Справа № 219/1172/18
Провадження № 3/219/565/2018

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2018 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря Троян Л.К.

захисника Сілантьєва Д.А.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали справ про адміністративне правопорушення, які надійшли від начальника відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 військового коменданта ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Торез Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, командира взводу військової частини НОМЕР_1 , лейтенанта, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

06 лютого 2018 року, близько 17 години 00 хвилин, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_1 знаходився поблизу будинку № 69 по вулиці Незалежності в місті Бахмут Донецької області (в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей), виконуючи обов`язки військової служби в нетверезому стані.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-20КУпАП.

08 лютого 2018 року, близько 14 години 15 хвилин, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_1 знаходився на території підрозділу військової частини НОМЕР_1 , розташованої по АДРЕСА_3 (в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей), виконуючи обов`язки військової служби в нетверезому стані.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-20КУпАП.

Особу ОСОБА_1 встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Шахтарським МВ УМВС України в Донецькій області 13 жовтня 1998 року, йому роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, не визнав з наступних підстав. Так, він контрактом служить в 54-й окремій механізованій бригаді 1-му батальйоні 1-ї механізованої роти, штаб якої розташовано в сел. Троїцьке Луганської області. 06 лютого 2018 року він відпросився у т.в.о. командира батальйону майора ОСОБА_3 у вихідний для зустрічі з батьками, які приїхали в місто Бахмут на один день, і з якими він не бачився чотири роки. Таким чином, на думку ОСОБА_1 , його безпосереднє командування було обізнане про місце його перебування та з їх усного дозволу він був вихідний. У місті Бахмут батьки поблизу магазина «Сільпо» зняли квартиру, де вони зустрілись, також приїхав його брат, з яким, приблизно о 17 годині 00 хвилин, вони вийшли на вулицю, та він тримав в руках пляшку води. ОСОБА_1 зупинили працівники ВСП та почали казати, що нібито він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, попросили надати документи, у зв`язку з чим він видав їм посвідчення офіцера, після чого останні викликали інших працівників ВСП, які доставили його до військової комендатури. При цьому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зауважив, що до нього не застосовувалась фізична сила, але в нього фактично не було вибору, оскільки працівники ВСП утримували його документи. По приїзду до військової комендатури його провели до кабінету, в якому було приблизно вісім військовослужбовців, та запропонували продути алкотестер, але він спочатку відмовився, оскільки не розумів підстав для цього, крім того сама процедура огляду за допомогою алкотестеру викликала в нього сумніви у її об`єктивності. Але трохи згодом він все ж таки погодився на продуття алкотестеру лише для того, щоб його швидше відпустили. ОСОБА_1 зазначив, що не пам`ятає чи відкривали упаковку перед використанням трубочки. В акті огляду він зазначив, що не погоджуюсь з результатами алкотестеру. Після цього склали протокол про адміністративне правопорушення та його відпустили. Проте, ОСОБА_1 зазначив, що він не розуміє, які саме обов`язки військової служби він виконував в центрі м. Бахмут. 07 лютого 2018 року вранці батьки поїхали, а він повернувся в селище Троїцьке, на телефонні дзвінки ВСП він повідомив, що прийде до суду лише за повісткою. 08 лютого 2018 року вранці він приїхав до м. Бахмут та звернувся до адвоката, після чого направився назад, але в районі Попасної йому зателефонував ОСОБА_4 , який є працівником ВСП, та повідомив про необхідність з`явлення ОСОБА_1 у розташування військової частини в АДРЕСА_3 для вручення судової повістки, після чого він повернувся в м. Бахмут та на території військової частини НОМЕР_1 за вказаною адресою отримав від ОСОБА_4 повістку про розгляд справи в той же день о 15 годині 00 хвилин. При цьому ОСОБА_4 запропонував йому пройти до медичної частини, розташованої в розташуванні військової частини, для продуття алкотестеру, на що він погодився і пройшов огляд у лікаря ОСОБА_5 . З результатами алкотестеру, який показав наявність алкоголю у видихуваному ним повітрі, він не погодився, після чого його повідомили про адміністративне затримання, потім відвезли до суду, після чого повезли до наркологічного диспансеру в м. Бахмут, де також за допомогою алкотестеру його оглянув лікар-нарколог і там алкотестер показав вже вдвічі меншу кількість алкоголю у видихуваному ним повітрі. Після цього його відвезли до військової комендатури, де склали другий протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-20 КУпАП. Разом з тим, він вважає, що всі огляди були проведені з порушенням законодавства, при цьому заявив, що ані 06, ані 08 лютого 2018 року він не вживав ніяких алкогольних напоїв, а тому вважає, що результати алкотестерів не відповідають дійсності. З урахуванням викладеного, просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративних правопорушень, оскільки протоколи про адміністративні правопорушення складені незаконно, а він не виконував 06 та 08 лютого 2018 року обов`язки військової служби, оскільки в ті дні був вихідний за усним погодженням з командуванням.

