Справа №592/613/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Косолап М. М.
Номер провадження 33/788/149/18 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Литовченко Н. О. ,з участю ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 лютого 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець смт. Свеса, Ямпільського району, Сумської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 лютого 2018 року ОСОБА_3 визнаний винним і підданий адміністративному стягненню за те, що він 14.01.2018 р. о 03 год. 15 хв. в м. Суми по пр. М. Лушпи, 7, керуючи автомобілем Шкода, реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах з ротової порожнини), від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці, а також у закладі охорони здоров'я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3, не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням, порушує питання про скасування постанови суду та закриття провадження у вказаній справі. Свої вимоги мотивує тим, що судом однобічно були досліджені докази по справі, не були дотримані норми процесуального права, оскаржувана постанова базується на неналежних та недопустимих доказах, є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки справа була розглянута судом на підставі протоколу, який є неналежним доказом по справі, суть звинувачення в протоколі не сформульована, пояснень свідків, які б підтвердили факт відмови, матеріали справи не містять. Стверджує, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, підтвердженням чого є відеозапис, оглянутий в судовому засіданні. Вказує, що суд розглянув справу на підставі протоколу, який не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки суть обвинувачення не було сформульовано, в протоколі були внесені дописування, що відсутні в оригіналі копії, при цьому протокол не містить відомостей про те, що він відмовився пройти саме огляд на стан алкогольного сп'яніння, натомість зазначено про відмову пройти тестування, що не передбачено вимогами п.2.5 ПДР України та положеннями ч.1 ст.130 КУпАП. Окрім того зазначає, що при притягненні його до відповідальності та складенні відносно нього протоколу не було залучено двох свідків, що підтверджується дослідженими по справі доказами. Стверджує, що відповідно до показів свідка ОСОБА_6, наданих нею під час судового розгляду та на які суд послався в оскаржуваному судовому рішенні, лікар чітко вказала, що взагалі не пам'ятає його та щось підтвердити чи спростувати вона не може. Наголошує, що висновок лікаря-нарколога щодо медичного огляду, на що послався суд, як на доказ, не спростовує вимогу закону про залучення двох свідків при складенні протоколу. Вказує, що справа була розглянута в порушення його права на захист, з недотриманням вимог ст. 6 Конвенції основоположних прав та свобод людини, зокрема суд безпідставно відмовив в задоволенні заявленого ним клопотання про надання можливості ознайомитись з матеріалами справи.

Заслухавши доводи ОСОБА_3 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Висновок судді про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі в передбаченому законом порядку доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 136916 від 14.01.2018 р. (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підписано свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8, відповідно до якого огляд на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 не проводився (а.с.2) висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.01.2018р., складеного лікарем Сумського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_6 на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 200, відповідно до якого ОСОБА_3 від медичного огляду на стан сп'яніння категорично відмовився (а.с.3).

Відповідно до показів допитаної у судовому засіданні в якості свідка лікаря-нарколога ОСОБА_6, на що послався суд першої інстанції, з чим і погоджується апеляційний суд, 14.01.2018 р. ОСОБА_3 був доставлений до медичного кабінету, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння категорично відмовився і така відмова була нею зафіксована у висновку.

При цьому, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_3 на пропозицію інспектора поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки відмовився і виявив бажання проїхати в наркодиспансер. У подальшому факт відмови ОСОБА_3 пройти на місці зупинки огляд на стан сп'яніння, а пройти такий огляд у медичному закладі, зафіксовано у присутності двох свідків. У Сумському обласному наркологічному диспансері у період часу з 03 год. 39 хв. по 04 годину лікар ОСОБА_6 роз'яснила порядок проходження огляду, неодноразово надавали ОСОБА_3 прилад «Драгер» для продуття, на вимогу останнього пред'являли сертифікати на цей прилад. При цьому, кожний раз ОСОБА_3 на питання лікаря, чи буде він проходити огляд повідомляв, що буде, проте продовжував уникати безпосередньо продуття приладу. Лікар неодноразово повідомила, що така поведінка буде розцінена як відмова.

Разом з тим, відеозаписом було також зафіксовано, що на питання поліцейського, ОСОБА_3 не заперечував факту вживання ним того дня алкогольних напоїв, при цьому поведінка ОСОБА_3, який тривалий час, а саме з моменту зупинення транспортного засобу та до направлення в медичний заклад для проходження такого огляду, всіма можливими способами намагався уникнути проходження огляду, водночас не заперечуючи вербально проти його проходження, свідчить саме про відмову у проходженні огляду на стан алкогольного сп'яніння з метою уникнення відповідальності за скоєне.

До того ж, у разі виникнення у ОСОБА_3 сумнівів щодо відповідності реєстраційного номеру, зазначеного на алкотестері, сертифікату відповідності та свідоцтву про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, на час проходження даного огляду, наведене жодним чином не перешкоджало ОСОБА_3 звернутися до лікаря-нарколога з вимогою про здачу ним зразків біологічного середовища для лабораторного дослідження, що також передбачено положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, доводи ОСОБА_3 з приводу відсутності в його діях ознак інкримінованого адміністративного правопорушення, з огляду на викладене, є безпідставними.

Що стосується наявного у матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення, то вказаний процесуальний документ складений згідно вимог чинного законодавства і піддавати сумніву його законність, на чому наполягає апелянт у поданій апеляційній скарзі, немає підстав, при цьому виконаний олівцем у протоколі запис щодо місця народження та номера мобільного телефону ОСОБА_3, та зазначення поліцейським при викладенні суті адміністративного правопорушення замість проходження огляду формулювання даної процедури як тестування, не спростовують висновків суду щодо порушення ОСОБА_3 положень ч.1 ст.130 КУпАП.

Не заслуговують на увагу і твердження ОСОБА_3 щодо невірного викладення у постанові показів свідка ОСОБА_6, оскільки зі звукозапису судового засідання вбачається, що свідок ОСОБА_6 зазначила, що оскільки у матеріалах справи наявний висновок, який складався безпосередньо нею, чого вона не заперечує, такі обставини дійсно мали місце.

Непереконливими є також доводи ОСОБА_3 в частині незалучення свідків при притягненні його до відповідальності, з огляду на наступне.

Так, пунктом 6 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак, за вимогами ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського (ч. 4 ст. 266 КУпАП).

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналогічні положення містить п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 р. № 1452/735.

За таких обставин, порушень вимог ст. 266 КУпАП при проведені огляду водія ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння не встановлено.

Твердження ОСОБА_3 про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказані свідки, що тягне його недійсність, як доказу, також не заслуговують на увагу, оскільки в даному конкретному випадку факт його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння об'єктивно підтверджений висновком лікаря відповідного закладу охорони здоров'я, який є третьою, фактично незаінтересованою, неупередженою і безсторонньою особою.

Що стосується решти вимог апелянта, то жодного доказу, який би спростовував його винуватість у правопорушенні, яке йому інкримінується, надано не було, до того вказані доводи не є визначеними законом підставами для скасування вказаного судового рішення.

Адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладено на ОСОБА_3 згідно санкції ч.1 ст.130 КУпАП, є безальтернативним, і відповідає вимогам ст.33 КУпАП щодо врахування характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника та інших обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення.

Враховуючи вищевикладене, постанова суду у даній справі є законною і обґрунтованою, а тому зміні чи скасуванню за поданою апеляційною скаргою не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 лютого 2018 року про накладення на ОСОБА_3, адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіЛитовченко Н. О.

.