Справа № 301/356/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

04.05.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Стана І. В., за участі представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 06 березня 2018 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн..

Згідно постанови, 19 лютого 2018 року о 01-й годині 40 хвилин на автодорозі сполученням «Мукачево-Рогатин-Львів» Н-0952 км + 500 м, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «KIA Sportage», д. н. з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим учинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Посилається на те, що судом першої інстанції грубо порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки в судовому засіданні було проігноровано заявлене ОСОБА_1 усне клопотання про перенесення розгляду справи з метою звернення до адвоката за правовою допомогою. Крім того, вказує на те, що перевірка зібраних у справі доказів суддею проведена неповно, однобічно, без належного з'ясування фактичних обставин справи, у зв'язку із чим, висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є передчасним. Разом із тим, посилається на те, що з урахуванням того, що судове рішення не відповідає вимогам закону, то таке підлягає до скасування, а адміністративний протокол разом із додатками поверненню органу, який його склав. При цьому, зазначає, що після ознайомлення з матеріалами справи надасть додаткові пояснення та доводи для повернення матеріалів справи на дооформлення. Просить постанову судді скасувати, а матеріали справи направити до органу, від якого вони надійшли.

У доповненні до апеляційної скарги вказується на те, що всупереч вимог передбачених п. 9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції поліцейський у назві своєї посади скоротив (не зазначив повністю) частину слів, зокрема, зазначив: «бат. УПП у Закарпатській обл.». При цьому, апелянт посилається на те, що в протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться у Виноградівському районному суді, однак, такий відбувся в Іршавському районному суді. Разом із тим, вказує на те, що у протоколі вказано про наявність висновку лікаря № 14, однак, у справі наявний лише висновок без номера. Тому, вважає, що складений працівниками поліції щодо ОСОБА_1 протокол не оформлений належним чином, у зв'язку з чим, підлягає поверненню працівникам поліції на дооформлення.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1, неявка якого з урахуванням вимог ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. З матеріалів справи вбачається, що апеляційним судом ОСОБА_1 своєчасно надіслано повідомлення, у якому вказувалось про час та місце розгляду справи; що під час розгляду справи апеляційним судом приймав участь його представник - адвокат ОСОБА_2, який вказував на те, що ОСОБА_1 відомо про час та місце розгляду справи, і що він не заперечує щодо розгляду справи без участі правопорушника.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким у постанові дана правильна оцінка.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 19 лютого 2018 року о 01-й годині 40 хвилин на автодорозі сполученням «Мукачево-Рогатин-Львів» Н-0952 км + 500 м, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «KIA Sportage», д. н. з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, який підтверджується висновком лікаря Виноградівської районної лікарні, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 своїми підписами в протоколі підтвердив, що права та обов'язки йому роз'яснені; зі змістом протоколу ознайомлений; його копію отримав; що до протоколу внесені правильні дані щодо його особи. У графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» ОСОБА_1 зазначив: «Я сьогодні алкогольні напої не вживав» (а. с. 1).

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.02.2018, складеного черговим лікарем Виноградівської РЛ ОСОБА_3 на підставі акту медичного огляду № 14, убачається, що направлений інспектором Бугина М. М. 19.02.2018 о 03 год. 20 хв. на огляд ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп'яніння. З даного висновку також убачається, що медичний огляд проводився за допомогою приладу «Ал Конт 0 с І»; що результат огляду - 0,5 %; що своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що з результатами огляду ознайомлений (а. с. 2).

З наявної в матеріалах справи розписки ОСОБА_1 вбачається, що останній підтвердив факт залишення автомобіля марки «KIA Sportage», д. н. з. НОМЕР_1 на місці зупинки без порушень ПДР та зобов'язався не керувати ним без посвідчення водія та в стані алкогольного сп'яніння (а. с. 3).

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР № 214986 вбачається, що 19 лютого 2018 року о 01-й годині 40 хвилин на автодорозі сполученням «Мукачево-Рогатин-Львів» Н-0952 км + 500 м, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «KIA Sportage», д. н. з. НОМЕР_1 у темну пору доби з неосвітленим та забрудненим заднім номерним знаком, а також без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги, передбачені п. п. 2.9 «а», 2.1 «в» ПДР, у зв'язку з чим, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП із накладенням на підставі ч. 2 ст. 36 цього ж Кодексу адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень (а. с. 4).

З довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області Цанько К. І. вбачається, що згідно даних Національної автоматизованої інформаційної системи МВС Українки гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії серії НОМЕР_2 від 09.02.2013 (а. с. 5).

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, і зібрані відповідно до вимог КУпАП, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР, та винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор Бугина М. М. був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, - у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не вказував представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 під час розгляду апеляційної скарги.

Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено даних і про те, що в лікаря Виноградівської районної лікарні ОСОБА_3, яка проводила огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння та склала висновок про його перебування у стані алкогольного сп'яніння, були підстави для фальсифікації висновку щодо ОСОБА_1 та його обмови в стані алкогольного сп'яніння, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не вказував представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 під час розгляду апеляційної скарги.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість інспектора Бугина М. М. та лікаря ОСОБА_3 у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не вказував представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 під час розгляду апеляційної скарги.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового погодження на проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я, підписання ним протоколу та інших документів, що містяться у справі, - на такі дані також не вказується як в апеляційній скарзі, так і не вказував представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 під час розгляду апеляційної скарги.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказані інспектор та лікар при виконанні своїх функціональних обов'язків діяли у межах наданих їм повноважень.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції грубо порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки в судовому засіданні було проігноровано заявлене ОСОБА_1 усне клопотання про перенесення розгляду справи з метою звернення до адвоката за правовою допомогою, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, оскільки не підтверджені жодними доказами. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що розгляд справи судом першої інстанції проведений за участі правопорушника ОСОБА_1, а при розгляді справи апеляційним судом приймав участь представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2, що у свою чергу не свідчить про порушення судами першої та апеляційної інстанції права ОСОБА_1 на захист.

Доводи апеляційної скарги про те, що перевірка зібраних у справі доказів суддею проведена неповно, однобічно, без належного з'ясування фактичних обставин справи, у зв'язку з чим, висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є передчасним, - апеляційний суд, з урахуванням вищенаведеного, відхиляє як такі, що також не знайшли свого підтвердження у ході розгляду апеляційної скарги та спростовуються наявними в матеріалах справи та вищенаведеними доказами, яким суд першої інстанції дав вірно оцінку, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи, та прийшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, із яким погоджується й апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги про те, що складений працівниками поліції щодо ОСОБА_1 протокол належним чином не оформлений, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи апеляційним судом, з огляду на таке.

Так, зі змісту протоколу вбачається, що такий складено щодо ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, що в ньому зазначені всі передбачені частиною ч. 1 цієї норми права дані.

Посилання, що містяться в апеляційній скарзі, зокрема, про те, що всупереч вимог передбачених п. 9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції поліцейський у назві своєї посади скоротив (не зазначив повністю) частину слів, зокрема, зазначив: «бат. УПП у Закарпатській обл.», - апеляційний суд відхиляє, оскільки такі суперечать вимогам п. 9 Розділу ІІ Інструкції, на яку посилається апелянт, і зміст якої свідчить про те, що повністю, без скорочень, у протоколі зазначається прізвище, ім'я та по батькові особи, яка складає протокол, що й зазначено в складеному щодо ОСОБА_1 протоколі, а щодо скорочень у назві посади яких-небудь обмежень вказана норма не містить і зазначені скорочення не свідчать про недостовірність викладених у протоколі відомостей.

Посилання на те, що в протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться у Виноградівському районному суді, однак, такий відбувся у Іршавському районному суді, - апеляційний суд визнає такими, що не свідчать про неналежне оформлення інспектором протоколу щодо ОСОБА_1. Відхиляючи вказані доводи, апеляційний суд враховує те, що правила територіальної підсудності справи щодо ОСОБА_1 не порушено, оскільки ОСОБА_1 є мешканцем Іршавського району (с. Заріччя), і протокол відповідно направлено на розгляд до Іршавського районного суду.

Посилання на те, що у протоколі вказано про наявність висновку лікаря № 14, однак, у справі наявний лише висновок без номера, - апеляційний суд відхиляє як такі, що також не свідчать про неналежне оформлення протоколу. При цьому, апеляційний суд враховує те, що зі змісту висновку лікаря вбачається, що такий складено щодо ОСОБА_1 на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду № 14.

Тому, наведені апелянтом неточності щодо висновку № 14 та щодо місця розгляду справи, апеляційний суд з урахуванням наведеного вище, визнає такими, що не дають підстав для повернення протоколу для належного оформлення, оскільки не свідчать про порушення права ОСОБА_1 на захист та не впливають на висновок судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, у зв'язку з чим, доводи апеляційної скарги визнаються такими, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.9 «а» ПДР та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що накладене на нього адміністративне стягнення відповідає санкції вищевказаної статті, у зв'язку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

З урахуванням вищенаведеного, заявлене адвокатом ОСОБА_2 у ході апеляційного розгляду клопотання про виклик у судове засідання для допиту лікаря Виноградівської РЛ ОСОБА_3 задоволенню не підлягає. Відхиляючи вказане клопотання апеляційний суд враховує те, що: під час апеляційного розгляду не встановлено даних, які б свідчили про упередженість лікаря ОСОБА_3 при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння та складанні відповідного висновку; відеозапис, який міститься на наявному в матеріалах справи диску, свідчить про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та добровільно погодився на проходження такого у Виноградівській РЛ, і під час проведення огляду не вимагав від лікаря будь-яких документів як на підтвердження повноважень лікаря для проведення медичного огляду, так і про сертифікацію та повірку приладу за допомогою якого проводився огляд; апелянт не посилався на обставини, які б породжували обґрунтовані сумніви щодо відсутності у лікаря ОСОБА_3 повноважень на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння та складання відповідних висновків; що при проведенні огляду осіб на стан алкогольного сп'яніння використовуються лише ті прилади, які відповідають вимогам нормативно-правових актів, і обґрунтованих аргументів про те, що прилад, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 не відповідає вимогам нормативно-правових актів, апелянт також не навів. При цьому, клопотання адвоката ОСОБА_6 апеляційний суд визнає таким, що спрямоване на затягування розгляду справи.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана адвокатом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_1 апеляційна скарга - без задоволення.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту не надано жодних доказів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 06 березня 2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан