Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 335/723/18 Головуючий в 1 інст. - Рибалко Н.І.
Провадження № 33/778/184/18 Доповідач в 2 інст. - Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Запорізької області з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника - адвоката Кравченко І.Я. справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 26 грудня 2017 року о 18 год. 45 хв., рухався по вул. Автострадна 61-а в м. Запоріжжі, керуючи автомобілем ВАЗ 217130, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, перебував у стані алкогольного сп'яніння. Від керування транспортним засобом був відсторонений, про повторність повідомлений. Медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння було проведено у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога. Своїми діями порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову скасувати, провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції було допущено формальний та спрощений підхід до розгляду справи, у зв'язку з чим не було встановлено всіх обставин справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, а під час розгляду справи не було допитано свідків.

Вважає, що матеріали адміністративної справи не містять доказів, які підтверджують факт того, що саме він керував вказаним автомобілем, у зв'язку з чим його не може бути притягнуто до відповідальності.

Також апелянт зазначає, що його не було поінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу під час огляду на стан алкогольного сп'яніння, не залучено свідків під час процедури огляду, а тому працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан алкогольного сп'яніння.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 свою апеляційну скаргу підтримав та пояснив, що в день, час та на місці зазначених в протоколі він дійсно перебував у стані алкогольного сп'яніння, але транспортним засобом не керував. Автомобіль знаходився на стоянці, він підійшов до нього забрати речі, до нього підійшли працівники патрульної поліції та стали висловлювати претензії, що він перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння керував транспортним засобом, але він цього не робив.

Захисник ОСОБА_2 - адвокат Кравченко Я.І. просила задовольнити апеляційну скаргу, вважала, о постанова суду підлягає скасуванню, а провадження закриттю, оскільки судом було порушено вимоги ст.ст. 280, 284 КУпАП. Зазначила, що в суді першої інстанції ОСОБА_2 не оспорював змісту протоколу, оскільки його права йому роз'яснено не було, він не зрозумів, що йому інкриміновано керування транспортним засобом.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, його захисника - адвоката Кравченко Я.І., перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 227860 від 26 грудня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_2 керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України (а.п.1), відомостями щодо відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, викладеними в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння та засвідчених підписам свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.п.3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів, однак погодився пройти огляд в медичному закладі в установленому законом порядку (а.п.4-5), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння (а.п.11), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння № 012239 від 26 грудня 2017 року, відповідно до якого встановлено перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння (а.п.7), переглянутим апеляційним судом за участю ОСОБА_2 та його захисника відеозаписом правопорушення (а.с. 10).

З мотивувальної частини постанови суду першої інстанції вбачається, що справу розглянуто за участю ОСОБА_2, під час її розгляду з протоколом він згоден (а.с. 14).

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. Правопорушником під час розгляду справи судом першої інстанції не заявлялися клопотання про допит свідків, проведення експертиз чи дослідження інших доказів, які не містяться в матеріалах справи, а отже твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, є безпідставними.

Доводи ОСОБА_2 про те, що суд не допитав свідків під час розгляду справи судом першої інстанції на правильність висновків суду не впливають, оскільки у суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце, тим більш, що сам апелянт у судовому засіданні суду першої інстанції під час розгляду справи по суті пояснив, що з протоколом про адміністративне правопорушення згодний, що було прийнято до уваги судом першої інстанції.

Суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_2 про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки вони спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення, який був власноручно підписаний правопорушником, рапортом інспектора патрульної поліції Ярошенко Д.Л., з якого вбачається, що підставою для зупинки керованого ОСОБА_2 транспортного засобу стало те, що він виїжджаючи на дорогу, прилеглу до головної, не включив сигнал повороту (а.с. 8), а також змістом відеозапису з нагрудної камери (відео реєстратору) поліцейського, зробленим у відповідності до ст. 40 Закону України "Про національну поліцію", доданим до протоколу.

Відеозаписами «файл №» та «файл №» зафіксовано, що ОСОБА_2 добровільно надав для перевірки посвідчення водія і техпаспорт, а також погодився проїхати з інспектором поліції на огляд в заклад охорони здоров'я. До того ж, протягом всього часу відеозапису, апелянт ОСОБА_2 жодних заперечень з приводу того, що саме він керував транспортним засобом не висловлював.

Також не є підставою для скасування оскаржуваної постанови те, що ОСОБА_2 не було поінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу під час огляду на стан алкогольного сп'яніння та не залучено свідків під час процедури огляду.

Так, відповідно до п. 4, п. 5, п. 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу. Огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до п. 7 Розділу І вищезазначеної інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

У разі проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння саме у закладі охорони здоров'я, інформування особи про порядок застосування спеціального технічного засобу та обов'язкове залучення двох свідків, вказаною Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами не передбачено.

Зміст наведеного вище відеозапису доводить, що ОСОБА_2 працівниками патрульної поліції було роз'яснено, що він має право пройти огляд на місці із застосуванням спеціальних технічних засобів, він проходити такий огляд відмовився та погодився пройти його в спеціалізованому медичному закладі.

У зв'язку з наведеним відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області В.Я. Рассуждай