Справа №587/427/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Дашутін І. В.
Номер провадження 33/788/125/18 Суддя-доповідач Олійник В. Б.
Категорія 172-15 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Олійник В. Б. , з участю особи, що піддана до адміністративного стягнення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Сумського районного суду Сумської області, від 21 лютого 2018 року, якою відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

застосовано адміністративне стягнення за ст. 172 15 ч. 2 КУпАП у виді штрафу на суму 2465 грн.,

В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Сумського районного суду Сумської області, від 21 лютого 2018 року, до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за ст. 172 15 ч. 2 КУпАП у виді штрафу на суму 2465 грн., у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 перебуваючи у складі добового наряду у якості чергового військової частини у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , несучи військову службу в умовах особливого періоду, не виконав вимоги статей ст. ст. 298; 299 Статуту Збройних Сил України та не виконав вимоги інструкції чергового військової частини НОМЕР_1 , від 25 грудня 2017 року, щодо того, що черговий частини несе особисту відповідальність щодо контролю наявності особового складу у розташуванні військової частини, що потягло за собою вчинення старшим солдатом ОСОБА_2 та солдатом ОСОБА_3 військових адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172 20 ч. 3 та ст. 172 11 ч. 4 КУпАП. При цьому, старший солдат ОСОБА_2 під час самовільного залишення разтушування військової частини отримав тілесні ушкодження внаслідок побиття його невідомими особами.

На постанову судді від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга в якій ставиться питання про її скасування, у зв`язку з відсутністю вини в його діях.

Свої апеляційні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що суддя першої інстанції ухвалюючи рішення не врахував, що він являється солдатом, тому його призначення у склад добового наряду в якості чергового військової частини НОМЕР_1 не відповідає його службовим обов`язкам та суперечить ст. 295 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно якої черговий частини призначається з числа офіцерів управлінь військової частини та батальйонів, а також командирів рот та з тих, хто прирівнюється до них.

Також ОСОБА_1 зазначає й про те, що призначення його в якості чергового частини суперечить й п. 2.2 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 , від 29 грудні 2017 року №327 та додатку № 5 до вказаного Наказу, згідно яких, на пункті постійної дислокації в добовий наряд черговим частини повинен заступати 1 офіцер або прапорщик.

Зазначає ОСОБА_1 на неврахування судом того факту, що він не проходив відповідного інструктажу перед заступанням в добові наряди посадовими особами протягом тривалого часу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріли справи, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суддя дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172 15 ч. 2 КУпАП, у зв`язку з недбалим ставленням ним до військової служби, вчиненого в умовах особливого періоду.

З матеріалів справи судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи у складі добового наряду у якості чергового військової частини у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, не виконав вимоги ст. ст. 298; 299 Статуту Збройних Сил України та не виконав вимоги інструкції чергового військової частини НОМЕР_1 , від 25 грудня 2017 року, що потягло за собою вчинення старшим солдатом ОСОБА_2 та солдатом ОСОБА_3 військових адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172 20 ч. 3 та ст. 172 11 ч. 4 КУпАП. При цьому, старший солдат ОСОБА_2 під час самовільного залишення разташування військової частини отримав тілесні ушкодження внаслідок побиття його невідомими особами, оскільки старший солдат ОСОБА_2 та солдат ОСОБА_3 вчинили дії по самовільному залишенні розташування місця дислокації військової частини та розпивали спиртні напої, що залишилось поза увагою та реагуванням чергового добового наряду ОСОБА_1 .

Вказані обставини знайшли своє підтвердження при дослідженні суддею протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до цього протоколу доказів, зокрема інструкції чергового військової частини НОМЕР_1 , від 25 грудня 2017 року, доповіді про відсутність військовослужбовця у розташуванні частини, письмових пояснень військовослужбовців ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , копії книги інструктажу добового наряду військової частини НОМЕР_1 (а. с. 1 93).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності з іншими доказами, у зв`язку з чим дійшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172 - 15 ч. 2 КУпАП.

При цьому, доводи апеляційної скарги з приводу того, що ОСОБА_1 не був обізнаний у обов`язках чергового частини не заслуговують на увагу, оскільки як вірно встановив суд, згідно до книги інструктажу військової частини НОМЕР_1 , розпочатої 11 жовтня 2017 року та закінченої 22 січня 2018 року, копія якої долучена до матеріалів справи, з ОСОБА_1 близько 50 разів проводилися відповідні інструктажі в період часу з 13 лютого 2018 року по 14 лютого 2018 року, а також він сам проводив інструктажі іншим військовослужбовцям, а тому він був достатньо обізнаним у обов`язках чергового частини.

Не спростовують висновків суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 за ст. 172 15 ч. 2 КУпАП й доводи апеляційної скарги з приводу того, що ОСОБА_1 , згідно Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, наказу командира військової частини НОМЕР_1 , від 29 грудні 2017 року, № 327 та додатку № 5 до вказаного наказу, не був правомочним виконувати повноваження чергового частини.

Так, на думку суду апеляційної інстанції, вказані обставини могли бути підставою для відмови солдата ОСОБА_1 виконувати обов`язки чергового частини, а оскільки, згідно книги інструктажу добового наряду військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 прийняв на себе обов`язки чергового частини, то він й повинен нести відповідальність за неналежне виконання ним цих обов`язків.

За наведених обставин та, враховуючи, що судом першої інстанції були дотримані вимоги ст. 33 КУпАП, при вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, підстав для зміни чи скасування постанови суду, а відповідно, і для задоволення апеляційних вимог, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:
Постанову судді Сумського районного суду Сумської області, від 21 лютого 2018 року, про застосування адміністративного стягнення за ст. 172 15 ч. 2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у виді штрафу в розмірі 2465 грн., залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОлійник В. Б.