Також в судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені ним в письмових поясненнях, наданих на адресу суду 14 лютого 2018 року (а.с. 63-64, 65-66). Так, згідно вказаних пояснень ОСОБА_1 вважає протоколи ДНК № 0134 від 06 лютого 2018 року та ДНК № 0143 від 08 лютого 2018 року, складені відносно нього за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, незаконними, протиправними та необґрунтованими з наступних підстав. Так, 06 лютого 2018 року він не виконував обов`язки військової служби, оскільки в нього був вихідний день, а тому він був звільнений від виконання будь-яких службових обов`язків. Того дня він приїхав до супермаркету «Сільпо», розташованого в будинку № 69 по вулиці Незалежності у місті Бахмут Донецької області, з дозволу свого безпосереднього командира задля того, щоб придбати продукти харчування та ліки, тому він не розуміє, яку бойову задачу та які обов`язки військової служби, на думку працівників ВСП, він виконував у супермаркеті «Сільпо» у свій вихідний день. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення ДНК № 0134 від 06 лютого 2018 року складений незаконно, а тому не може слугувати доказом у справі, оскільки в ньому навмисно не вказано час складання протоколу, який, в свою чергу, був складений не на місці, а у службовому кабінеті № 1 приміщення ВСП, де він у порушення до абзацу 9 статті 259 КУпАП ОСОБА_1 перебував більш, ніж одну годину (доставлено його до комендатури о 17 годині 00 хвилин, а проходження алкотесту запропоновано о 19 годині 45 хвилин), тому вважає, що з цих підстав протокол складений незаконно. Також вважає, що при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Алконт» працівниками ВСП були порушені вимоги «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України за № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, та статті 266 КУпАП, крім того, працівниками ВСП не надано суду сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на «Алконт-М» у 2018 році, а тому результати вказаного алкотесту є недійсними. Щодо події, зафіксованої в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДНК № 0143 від 08 лютого 2018 року, у письмовому поясненні зазначено, що 08 лютого 2018 року у ОСОБА_1 також був вихідний день, у зв`язку з чим він також був звільнений від виконання будь-яких службових обов`язків, та перебував вдома через погане самопочуття, спричинене застудою. Приблизно о 14 годині 00 хвилин йому зателефонували працівники військової служби правопорядку (комендатури) і попрохали його підійти до військової частини НОМЕР_1 задля того, щоб вручити йому повістку про виклик в судове засідання, призначене на 08 лютого 2018 року о 15 годині 00 хвилин, на що він погодився, та нічого не підозрюючи, вийшов з дому та пішов до КПП зазначеної військової частини, де його без будь-яких законних підстав несподівано затримали працівники військової служби правопорядку та склали відносно нього протокол адміністративного затримання серії ДН № 0681 від 08 лютого 2018 року о 14 годині 15 хвилин, після чого насильно, як адміністративно затриманого, його привезли до медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , де провели формальний, поверхневий медичний огляд без здачі будь-яких аналізів, та о 14 годині 20 хвилин застосували відносно ОСОБА_1 заздалегідь підготовлений технічний прилад «Алкофор», результати якого були сфальсифіковані та становили 1,43 ‰ алкоголю у крові. З огляду на викладене, згідно письмових пояснень, ОСОБА_1 не може зрозуміти як він, будучи адміністративно затриманою особою та відстороненою від будь-яких дій проти своєї волі, виконував на території військової частини НОМЕР_1 , куди був доставлений у свій вихідний день, міг виконувати обов`язки військової служби у нетверезому стані. Після цього його насильно, як адміністративно затриманого, та проти його волі відвезли до Міського наркологічного центру м. Слов`янськ, де також незаконно провели формальний поверхневий медичний огляд без здачі будь-яких аналізів та застосування медичних приладів, за результатом проведення якого було встановлено наявність 0,79 ‰ алкоголю у крові, у зв`язку з чим йому також не зрозуміло, чому результати зазначених оглядів різняться та суперечать один одному. Також вважає, що протокол про адміністративне правопорушення ДНК № 0143 від 08 лютого 2018 року складений незаконно, а тому не може слугувати доказом у справі, оскільки у ньому зазначено, що він здійснив адміністративне правопорушення о 14 годині 15 хвилин на території військової частини НОМЕР_1 , а згідно пояснень свідків вони вручали йому судову повістку також о 14 годині 15 хвилин, і в цей же час, згідно протоколу про адміністративне затримання ДНК № 0681 від 08 лютого 2017 року він був затриманий і оглянутий в приміщенні військової комендатури, а згідно акту медичного обстеження № 556 він о 14 годині 15 хвилин знаходився на медичному огляді у медичному пункті військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з чим ОСОБА_1 не розуміє, як він міг знаходитись у чотирьох різних місцях одночасно, а тому вважає, що рівень фальсифікації документів просто колосальний. Також вважає, що при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Алкофор» працівниками ВСП та медичного пункту військової частини НОМЕР_1 були порушені вимоги «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України за № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, та статті 266 КУпАП, крім того, працівниками ВСП та медичного пункту військової частини НОМЕР_1 не надано суду сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на «Алкофор» у 2018 році, а тому результати вказаного алкотесту є недійсними. Також медичний пункт військової частини НОМЕР_1 не відноситься до списку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння та складання актів, у зв`язку з чим лікар, який проводив огляд, не є спеціалістом-наркологом, а акт № 556, складений ним не відповідає встановленій формі. Що стосується довідки № 48, виданої Міським наркологічним центром м. Слов`янська, то на думку ОСОБА_1 вона взагалі не відповідає встановленій МОЗ формі, а тому є повністю незаконним документом. З огляду на викладене, просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні, яке відбулось 14 лютого 2018 року, у якості свідка ОСОБА_6 , який обіймає посаду стрільця групи О та ППС роти О та ППС Донецького зонального відділу ВСП,суду пояснив, що 06 лютого 2018 року ОСОБА_1 був запрошений до військової комендатури м. Бахмут для проходження тесту на алкогольне сп`яніння, проте проходити вказаний тест ОСОБА_1 відмовлявся, але потім надав згоду. При проходженні тесту на алкогольне сп`яніння особі пропонується продути трубку, яка знаходиться у герметичному пакуванні, яке, в свою чергу, розкривається на очах у особи, яка проходить обстеження. ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікарні, проте він відмовився. Одночасно ОСОБА_1 не заперечував що в цей день вживав алкогольні напої.

Свідок ОСОБА_7 , який є військовим комендантом м. Бахмут та був допитаний в судовому засіданні 27 лютого 2018 року, суду пояснив, що06 лютого 2018 року працівниками військової служби правопорядку був затриманий військовослужбовець ОСОБА_1 , який виконував обов`язки військової служби, перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння: хитка хода, виражений запах алкоголю з порожнини рота. Його було доставлено до військової комендатури м. Бахмут для проходження тесту на алкогольне сп`яніння. До осіб, які його затримали, він висловлював негативне ставлення. Безпосередньо свідку телефонували невідомі особи, які представлялись військовослужбовцями, з якими ОСОБА_1 проходить військову службу, та просили не складати стосовно останнього протокол, але свідок відмовив, оскільки завданням військової служби правопорядку є запобігання та профілактика вчинення військовослужбовцями правопорушень, а тому жодних виключень бути не може. У військовій комендатурі ОСОБА_1 було запропоновано продути алкотестер, але він спочатку взагалі відмовлявся його продувати, проте потім погодився і результати алкотестеру «Алконт М», який використовується військовою службою правопорядку, показав, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Після чого ОСОБА_7 було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 172-20 ч. 1 КУпАП. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення було з`ясовано, що в м. ОСОБА_8 проводив час на власний розсуд, при цьому жодних документів, що він перебував у відпустці або звільненні, останній не надав, що, на думку свідка, означає, що ОСОБА_1 здійснював обов`язки військової служби, оскільки знаходячись в зоні проведення антитерористичної операції всі військовослужбовці цілодобово несуть військову службу та знаходяться в повній бойовій готовності. Також свідок пояснив, що прилад, за допомогою якого проводився тест на алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 , алкотестер «Алконт М» останній раз проходив перевірку 20 липня 2017 року одразу після придбання його на заводі, при цьому згідно наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13 жовтня 2016 року «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» міжповірочний інтервал становить один рік, а тому вважає, що огляд ОСОБА_1 було проведено законно. Також свідок зауважив, що після складання акту огляду за результатами даних алкотестеру ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується з висновками огляду, проте працівниками служби військового правопорядку не було запропоновано йому пройти огляд в медичній установі, оскільки події відбувались після 17-00 години, коли наркологічний диспансер вже не працює, а інші медичні установи м. Бахмут не приймають військовослужбовців для огляду, що підтверджується листом голови Бахмутської міської ради. З приводу другого протоколу, складеного 08 лютого 2018 року, свідок пояснив, що ОСОБА_1 було доставлено до військової служби правопорядку після проходження ним огляду у військового лікаря військової частини та лікаря-нарколога, за результатами яких було встановлено наявність алкоголю в видихуваному ОСОБА_1 повітрі, який виконував в той день обов`язки військової служби та знаходився безпосередньо в розташування військової частини, через що повторно було складено другий протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-20 КУпАП. На запитання захисника щодо того, чи діяв станом на 27 лютого 2018 року особливий період, свідок відповіді не надав.

Допитаний 27 лютого 2018 року в якості свідка лікар-нарколог диспансерного відділення № 2 КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янська» ОСОБА_9 суду пояснив, що 08 лютого 2018 року до наркологічного кабінету для перевірки на алкогольне сп`яніння було доставлено ОСОБА_1 , якого супроводжували троє військовослужбовців. Свідком було проведено аналіз на приладі «Драггер», який показав вміст алкоголю в видихуваному ОСОБА_1 повітрі в розмірі 0,79 ‰. Акт не складався відповідно до внутрішнього наказу № 84, яким передбачено складання довідки, яка і була складена у даному випадку. ОСОБА_1 заперечував той факт, що він вживав алкогольні напої, проте згідно результатів огляду у військовій частині стан його алкогольного сп`яніння складав 1,42 ‰. Така велика різниця у показниках вмісту алкоголю в крові, на думку свідка, можлива через сплив певного проміжку часу та з урахуванням особливостей організму, зокрема функціонування нирок та печінки. Алкотестер, який використовується для огляду на стан сп`яніння є сертифікованим та проходив повірку.

Свідок ОСОБА_4 , який є офіцером відділення організації охорони ППС розшуку та діяльності ВСП у гарнізонах Донецького зонального відділу військової служби правопорядку та був допитаний у судовому засіданні, яке відбулось 27 лютого 2018 року, суду пояснив, що можливо 09 лютого 2018 року, але точну дату він не пам`ятає, військовослужбовця ОСОБА_1 привели до комендатури м. Бахмута для проходження тесту на алкогольне сп`яніння, від проходження якого останній спочатку відмовлявся, але потім надав згоду. Свідок особисто проводив огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Алконт М», який використовується військовою службою правопорядку в м. Бахмут. ОСОБА_10 , який був використаний при проведенні тесту, використовувався уперше, перед використанням свідок дістав його з запаяної упаковки. Того дня протокол про затримання ОСОБА_1 не складався, а протокол про адміністративне правопорушення було складено ОСОБА_4 від імені військового коменданта ОСОБА_7 та підписано останнім. Документів, які виправдовують ОСОБА_1 про звільнення або відпустку, останнім надано не було, що означало, що під час його виявлення в м. Бахмут він виконував обов`язки військової служби. Через декілька днів після направлення першого протоколу до суду свідок приїхав до військової частини для вручення ОСОБА_1 судової повістки та застав ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах з ротової порожнини, після чого запропонував йому пройти огляд, на що останній погодився і вони пройшли до військового лікаря, який за допомогою алкотестеру встановив наявність алкоголю в видихуваному ОСОБА_1 повітрі, про що було складено відповідний акт, а також протокол затримання ОСОБА_1 , оскільки для складання протоколу про адміністративне правопорушення був необхідний час. Потім свідок разом з ОСОБА_1 прибули до суду, де останній заявив клопотання про надання йому можливості залучити захисника і засідання було відкладено, після чого, враховуючи, що ОСОБА_1 не погодився з висновками алкотестеру, зробленого у військовій частині, вони проїхали до наркологічного диспансеру, де лікарем-наркологом за результатами огляду також було встановлено наявність алкоголю в видихуваному ОСОБА_1 повітрі, після чого вони вже поїхали до військової комендатури, де було складено другий протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-20 КУпАП. Також свідок зазначив, що залучення в якості свідків та понятих при проходженні огляду (продутті алкотестеру) та складанні протоколів про адміністративне правопорушення працівників військової служби правопорядку не є порушенням, оскільки вказані особи не мають жодної заінтересованості у притягненні будь-якого військовослужбовця до відповідальності через те, що особисто не знайомі і лише виконують функції щодо попередження та профілактики вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовцями. При цьому свідок зазначив, що особисто він має повагу до ОСОБА_1 , який, будучи родом з окупованого Донбасу, покинув рідний дім та став на захист України, але ОСОБА_4 лише виконував свої обов`язки при виявленні вчинених ОСОБА_1 правопорушень.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 , який є начальником групи відділення ДЗВ ВСП, суду пояснив, що 06 грудня 2017 року він входив до складу оперативної групи ВСП м. Бахмут, надійшло повідомлення про виявлення військовослужбовця з ознаками алкогольного сп`яніння в центрі м. Бахмут біля супермаркету «Сільпо». Коли він приїхав з групою на місце, побачив лейтенанта ОСОБА_1 у військовій формі, посвідчення офіцера останнього свідку передав патрульний ВСП, після чого ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до військової комендатури, на що він добровільно погодився та сів до автомобіля ВСП, при цьому свідок зазначив, що фізична сила до ОСОБА_1 не застосувалась, як і адміністративне затримання. По приїзду до військової комендатури ОСОБА_1 було проведено до її приміщення та свідок у складі оперативної групи поїхав, при огляді ОСОБА_1 присутній не був. 08 грудня 2017 року він разом з начальником ППС ОСОБА_4 приїхали до військової частини НОМЕР_1 , розташованої по АДРЕСА_3 , для вручення ОСОБА_1 судової повістки для розгляду протоколу від 06 грудня 2017 року. З ОСОБА_1 по телефону спілкувався ОСОБА_4 , вони чекали на нього приблизно годину, після чого він прийшов до військової частини з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запахом алкоголю з порожнини рота, почервонінням обличчя. Після вручення повістки ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в медичній частині військової частини, на що він погодився, при цьому до нього було застосовано адміністративний арешт, оскільки для можливого складання в подальшому протоколу про адміністративне правопорушення слід було проїхати до військової комендатури. В медичній частині лікар капітан ОСОБА_5 провів огляд ОСОБА_1 за допомогою алкотестеру, який показав, що у видихуваному ОСОБА_1 повітрі є алкоголь, після чого ОСОБА_1 було доставлено до суду, а потім до наркологічного диспансеру м. Бахмут, а звідти вже до військової комендатури для складання протоколу про адміністративне правопорушення. При появі у військовій частині ОСОБА_1 свідку не повідомляв, що він перебуває у відпустці або звільненні, ніяких документів на підтвердження цього не надавав. На запитання суду свідок пояснив, що може плутати дати, коли все відбувалось, оскільки кожного дня виконує аналогічну роботу, проте, не заперечував, що все могло відбуватись у лютому 2018 року.

