АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/33/18 Номер провадження 33/786/437/18Головуючий у 1-й інстанції Шелудяков Л. В. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Костенко В.Г.,

з участю порушника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою порушника ОСОБА_2 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 2 березня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, з середньою освітою, розлучений, непрацюючий,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення - штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що він 25 грудня 2017 року о 16 год. 50 хв. керував автомобілем «Mitsubishi» НОМЕР_1 по вул. Перспективна в с. Розсошенці Полтавського району та області з ознаками алкогольного сп'яніння та, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

За змістом апеляційної скарги ОСОБА_2 не погоджується з постановою судді.

В засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 уточнив свої вимоги, визнав вину, погодився з висновками судді місцевого суду, але просив закрити провадження в справі у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КпАП України.

Заслухавши пояснення порушника ОСОБА_2, який просив закрити провадження в справі у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, допитавши: поліцейського ОСОБА_3, який склав протокол про адміністративне правопорушення; свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, приходжу до такого.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах і не заперечуються порушником.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №223886 від 25 грудня 2017 року, ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився проходити відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.1).

Вказані в протоколі обставини правопорушення підтверджуються показаннями в судовому засіданні апеляційного суду свідків: ОСОБА_3 - працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення; ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які були присутніми при складанні протоколу та підтвердили відмову водія ОСОБА_2 проходити огляд на стан алкогольного сп'яніння на пропозицію поліцейського.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, з огляду на дотримання приписів закону працівниками патрульної поліції при складанні протоколу та суддею під час розгляду справи, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КпАП України.

Стягнення накладене у відповідності зі ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують відповідальність.

Доводи порушника про закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КпАП України, є необґрунтованими.

Відповідно до цієї норми Закону, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як встановив суд і ніким не оспорюється та обставина, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення 25 грудня 2017 року, а адміністративне стягнення на нього накладене 2 березня 2018 року, тобто до сплину строків, визначених ст.38 КпАП України.

За таких обставин, закінчення тримісячного строку з дня вчинення правопорушення на день розгляду справи апеляційним судом не може бути підставою для закриття провадження на підставі п.7 ст.247 КпАП України.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КпАП України. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 2 березня 2018 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а його апеляційну скаргу, - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Костенко В.Г.