АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________
Справа №637/1365/17 Суддя 1-ї інстанції: Е.Н. Тордія
Провадження № 33/790/195/17
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, за участю особи у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2, його захисника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду Харківської області від 25.01.2018 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Шевченківського районного суду Харківської області від 25.01.2018 року ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як встановлено судом, 18.12.2017 року о 16-50 ОСОБА_2 на автомагістралі Чугуїв-Мілове поблизу с. Огурцівка керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спянніння, мав мляву мову, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (ПДР).

На постанову районного суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді першої інстанції та закрити провадження у даній справі.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що суд першої інстанції допустив порушення вимог ст.ст. 245, 252, 266, 268, 271, 280 КУпАП що всебічного, повного, обєктивного зясування обставин справи та вирішення її з дотриманням закону та з порушенням прав особи, яка притягується до відповідальності. Зазначає, що в справі відсутній протокол судового засідання, не можна підтвердити або заперечити, чи попереджувались свідки про кримінальну відповідальність щодо показань в суді, чи розяснені права ОСОБА_2, а коли ОСОБА_2 заявив про необхідність мати захисника, то суд не звернув увагу на його заяву, вирішив справу без залучення захисника, не надавши можливість захищатись за допомогою адвоката.

Також вказує, що суд не послався на висновок (а.с. 6) як на доказ, не надавши йому оцінку. Пояснення ОСОБА_2 на а.с 20 містять відомості щодо його витребування сертифіката на аппарат, йому відмовлено, на що суд не звернув увагу та не вияснив цю обставину. В матеріалах справи відсутні відомості в який спосіб ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння. Вважає, що було порушено порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення та проведення огляду на стан алкогольного спяніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

В ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційних вимог апеляційний суд виходить з того, що згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Згідно п. 6 вказаної Інструкції, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоровя та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 3, 4 та 5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя), згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій зобовязаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоровя його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додатковіо бовязки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичнийо гляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або підвпливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого спяніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Так згідно матеріалів справи 18.12.2017 року о 16-50 ОСОБА_2 на а/м Чугуїв-Мілове поблизу с. Огурцівка керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, а саме мав мляву мову, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Після чого був доставлений до Шевченківської центральної районної лікарні по вул. Бубільченка, 15, смт. Шевченкове Шевченківського району в Харківській області, де згідно Висновку щодо результатів медичного огляду № 152 ОСОБА_2 було проведено зовнішній огляд, та встановлено, що він перебуває у стані алкогольного спяніння. (а.с.6) Та згідно акту такого огляду вбачається, що ОСОБА_2 від обстеження на стан алкогольного спяніння відмовився. В результаті чого було складено протокол серії БД №015940 про порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Посилання апелянта, що вказаний протокол не відповідає вимогам законодавства, апеляційний суд відкидає, оскільки вважає, що його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Безпідставними вважає апеляційний суд твердження про те, що в судовому засіданні не вівся протокол судового засідання, як на одну з підстав для скасування постанови від 25.01.2018 року, оскільки ведення протоколу судового засідання в справах про адміністративні правопорушення нормами КУпАП не передбачено.

Як було зазначено апелянтом, в суді першої інстанції йому не було надано можливості на захист своїх прав за допомогою захсиника, вказана обставина заслуговує на увагу, але в даному випадку в цілому не спростовує висновків, викладених в постанові від 25.01.2018 року, оскільки вина ОСОБА_2 доведена наявними в матеріалах справи доказами, які були належно оцінені судом першої інстанції, і до того ж апелянт реалізував це право на захист в апеляційному суді, і всі доводи апелянта та його захисника були перевірені в апеляційному порядку, однак, обставин, які б свідчили про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення в ході розгляду апеляційної скарги не встановлено. До такого висновку апеляційний суд приходить на підставі відомостей, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Істотних порушень місцевим судом норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, порушень положень Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», практики Європейського суду, Конституції України, у тому числі, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопопрушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду Харківської області від 25.01.2018 року у відношенні ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1