Свідок ОСОБА_12 , який є стрільцем 2-го відділення 3-го взводу роти охорони та ППС Донецького зонального відділу ППС, суду пояснив, що 08 лютого 2018 року він, будучи черговим військової комендатури м. Бахмут, складав протокол адміністративного затримання ОСОБА_1 , якого фактично було затримано на території військової частини НОМЕР_1 о 14 годині 15 хвилин, а протокол складався вже пізніше в приміщенні військової комендатури. Зазначив, що у протоколі зазначається час фактичного затримання, що і було зроблено в даному випадку. Про адміністративне затримання свідка повідомили працівники ВСП в телефонному режимі. Додатково зазначив, що 06 лютого 2018 року він також чергував, але протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 не складався.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка начальник медичної служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 суду пояснив, що 08 лютого 2018 року працівники ВСП привели до медичної частини ОСОБА_1 для продуття алкотестеру, за результатами якого було виявлено наявність алкоголю в видихуваному ОСОБА_1 повітрі близько 1,4‰. Повірку вказаний алкотестер пройшов лише в 2015 році. Вірогідність того, що ці пари алкоголю могли залишитись з 06 лютого 2018 року, майже відсутня, принаймні свідку про це невідомо ані з наукових книжок, ані з практики. При цьому пояснив, що за дві години можливе зменшення парів алкоголю у видихуваному повітрі з 1,4‰ до 0,79‰ внаслідок особливостей організму та в залежності від виду вживаного алкоголю. Охарактеризувати ОСОБА_1 свідок зміг як взірця поведінки військовослужбовця, враховуючи, що він обіймає посаду замполіта. Додатково зазначив, що у військовослужбовців в зоні проведення АТО немає вихідних та святкових днів, оскільки вони кожного дня виконують військові обов`язки.

Під час розгляду справи сторонам були створені умови для повного, усебічного розгляду справи. Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що, не дивлячись на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у скоєнні даних правопорушень повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується зібраними по справі доказами.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, окрім пояснень допитаних в судовому засіданні свідків, також повністю підтверджується матеріалами справи: протоколом ДНК № 0134 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, від 06 лютого 2018 року (а.с. 1), актом № 0521 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 06 лютого 2018 року, згідно якого 06 лютого 2018 року о 19 годині 47 хвилин у ОСОБА_1 виявлено 2,14 ‰алкоголю у крові (а.с. 6), протоколом ДНК № 0143 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, від 08 лютого 2018 року (а.с. 36), довідкою № 48, згідно якої 08 лютого 2018 року о 15 годині 55 хвилин у ОСОБА_1 виявлено 0,79 ‰алкоголю у крові (а.с. 44).

В свою чергу, твердження захисника Сілантьєва Д.А. щодо невірної кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, а не за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП через наявність особливого періоду суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються наступним.

