного суду Одеської області від 11.01.2018 року, якою ОСОБА_2 піддано стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца