Справа № 500/1220/18
Провадження № 3/500/360/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний с суд Одеськоїобласті у складі :

головуючого судді: Грубіян Л.І.,

при секретарі:ОСОБА_1

за участю прокурора Карпова Е.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл Одеської області справу про адміністративне корупційне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії КЕ 013264, виданий Ренійським РВ ГУМВС України в Олеській області 28.06.1995 року, РНОКПП НОМЕР_1) уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого начальником відділу Держгеокадастру в Ізмаїльському районі Одеської області, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3 та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, ОСОБА_2 з 08.12.2015 року перебуває на посаді начальника відділу Держгеокадатру в Ізмаїльському районі Одеської області та займаючи посаду державного службовця категорії «Б», в порушення ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані, а саме що 22.10.2016 року став власником автомобіля «GREATWALLSAFE», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, вартістю 100 000 (сто тисяч гривень), що перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 01.01.2016 року (68 900,00 грн.), тому був зобовязаний у десятиденний строк з моменту придбання майна повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції,чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Таким чином, система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочала свою роботу в два етапи: перший етап з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року, другий - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року.

30.09.2016року ОСОБА_2 подав щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2015 рік.

Часом вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією є 03.11.2016. коли ОСОБА_2 у порушення десятиденного строку з моменту придбання майна письмово не повідомив НАЗК.

Опрацюванням відомостейз Реєстру, встановлено, що ОСОБА_2повідомлення до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані взагалістаном на 03.11.2016 року не подавав, тобто порушив десятиденний календарний строк відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою провину у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення не визнав, надав суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, згідно яких зазначив що після придбання їм автомобіля, він неодноразово намагався скористатися веб-порталом НАЗК з метою подання декларації про зміну майнового стану, але у звязку з перебоями у роботі веб-порталу, позитивного результату не було досягнуто.

Вказане також підтверджується новинами на офіційному веб-порталі НАЗК від 25 жовтня 2016 року за адресою: https://nazk.gov.ua/news/oficiynyy-sayt-nacionalnogo-agentstva-nazkgovua-pracyuye-nestabilno-cherez-velyku-kilkist відповідно до якого «Офіційний сайт Національного агентства (nazk.gov.ua) працює нестабільно через велику кількість запитів. Лише протягом останньої доби системою було зафіксовано 3,8 млн запитів. На сьогодні кількість запитів на годину складає понад 200 тисяч.» та від 31 жовтня 2016 року за адресою: https://nazk.gov.ua/news/nazk-zvernulosya-do-genprokuratury-shchodo-mozhlyvogo-zryvu-kampaniyi-e-deklaruvannya, відповідно до якого: «Національне агентство з питань запобігання корупції звернулося до Генеральної прокуратури України щодо технічних проблем, які могли призвести до зриву кампанії електронного декларування. Рішення про це схвалено на черговому засіданні НАЗК. Мова йде про технічні проблеми, які виникали 26 - 28 жовтня в роботі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, адміністратором якого є державне підприємство Українські спеціальні системи».

У звязку з тим, що протягом передбаченого законодавством 10-денного строку йому не вдалося подати декларацію про суттєві зміни у майновому стані, він вирішив, що задекларує вказаний автомобіль у декларації за 2016 рік. Так у декларації за 2016 рік, яка була подана їм 18 лютого 2017 року, був задекларовано вказаний автомобіль .

Вищевказане свідчить про відсутність у нього умислу на уникнення фінансового контролю придбаного транспортного засобу та що підтверджуються декларацією за 2016 рік відповідно до Єдиного державного реєстру декларацій, де відображена дана інформація. Це в свою чергу свідчить про вчинення дій, направлених на декларування майнового стану особи, а не на ухилення від такого декларування

Прокурор в судовому засіданнівважав провинуЧумаченко К.В.доведеною та просив суд притягти ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що перевірка відносно ОСОБА_2 проводилась виключно працівниками УЗЕ в Одеській області ДЗЕ національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протоколи про адміністративне правопорушення.При цьому в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки відносно ОСОБА_2, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки на адресу ДЗЕ НП України та інше.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази, що ОСОБА_2 був ознайомлений з попередженням про обмеження, встановленіЗаконом України «Про державну службу» та Законом України «Про засади Запобігання та протидії корупції», щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби.

Згідно ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першійст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Цією ж статтею Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупція - використання особою, зазначеною у частині першійстатті цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першійстатті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Відповідно до п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, повязані з корупцією» № 13 від 25.05.1998 року, суди при розгляді справ про правопорушення, повязані з корупцією повинні також зясовувати мотив і характер вчиненого діяння.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини.

Судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що субєктивна сторона правопорушення, передбаченогост. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Субєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на не подання інформації про суттєві зміни в своєму майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із заперечення на протокол про адміністративне правопорушення у ОСОБА_2 не було умислу на уникнення фінансового контролю придбаного транспортного засобу та що підтверджуються декларацією за 2016 рік відповідно до Єдиного державного реєстру декларацій, де відображена дана інформація. Це в свою чергу свідчить про вчинення дій, направлених на декларування майнового стану особи, а не на ухилення від такого декларування. Це все свідчить про відсутній мотив на уникнення фінансового контролю придбаного майна, оскільки надійшло це майно у його володіння у законний спосіб

Таким чином, склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обовязковим елементом обєктивної сторони є умисна дія та умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. А тому орган, уповноважений на складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести в діях особи умисел.

Однак, відповідним органом не надано суду жодного доказу на підтвердження в діях ОСОБА_2 умислу, направленого на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі повязаного з корупцією, виключно в разі встановлення в його діяннях всіх ознак складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів обєктивних та субєктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 176-2 КУпАП.

Крім того, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, повязаного з корупцією, складається уповноваженою на те посадовою особою, зокрема посадовою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції) та Національного агентства з питань запобігання корупції (п. 1 ч. 1ст. 255 КУпАП), і повинен відповідати вимогамст. 256 КУпАП.

Однак, згідно ст. 3 Закону України «Про національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції України та законів України, актами Кабінету міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до Закону України «Про засади запобігання державної антикорупційної політики у Україні на 2014-2017 роки - не передбачено повноваження посадових осіб Національної поліції України щодо проведення будь-яких перевірок з метою запобігання, виявлення та припинення правопорушень, повязаних з корупцією, а тому суд вважає, що всі докази, отримані на підставі вказаної перевірки Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України і додані до вищевказаного протоколу № 237/2018 від 05.03.2018 року є недопустимими, враховуючи, що перевірка була проведена не уповноваженою на те особою, а також, що факт неповідомлення ОСОБА_2 про суттєві зміни в його майновому стані був виявлений працівниками УЗЕ в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України, які всупереч вимог ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» не направили вказані матеріали перевірки до НАЗК, які уповноважені законом здійснювати подібні перевірки.

В силу п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 172-6, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі № 500/1220/18 відносно ЧумаченкаКостянтина Володимирович про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП України закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_4