АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/430/18 Номер провадження 33/786/462/18Головуючий у 1-й інстанції Струков О. М. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Костенко В.Г.,

з участю порушника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 8 лютого 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Полтава, мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, з середньою освітою, одружений, маючий на утриманні неповнолітню дитину,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення - штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

Як зазначив в постанові суддя, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 19 січня 2018 року близько 00 год. 50 хв. керував автомобілем «Део Ланос» днз НОМЕР_1 по вул. Героїв Сталінграду, 79, в м. Полтава в стані наркотичного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

За змістом апеляційної скарги ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді, оскільки не керував автомобілем в стані наркотичного сп'яніння.

При цьому наголошує, що наркотичних засобів не вживав, наполягав провести дослідження біологічного середовища, проте йому було відмовлено.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який стверджував про свою невинуватість у вчиненні правопорушення, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до такого.

Відповідно до вимог ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Наведені вимоги закону суддею не дотримані, а висновки постанови не ґрунтуються на належних і допустимих доказах.

Відповідно до ст.280 КпАП України, о рган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст.283 цього Кодексу встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, а з міст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, вона не відповідає наведеним вимогам закону та не містить опису обставин, установлених суддею під час розгляду справи.

Натомість, суддя місцевого суду лише процитував зміст протоколу про адміністративне правопорушення, складеного поліцейським.

Крім того, в порушення наведених вимог закону, суддя взагалі не зазначив мотивів відхилення доказів, на які посилався правопорушник, та висловлених останнім доводів.

Відсутність в мотивувальній частині постанови судді опису обставин, установлених під час розгляду справи та відповідних мотивів є істотним порушенням наведених вимог закону, оскільки перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Стверджуючи про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, суддя послався на висновок щодо результатів медичного огляду, проте не перевірив, чи є він допустимим доказом.

ОСОБА_2, як під час огляду лікарем в медичному закладі, так і при складанні протоколу поліцейським, а також в суді першої та апеляційної інстанцій заперечував перебування в стані наркотичного сп'яніння під час керування автомобілем.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.27 вказаної постанови №14 від 23 грудня 2005 року, відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я

та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Приписами розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 9 листопада 2015 року №1452/735, визначений порядок проведення огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я і оформлення його результатів.

Відповідно до п.7 цього розділу Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов'язковим.

Як вбачається з акту медичного огляду №32 від 19 січня 2018 року, під час огляду ОСОБА_2 в Полтавському обласному наркологічному диспансері лікар спочатку використав технічний засіб - алкотестер, проте за результатами дослідження у водія не було виявлено алкоголю.

Після чого, в порушення п.7 розділу ІІІ вказаної Інструкції, не проводячи жодних лабораторних досліджень, лікар дійшов до висновку про перебування ОСОБА_2 в стані сп'яніння внаслідок вживання невстановленої психоактивної речовини.

Відповідно до п.22 цього ж розділу Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Тому, виданий на підставі акту №32 від 19 січня 2018 року, висновок про результати огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 не є належним і допустимим доказом.

Крім того, оцінюючи протокол про адміністративне правопорушення, суддя не перевірив, чи дотримався поліцейський під час його складення вимог закону та нормативних актів, тобто чи є цей протокол допустимим доказом.

Відповідно до ст.256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається з протоколу серії БР №088473 від 19 січня 2018 року, інспектор роти №1 батальйону УПП в Полтавській області зазначив про те, що огляд ОСОБА_2 проводився відповідно до встановленого порядку в Полтавському обласному наркологічному диспансері.

Згідно зі ст.266 КпАП України огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Проте, всупереч наведеним вимогам закону, протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про наявність підстав для проведення огляду в закладі охорони здоров'я і складений без свідків.

Враховуючи наведене, протокол про адміністративне правопорушення серії БР №088473 від 19 січня 2018 року не відповідає вимогам закону, а тому є недопустимим доказом.

Відповідно до приписів ст.266 КпАП України огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Інших доказів винуватості ОСОБА_2 матеріали справи не містять і суддею під час розгляду справи не встановлено.

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддею під час розгляду справи наведеним обставинам не дано належної оцінки, а тому постанова судді підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.147 «Закону України про судоустрій і статус суддів», ст.294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 8 лютого 2018 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Костенко В.Г.