АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/151/18 Головуючий у першій інстанції: Мельниченко С.П.
Категорія: ст. 173 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Іванченко О.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 лютого 2018 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого помічником адвоката, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1;

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119 (сто дев`ятнадцять) гривень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119 (сто дев`ятнадцять) гривень.

Судом першої інстанції було встановлено, що 9.10.2017 року приблизно о 14 годині 45 хвилин ОСОБА_5, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Писаржевського, 1а, в приміщенні Жовтневого ВДВС у кабінеті № 2, образливо чіплявся до в.о. начальника Жовтневого ВДВС ОСОБА_6, принижував її людську гідність в присутності підлеглих, чим образив громадську мораль..

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстнанції скасувати та провадження відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При цьому апелянт вказує, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі обставини справи та не надав належної оцінки наявним доказам у справі, що призвело до необгрунтованого застосування стягнення.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що обставини викладені у постанові суду не відповідають дійсності, стверджує, що не мав на меті образити ОСОБА_6 та не проявляв до неї зневажливої поведінки.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився та надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконанні в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, відповідає судом першої інстанції було зроблено на підставі належним чином дослідженими під час судового розгляду доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП.(а.с.1);

- писльмовими поясненнями ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Вказаним доказам суд першої інстанції дав належну та вмотивовану оцінку.

Також вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджуються показаннями свідків у суді першої інстанції які вказували на те, що:

Так, потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні у суді першої інстанції пояснила, що той день приблизно біля другої години дня до неї у кабінет зайшов громадянин ОСОБА_5, який представився представником боржника. На той час начальник виконавчої служби був у щорічній відпустці і тому вона як його заступник вела прийом громадян. ОСОБА_5 одразу запитав хто веде та приймає електронну пошту у їхньому відділі, тому що лист який він направляв 20 вересня 2017 року по електронній пошті так і не дійшов. Вона зайшла на електронну пошту для того щоб перевірити чи дійсно був направлений лист та поки вона шукала його звернення, ОСОБА_5 дістав якусь фотокартку, яка була роздрукована з інтернету та почав гучно кричати, що вона не виконуюча тимчасово обов'язки начальника та і взагалі: хто вона така?; чому тут знаходиться? Та почав вимагати надати посвідчення виконуючого обв'язки. В свою чергу вона повідомила, що посвідчення виконуючого тимчасово обов'язки начальника відсутнє, так як не передбачене чинним законодавством та запропонувала почекати, поки секретар надасть для ознайомлення копію наказу про призначення її виконуючою обов'язки, однак ОСОБА_5 продовжив вимагати неіснуюче посвідчення. Вона знайшла звернення ОСОБА_5 на пошті та запропонувала йому почекати виконавця який вів його справу. Коли зайшов державний виконавець Ясюкевич О.В., він повідомив ОСОБА_5 що треба почекати поки він знайде у архіві справу для того, щоб останній міг ознайомитись. ОСОБА_5 почав говорити на адресу потерпілої образливі висловлювання. Вона взяла журнал для звернень громадян та записала його, після чого попросила надати документи які посвідчують його особу, на що він відреагував відмовою. В цей час на прийомі були інші громадяни які чули всі образи та все що він казав в її адресу. Своєю поведінкою він образив не тільки її а також всіх працівників які працюють разом з нею та громадян які там знаходилися. Все це тривало близько 30 хвилин і фактично паралізувало роботу виконавчої служби, так як до неї як керівника не могли потрапити ані держвиконавці, ані громадяни.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні у суді першої інстанції пояснив, що він являється державним виконавцем, а ОСОБА_6 є його керівником. В день конфлікту вона виконувала обов'язки керівника. Свідок зайшов до приймальні з метою підписати документи, необхідні сторонам виконавчого провадження і побачив, що в кабінеті ОСОБА_6 сидить громадянин, який говорить на підвищених тонах, вимагає пред'явити посвідчення виконуючого обов'язки керівника, якого в природі не існує, а на пропозицію ОСОБА_6 надати наказ, не погодився з цим і продовжив вимагати посвідчення. Після цього ОСОБА_5 почав ображати ОСОБА_6 словами: керівник-бидло, жінка-бидло, людина-бидло, які особисто свідком сприймаються як образлива нецензурна лайка. Такі його дії завадили іншим державним виконавцям вирішувати службові питання з керівником та громадянам потрапити на прийом до керівника.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні у суді першої інстанції пояснив, що він являється державним виконавцем, а ОСОБА_6 є його керівником. В день конфлікту вона виконувала обов'язки керівника. Свідок знаходився в своєму кабінеті коли почув крики з кабінету начальника. Він зайшов у приймальню і побачив ОСОБА_5, який знімав все на телефон і питав ОСОБА_6, звертаючись на «Ти»: Хто ти така? На що остання повідомила, що вона виконуюча обов'язки і ОСОБА_5 почав вимагати посвідчення, на що потерпіла повідомила, що такого посвідчення не існує і запропонувала надати наказ про призначення її керівником, але ОСОБА_5 продовжив вимагати посвідчення. Також він повідомляв, що він платник податків, тому знаходиться в приміщенні, яке йому належить і держслужбовці мають виконувати його вимоги. В ході цього він називав потерпілу бидло-керівник, що було сприйнято свідком як образа та нецензурна лайка. Все це тривало біля 20-40 хвилин і за результатами конфлікту була викликана поліція.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні у суді першої інстанції пояснив, що він являється державним виконавцем, а ОСОБА_6 є його керівником. В день конфлікту вона виконувала обов'язки керівника. Свідок зайшов у приймальню до ОСОБА_6 і побачив в її кабінеті ОСОБА_5, який вимагав надати йому доступ до виконавчого провадження на що ОСОБА_6 повідомила, що це повноваження держвиконавця. ОСОБА_5, почав вимагати посвідчення ОСОБА_6 як в.о. начальника на що отримав відповідь, що такого посвідчення не існує, але є наказ про її призначення, однак ОСОБА_5 це не влаштовувало і він продовжив вимагати посвідчення, перейшовши на «Ти» та ображаючи потерпілу словами: «жінка-бидло», що особисто для свідка вважається образою та нецензурною лайкою. Все це тривало біля 20-40 хвилин і завадило іншим державним виконавцям вирішувати службові питання з керівником та громадянам потрапити на прийом до керівника.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні у суді першої інстанції пояснив, що від являється державним виконавцем Соборного відділу ДВС і підпорядковується ОСОБА_6, яка в день конфлікту була виконуючою обов'язки керівника виконавчої служби. В той день все почалось з того, шо громадянин ОСОБА_5 прийшов на прийом і держвиконавцеь ОСОБА_11 попросив його почекати в коридорі на що ОСОБА_5 нормально відреагував і вийшов. Через деякий час свідкові зателефонувала ОСОБА_6 та попросила щоб він викликав поліцію. Він зателефонував до поліції, але так і не зміг додзвонитися їм на пульт. Після цього він зайшов до приймальні та чув, що ОСОБА_5 голосно кричав, що ОСОБА_6 бидло і це було чутно як працівникам відділу так і відвідувачам.

