Справа № 539/840/18
Провадження №3/539/298/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2018 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

в складі : головуючого судді Іващенка Ю.А.,

при секретарі Карпенко Т.П.,

з участю потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області адміністративний матеріал, який надійшов від Секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого головним лікарем Комунального некомерційного підприємства «Лубенський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Лубенської районної ради Полтавської області з 05.10.2017 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,

за ч. 2 ст. 212-3 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

На підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» потерпіла ОСОБА_1 звернулась до КНП «Лубенський районний центр ПМСД» із запитом від 10.01.2018 р. щодо надання копії розрахункових відомостей по нарахуванню заробітної плати працівникам КНП «Лубенський районний центр ПМСД» у період з січня по грудень 2017 року.

Листом від 15.01.2018 р. № 01-46/15 за підписом головного лікаря ОСОБА_2М потерпілій було повідомлено, що центр було створено у липні 2017 року. У наданні запитуваної інформації за період з липня по грудень 2017 року було відмовлено у зв'язку з тим, що така інформація є конфіденційною та може бути надана лише за згодою працівників КНП «Лубенський районний центр ПМСД».

Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

При цьому, в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації» КНП «Лубенський районний центр ПМСД» може бути розпорядником інформації щодо використання бюджетних коштів, а також інформації, що становить суспільний інтерес (пункт 2 частини першої, пункт 4 частини другої статті 13).

Зокрема, заробітна плата працівникам КНП «Лубенський районний центр ПМСД» виплачується за рахунок бюджетних коштів. Крім того, така інформація становить суспільний інтерес.

Наявність запитуваної інформації (платіжних документів, розрахункових листів) щодо нарахованої заробітної плати працівникам КНП «Лубенський районний центр ПМСД» за липень-грудень 2017 року не заперечувалась.

Крім того, КНП «Лубенський районний центр ПМСД» має володіти інформацією про нарахування заробітної плати помісячно кожному працівнику відповідно до вимог Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та інших нормативно-правових актів.

Відтак, запитувана інформація є публічною, а КНП «Лубенський районний центр ПМСД» є її розпорядником.

Пунктом 6 частини першої статті 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядники інформації зобовязані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та обєктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

При цьому, вказаним Законом визначено види інформації з обмеженим доступом та підстави, за якими розпорядник інформації може обмежити доступ до інформації.

Інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація (частина перша статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Зокрема, частиною другою статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, зокрема, у разі, якщо інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону (пункт 2 частини першої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

З огляду на вищевказане відмова у наданні інформації є обґрунтованою, у разі якщо розпорядник у відповіді на запит вказує, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію. В іншому випадку така відмова надати запитувану інформацію є необґрунтованою та такою, що суперечить Закону.

При цьому, відповідно до статті 2 Закону України «Про захист персональних даних» обробка персональних даних - будь-яка дія або сукупність дій, зокрема, таких як використання і поширення (розповсюдження, реалізація, передача).

Частина перша статті 10 Закону України «Про захист персональних даних» встановлює, що використання персональних даних передбачає будь-які дії володільця щодо обробки цих даних, дії щодо їх захисту, а також дії щодо надання часткового або повного права обробки персональних даних іншим субєктам відносин, повязаних із персональними даними, що здійснюється за згодою субєкта персональних даних чи відповідно до закону.

Аналогічні положення передбачено і частиною першою статті 16 Закону України «Про захист персональних даних», згідно з якою порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб'єкта персональних даних, наданої володільцю персональних даних на обробку цих даних, або відповідно до вимог закону. Порядок доступу третіх осіб до персональних даних, які знаходяться у володінні розпорядника публічної інформації, визначається Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Аналіз вищевказаних положень свідчить, що обробка персональних даних може здійснюватися відповідно до закону або за згодою особи.

З метою забезпечення балансу між інтересом особи у обмеженні доступу до інформації про себе та правом суспільства знати суспільно-необхідну інформацію, низкою законів передбачено випадки, коли поширення персональних даних особи може здійснюватися без згоди особи.

Так, відповідно до частини пятої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Таке положення кореспондується з другим абзацом частини третьої статті 5 Закону України «Про захист персональних даних», згідно якого не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Таким чином, доступ до інформації щодо володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, про використання, розпорядження бюджетними коштами та прізвища, імена, по батькові фізичних осіб, які отримали ці кошти або майно не може бути обмежено відповідно до закону. Обмеження доступу до такої інформації можливе лише в інтересах національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину з дотриманням частини другої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

З огляду на вищевикладене вбачається, що обробка персональних даних таких осіб, зокрема, їх поширення здійснюється відповідно до закону і, відповідно, не вимагає на це згоди субєкта персональних даних.

Таким чином, інформація про прізвища, імя та по батькові працівників центру, які отримали заробітну плату за рахунок бюджетних коштів, є відкритою, а доступ до неї може бути обмежено лише в інтересах національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину з дотриманням пунктів 2 та 3 частини другої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Крім цього, наявність в документі інформації з обмеженим доступом не є підставою для відмови у його наданні або його оприлюдненні.

Так, частиною сьомою статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачається, що обмеженню підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

У такому випадку копія документа повинна надаватись у звичайному порядку, при цьому інформація, доступ до якої обмежено (наприклад, реєстраційний номер облікової картки платника податків), вилучається будь-яким способом на вибір розпорядника інформації.

Однак, потерпілій ОСОБА_1 запитуваної інформації (копій документів) надано не було. При цьому, у відповіді на запит не було наведено жодного обґрунтування обмеження доступу до інформації в інтересах національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину з дотриманням пунктів 2 та 3 частини другої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

З огляду на вищевикладене вбачається, що відповідь на запит потерпілої є необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації».

ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, про причини неявки суд не попередив.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначила, що вона звернулась до КНП «Лубенський районний центр ПМСД» із запитом від 10.01.2018 р. щодо надання копії розрахункових відомостей по нарахуванню заробітної плати працівникам КНП «Лубенський районний центр ПМСД» у період з січня по грудень 2017 року. Листом від 15.01.2018 р. № 01-46/15 за підписом головного лікаря ОСОБА_2М потерпілій було відмовлено в наданні даної інформації посилаючись на те, що дана інформація є конфіденційною. Після чого вона звернулась до Секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, запитом ОСОБА_1 від 10.01.2018 року, листом КНП «Лубенський районний центр ПМСД» від 15.01.2018 року №01-46/15, листом Представника Уповноваженого з питань дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному Суді України ОСОБА_3 до райдержадміністрації №11/15-УЗ10377.18-1/16-134 від 07.03.2018 року.

Таким чином, суд вважає, що своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги ст.ст. 6, 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, а саме необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вважаю за необхідне притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про доступ до публічної інформації»-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КпАП України та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. (Стягувач: Державна судова адміністрація України. Місце знаходження стягувача: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601. Ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДР підприємства та організації України (). Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106. Код за . Банк отримувача: Головне управління Державної служби України у м. Києві. Код банку отримувача: 820019. Рахунок отримувача: 0001. Код класифікації доходів бюджету: 22030106. «Судовий збір (стягувачем є Державна судова Адміністрація України)»).

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області в десятиденний термін, через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_4