АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4022/17Суддя 1 інстанції Вікторович Н. Ю.
Номер провадження 33/774/16/К/18Суддя- доповідач Мажара С. Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2018 року

14 березня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мажара С.Б., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його представників на підставі договору про надання правової допомоги - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягненням судового зору в дохід держави в розмірі 320 грн. -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 065696, складеного 07 вересня 2017 року о 05-05 год., водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки «ГАЗ 33023», державний номерний знак НОМЕР_1 на парковій території «імені Богдана Хмельницького», біля стадіону «Металургів» Металургійного району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в стані алкогольного сп'яніння, чим було порушено вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що ст.130 ч.1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність. за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягненням судового зору в дохід держави в розмірі 320 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 04.12.2017 року якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, скасувати її та ухвали свою постанову якою провадженні у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги представник ОСОБА_3 зазначає, що 07 вересня 2017 року о 03-20 год. ОСОБА_2, вийшовши із стоматологічної лікарні. автомобілем марки ВАЗ не керував, а лише підійшов до свого автомобіля і намагався відкрити його двері як в цей час до нього підійшли працівники поліції та запропонували пройти відповідний огляд у медичному закладі. В лікарні його було оглянуто лікарем-наркологом та будь-яких ознак сп'яніння не встановлено, після чого працівники поліції запропонували йому вийти з кабінету, а зайшовши до нього хвилин через 15 лікар надала висновок про те, що він перебуває у стані гострої алкогольної інтоксикації. Будь-яких свідків при огляді ОСОБА_2 не було, а запрошені вони були вже після початку складання протоколу. Крім того, апелянт зазначає, що будь-яких наявних ознак перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння не було. Крім того, апелянт зазначає, що матеріали справи не містять даних про проходження лікарем, яким підписано Висновок №2013, тематичного удосконалення за відповідною програмою та відсутні документи чи взагалі є лікарем особа. яка підписала Висновок. Також, як зазначає апелянт лікарем не відбиралося будь-яких біологічних зразків в ОСОБА_2 і даних на підставі яких досліджень було складено Висновок матеріали справи не містять, як не містять матеріали справи і Акта медичного огляду, в якому повинні бути зазначені ознаки алкогольного сп'яніння, на підставі якого було зроблено Висновок. Також, як зазначає апелянт, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2. на думку апелянта, містить ряд порушень, а саме: не містить відомостей про те, чи притягувався ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності за аналогічне порушення, протокол складений нерозбірливим почерком, прізвище свідка ОСОБА_7 містить наведення ім'я свідка. Також справу судом першої інстанції було розглянуто без виклику свідків, інспектора та без належного повідомлення і його про день та час розгляду справи в суді першої інстанції, що на думку апелянта порушило його право на захист.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2. представники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали вимоги апеляційної скарги представника ОСОБА_3 та наполягали на її задоволенні. Крім того, ОСОБА_2 пояснив, що він 07 вересня 2017 року, вночі, звернувся до чергового лікаря-стоматолога з приводу гострого зубного болю, у зв'язку із чим йому, під анестезією, було проведено медичне втручання. Будь-яких алкогольних препаратів він не вживав, а мова його була дійсно не виразна, оскільки він після медичного втручання ще тривалий час не міг вільно розмовляти.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те. що доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_3 заслуговують на увагу суду і підлягають задоволенню. а постанова суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасуванню з огляду на таке.

Так, статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

Оскільки, відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2 не був присутнім при розгляді справи судом першої інстанції, а оскаржувана постанова суду була отримана ним лише 12 грудня 2017 року, що підтверджується матеріалами справи, суд апеляційної інстанції вважає, що цей строк апелянтом був пропущений з поважної причини, і вважає за необхідне його поновити та розглянути апеляційну скаргу по суті.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Виходячи із змісту ст. ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 дотримано не було.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 був повідомлений про день та час розгляду справи судом першої інстанції, а саме 04.10.2017 року о 10-00 год.

Розгляд зазначеної справи було неодноразово відкладено за клопотаннями ОСОБА_2 та його представників, а саме 18.10.2017 року, 30.11.2017року, та 04.12.2017 року коли і була розглянута судом першої інстанції.

Але, будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 був повідомлений про дату судових засідань 30.11.2017 року та 04.12.2017 року матеріали справи не містять, при цьому слід врахувати, що 30.11.2017 року розгляд справи не відбувся у зв'язку із перебуванням судді у відрядження, у зв'язку із чим суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_3 в частині порушення судом першої інстанції права на захист ОСОБА_2 є слушними та такими, що підлягають задоволенню. у зв'язку із чим постанова суду першої інстанції відносно ОСОБА_2 про його притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАп підлягає скасуванню.

Аналізуючи вимоги апеляційної скарги та пояснення ОСОБА_2, перевіривши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_3 підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, згідно вимог ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги по суті та аналізуючи покладений в основу оскаржуваної постанови висновок суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги слушними та такими, що заслуговують на увагу з огляду на таке.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в іх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку суду, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи та не узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 065696, складеного 07 вересня 2017 року о 05-05 год., водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки «ГАЗ 33023», державний номерний знак НОМЕР_1 на парковій території «імені Богдана Хмельницького», біля стадіону «Металургів» Металургійного району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху.

Дійсно, відповідно до вимог ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Але, будь-яких доказів керування ОСОБА_2 автомобілем 07 вересня 2017 року о 03-20 год. матеріали справи не містять, як не містять і письмових пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, зазначених у самому протоколі про адміністративне правопорушення, а акт огляду та затримання транспортного засобу, складений в присутності зазначених свідків 07 вересня 2017 року о 05-15 год. не спростовує доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_3, що зазначені свідки не були безпосередньо присутніми при самому факті начеб-то керування ОСОБА_6 в стані алкогольного сп'яніння автомобілем в 03-20 год. 07 вересня 2017 року.

Натомість довідкою головного лікаря КЗ «Криворізька міська стоматологічна клінічна поліклініка №2» підтверджується, що з 03 годин 07 вересня 2017 року ОСОБА_2 знаходився у стоматології, куди звернувся за медичною допомогою та в ході надання якої йому була проведена екстракція зуба із застосуванням анестезії.

Інших доказів керування ОСОБА_2 автомобілем 07 вересня 2017 року о 03-20 год., а отже і наявності в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП в постанові суду першої інстанції не зазначено.

Враховуючи, що інших доказів винуватості ОСОБА_10 в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння матеріали адміністративної справи не містять, доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_3 слід визнати обґрунтованими, та такими що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те. що постанова суду першої інстанції від 04 грудня 2017 року підлягає безумовному скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП закриттю на підставі ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 ОСОБА_11 - задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

На підставі п.1.ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Мажара С.Б.