Так, згідно статті 1 Закону України «Про оборону» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
В умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.
Указом в.о. Президента України від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 затверджено Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 1126-VII. Згідно пункту 8 цього Указу він набирає чинності після його затвердження Верховною Радою України. Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 1126-VII набрав чинності з дня його опублікування, а саме 18 березня 2014 року. Відповідно до п. 3 зазначеного Указу мобілізація проводиться протягом 45 діб із дня набрання чинності цим Указом. Таким чином, 18 березня 2014 року в Україні відповідно до абзацу 11 статті 1 Закону України «Про обору України» та абзацу 4 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» настав особливий період, тривалість якого пов`язується з тривалістю мобілізації, строк якої встановлено пунктом 3 Указу, тобто 45 діб. Отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу в.о. Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 становила 45 діб: з 18 березня 2014 року по 02 травня 2014 року.
Згідно Указів Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014, від 06 травня 2014 року №454/2014, від 21 липня 2014 року №607/2014, від 14 січня 2015 року № 15, затверджених Законами України, особливий період в Україні діяв з 18 березня 2014 року по 02 травня 2014 року; з 07 травня 2014 року по 21 червня 2014 року; з 24 липня 2014 року по 07 вересня 2014 року; з 20 січня 2015 року по 22 серпня 2015 року.
Таким чином, станом на момент вчинення адміністративних правопорушень, а саме:06 та 08 лютого 2018 року, особливий період не діяв.
Також суд не може погодитися з твердженнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника щодо того, що ОСОБА_1 06 та 08 лютого 2018 року не виконувались обов`язки військової служби через те, що в нього були вихідні дні, оскільки вони спростовуються статтею 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яка регламентує питання щодо початку і закінчення проходження військової служби, часу та місця виконання обов`язків військової служби, і з аналізу положень частини 3 зазначеної статті вбачається, що ОСОБА_1 вважається військовослужбовцем, який 06 та 08 лютого 2018 року виконував обов`язки військової служби. У зв`язку з наведеним суд також не приймає до уваги наданий в судовому засіданні ОСОБА_1 рапорт командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 , у якому відображений період виконання ОСОБА_1 завдань у лютому місяці 2018 року на лінії бойового зіткнення на глибину ротних опорних пунктів першого ешелону оборони та в інших місцях дислокації в межах визначеного району ведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

В свою чергу, щодо тверджень захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,відносно того, що працівники ВСП 06 лютого 2018 року не мали права проводити огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та складати відповідний акт, оскільки є заінтересованими особами, а результати зазначеного огляду є недостовірними через порушення герметичності пакування мундштуку та відсутність сертифікату відповідності алкотестера та окремого свідоцтва про його повірку суд зазначає наступне. Так, допитані в судових засіданнях свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 суду пояснили, що трубка (мундштук), в яку видихав повітря06 лютого 2018 року ОСОБА_1 при проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Алконт-М» № 00208, знаходилась у герметичному пакуванні, звідки була вилучена безпосередньо в присутності останнього. В свою чергу, з наданих за вимогою суду документів щодо аналізатора вмісту парів алкоголю «Алконт М» № 00208-15, зокрема інструкції з експлуатації, вбачається, що вказаний прилад пройшов первинну повірку згідно ДСТУ 2708 та допущений до використання в якості вимірювального засобу 20 липня 2017 року, у зв`язку з чим відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» № 1747 від13 жовтня 2016 року, пунктом 13 якого встановлено річний міжповірочний інтервал для вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, станом на 06 лютого 2018 року був придатним до використання та черговій повірці не підлягав. Щодо залучення під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведеного 06 лютого 2018 року, в якості свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які є посадовими особами військової служби правопорядку, суд зазначає, що більшість посадових осіб зазначеного органу здійснюють свої повноваження тимчасово (на час відрядження), а тому в них не може виникнути особистих відносин з військовослужбовцями, як і заінтересованості у притягненні будь-якого військовослужбовця до відповідальності, оскільки завданням військової служби правопорядку є попередження, запобігання та профілактика вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовцями, а не притягнення якомога більшої кількості військовослужбовців до адміністративної відповідальності.