Вищевказані показання свідків об'єктивно підтверджуються і відеозаписом, який було надано ОСОБА_5 і з якого вбачається, що дійсно останній в кабінеті ОСОБА_6 в ході спілкування з приводу дій державних виконавців, веде себе зухвало, розмовляє на підвищених тонах, звертається до державного службовця на «Ти», та ображає її словами «бидло», на що потерпіла реагує адекватно та спокійно, наскільки це можливе в тій конфліктній ситуації, яка була створена ОСОБА_5

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_5 на те, що звернення на «Ти» не є порушенням громадського порядку, а слово «бидло» треба розцінювати як оціночне судження за яке він не підлягає відповідальності, суд не приймає до уваги, так як оціночне судження не повинно містити в собі образливі вислови, яким слово «бидло» беззаперечно являється, так як хоча і є літературним словом, однак згідно встановлених норм моралі та поведінки в наші державі, застосовується відносно людини виключно з метою її образи (порівняння її з худобою).

Звернення ж у своєму спілкуванні на «Ти» до малознайомої особи, в сукупності з застосуванням слова «бидло» свідчить про намагання підкреслити своє зневажливе ставлення до опонента.

Посилання ОСОБА_5 на неправдивість показань свідків суд вважає необґрунтованими, оскільки в частині висунутого обвинувачення свідки давали покази, які узгоджуються між собою та з відеозаписом наданим ОСОБА_5 Істотних суперечностей, які б впливали на правильність установлення фактичних обставин та ролі ОСОБА_5 при скоєнні правопорушення в судовому засіданні не встановлено, а деякі розбіжності в показаннях свідків свідчать про індивідуальне сприйняття кожним подій, учасниками і очевидцями яких вони були і не впливають на висновки суду в цілому.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження в суді першої інстанції і підтвердження свого не знайшли.

Твердження апелянта про те, що висновки суду ґрунтуються на доказах, які протирічать один одному, є голослівними

Таким чином, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - підлягає залишинню без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2018 року відносно ОСОБА_12 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Ю. Іванченко

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