П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.03.2018 Справа №607/15348/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м.Тернополі ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25.11.2017р. серії БД №416341 водій ОСОБА_1 25.11.2017р. о 02 год. 25 хв. в м. Тернополі по вул. Лозовецька,18, керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820» та в приміщенні ОСОБА_2 водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки порушення вчинене протягом року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, оскільки матеріалами справи не доведено факту керування ним транспортного засобу, зупинення його працівниками поліції, щоб надавало йому правові підстави проходити огляд на стан спяніння. На місці події він перебував разом із своєю знайомою, йшли додому, як раптово до них підїхав патрульний автомобіль і відразу сказали, щоб вони зупинилися і при спілкуванні інспектор поліції вимагав пройти огляд на визначення стану спяніння, так як він, ОСОБА_1, керував автомобілем і в нього є ознаки алкогольного спяніння. На його пояснення та свідка про те, що він транспортним засобом не керував, інспектор уваги не звертав і наполягав на проходженні ним огляду. Тому, через не керування автомобілем він відмовився проходити огляд на стан спяніння. Таким чином, через відсутність доказів просить адміністративну справу про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Забезпечити явку свідка, яка була з ним на місці події не мав можливості, через її відсутність станом на дату проведення засідання в межах Тернопільської області.

Вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи наявні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП повністю доведена матеріалами дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 25.11.2017р. серії БД №416341 щодо обставин вчиненого правопорушення; поясненнями від 25.11.2017р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які стосуються процедури проходження огляду та відмови ОСОБА_1 у проходженні огляду; рапортом інспектора поліції ОСОБА_5 від 25.11.2017р.; постановою Тернопільського міськрайонного суду від 06.11.2017р. №607/9902/17-п про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП; оглянутим відеозаписом з камери відеореєстратора щодо процедури проходження огляду; поясненням інспектора Іваника Р.Я., які надані в судовому засіданні і з яких встановлено, що під час патрулювання вул. Злуки і рухаючись в напрямку до Фабрики Меблів «Нова» побачили автомобіль «Мазда», який рухався із порушеннями Правил дорожнього руху та прийняли рішення про його зупинку. Подавали світлові та звукові сигнали, однак водій не реагував, продовжував рух та всіляко намагався втекти. Почав рухатися в дворах будинків і заїхав в тупиковий двір. Із автомобіля вийшло двоє осіб чоловічої і жіночої статті. Поліцейські їх наздогнали, почали виясняти осіб, які постійно говорили, що автомобілем не керували, а лише проходили повз нього. Автомобіль «Мазда» постійно був в полі зору поліцейського, які його переслідували і під час зупинення саме водій ОСОБА_1 вийшов із водійського місця. Під час спілкування із водієм в нього були явні ознаки алкогольного спяніння, запропоновано пройти огляд та визначення такого стану, на що водій відмовився.

Таким чином, твердження ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та повністю спростовані поясненнями інспектора поліції.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, яке вчинене повторно протягом року.

Відповідно до вимог ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З метою забезпечення прав, передбачених ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 викликався на судове засідання 14.12.2017р., проте направлена повістка повернулася на адресу суду із неврученням адресату з підстав його тимчасового не проживання.

Судом 18.12.2017р. скерований запит в Адресно-довідкове бюро для встановлення адреси реєстрації ОСОБА_1, яка згідно довідки є м. Збараж, вул. Івасюка,8/4.

В той же час, ОСОБА_1 направив на адресу суду заяву від 12.12.2017р. із зазначенням місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2, та з проханням повідомити його про дату розгляду справи.

Про розгляд справи 28 грудня 2017 року на адресу ОСОБА_1 направлена повістка, однак на адресу суду про вручення її адресату не повернулася, а тому розгляд справи було відкладено для належного повідомлення ОСОБА_1

Про дату судового засідання 25 січня 2018 року судом направлялися повістки на адресу ОСОБА_1 в м. Збараж, однак повістка повернулася на адресу суду із неврученням адресату по причині його відсутності.

ОСОБА_1 подав суду заяву від 02.02.2018р. про повідомлення його про час і місце розгляду адміністративної справи, оскільки бажає брати участь в судовому засіданні та має намір скористатися правовою допомогою.

Про дату судового засіданні на 13 лютого 2018 року судом направлялися повістки на адреси ОСОБА_1 в м. Збараж та в м. Тернопіль. Зазначені повістки були повернені на адресу суду через невручення їх адресату.

Направленні повістки на адреси ОСОБА_1 про проведення судового засіданні 23 лютого 2018 року повернулися в черговий раз на адресу суду, проте ОСОБА_1 зявився в судове засідання та скориставшись наданим йому ст. 268 КУпАП правом подав клопотання про відкладення розгляду судового засідання, надання йому матеріалів адміністративної справи для подання заперечень, залучення адвоката, забезпечення явки свідка, оскільки він вини у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнає та виклику в судове засіданні свідків, які були на місці події.

Для забезпечення реалізації прав та інтересів ОСОБА_1 розгляд справи було відкладено до 07 березня 2018 року, про що ОСОБА_1 був повідомлений.

Таким чином, судом були вжиті усі передбачені законодавством можливості, щодо повідомлення особи і забезпечення його участі в судовому процесі для встановлення всіх обставин у справі щодо її розгляду та прийняття законного і обґрунтованого рішення, приймаючи до уваги заперечення особи, з посиланням на незаконність дій працівників поліції.

Відповідно до вимог ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно із п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за вчинене ним правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25.11.2017р. серії БД №416341 могло бути накладене не пізніше 25 лютого 2018 року, а тому адміністративну справу про притягнення ОСОБА_6 до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП слід закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, визнавши його винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 33, 40-1, ч. 2 ст. 130, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25.11.2017р. серії БД №416341 та закрити провадження в справі у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяОСОБА_7