Щодо приймання судом в якості доказу, підтверджуючого перебування ОСОБА_1 08 лютого 2018 року у стані алкогольного сп`яніння, довідки № 48, складеної лікарем-наркологом диспансерного відділення № 2 КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янська» ОСОБА_9 , яка на думку захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, через свою назву не відповідає встановленій формі МОЗ, у зв`язку з чим є повністю незаконним документом, та видана установою, яка не входить до переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, суд зазначає наступне.

Розділом ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів. Пунктами 15, 16 розділу ІІІ зазначеної Інструкції визначено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, на підставі якого видається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В свою чергу, пунктом 23 зазначеної Інструкції визначено, що 23 організація забезпечення закладів охорони здоров`я бланками акта медичного огляду, висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння покладається на Міністерство охорони здоров`я України, Міністерство охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальників структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а відсутність бланків акта медичного огляду на стан сп`яніння та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння не може бути приводом для відмови в огляді на стан сп`яніння.
Як пояснив в судовому засіданні, яке відбулось 27 лютого 2018 року, допитаний в якості свідка лікар-нарколог ОСОБА_9 диспансерне відділення № 2 КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янська» є закладом охорони здоров`я, яким відповідно до наказу Департаменту охорони здоров`я Донецької обласної державної адміністрації за № 98 від 02 квітня 2015 року здійснюється медичне спеціалізоване наркологічне обслуговування населення у місті Бахмут Донецької області, а видання довідки за результатом проведення медичного огляду на стан сп`яніння регламентовано наказом головного лікаря КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янська» № 86 від 06 травня 2016 року, оскільки видання висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачено лише для водіїв. Вказані твердження свідка узгоджуються та підтверджуються наданими ним копіями наказів (а.с. 90-91, 114), на які він посилався, а тому приймаються судом до уваги, як і довідка № 48 від 08 лютого 2018 року, складена за результатом обстеження ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатору «Alcotest 6510», повіреного 27 квітня 2017 року згідно наданої копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/2293 (а.с. 92).
В свою чергу, суд не приймає в якості доказу, підтверджуючого перебування ОСОБА_1 08 лютого 2018 року у стані алкогольного сп`яніння, акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів № 556 від 08 лютого 2018, складений лікарем медичної служби управління військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , оскільки річний термін повірки використовуваного підчас проведення медичного огляду засіб вимірювальної техніки «Газоаналізатор Алкофор № У3577-14» сплив 30 березня 2016 року, що вбачається з наданої в судовому засіданні свідком ОСОБА_5 копії сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки серії А № 007491, а тому відомості, зазначені у вказаному акті, не є достовірними (а.с. 115).

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що у справі досить доказів, прямо передбачених ст. 251 КУпАП для повного, усебічного і об`єктивного розгляду справи, які вказують про винність ОСОБА_1 .

Так, ані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ані його захисником суду не надано достовірних доказів та не вказано про існування таких доказів, які б спростовували обставини виконання 06 та 08 лютого 2018 року ОСОБА_1 обов`язків військової служби у нетверезому стані, та підтвердили його невинуватість у скоєнні правопорушень.

Враховуючи те, що частиною 1 статті 172-20КУпАП передбачено адміністративну відповідальність розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, суд вважає факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-20КУпАП, доведеним.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні даних правопорушень, обираючи йому вид та міру адміністративного стягнення, суд враховує дані про його особу, ступінь громадської безпеки скоєного, відсутність обставин, що пом`якшують вину, та наявність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, до яких, зокрема, відноситься вчинення правопорушення у стані сп`яніння, враховуючи його майновий стан, суд вважає, що з метою його виховання у дусі додержання законів України, а також попередження скоєння ним нових правопорушень, до ОСОБА_1 з урахуванням положень статті 36 КУпАП, відповідно до якої у разі, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених,слід застосувати стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Беручи до уваги наведене, керуючись ст.ст. 33, 36, ч. 1 ст. 172-20, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-20КУпАП, та призначити йому стягнення у вигляді штрафу на користь державі в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя О. С.Конопленко