Справа №576/104/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Мазур С. А.
Номер провадження 33/788/151/18 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 02 березня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, росіянин, громадянин України, офіційно не працюючий, учасник бойових дій, зареєстрований в АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 02 березня 2018 року водій ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 14 січня 2018 року о 23 годині 55 хвилин в м. Глухів Сумської області по вул. Веригінська керував транспортним засобом марки ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини роту), від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просив скасувати оскаржувану ним постанову та закрити провадження відносно нього на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Так, на переконання апелянта висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а постанова винесена судом з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, суд не звернув уваги на безпричинну зупинку поліцейськими його автомобіля, який був на буксируванні, вважає, що працівниками поліції було заздалегідь сплановано притягнення його до адміністративної відповідальності. Також, на місці його зупинки протокол відносно нього не складався та не підписувався свідками, яких за словами апелянта, взагалі не було на місці події, що підтверджується наданим інспектором ОСОБА_7 суду відеозаписом. Крім цього, допитаний судом свідок ОСОБА_9 суду пояснив про те, що йому - ОСОБА_3, поліцейський пропонував пройти огляд виключно в лікарні, після поправки його поліцейським, доповнив про те, що на місці зупинки теж ОСОБА_3 була пропозиція пройти огляд, при цьому, пояснення та протокол він (свідок) підписував не читаючи їх змісту. Також, на переконання апелянта, і складений відносно нього протокол не є належним доказом його вини, оскільки в ньому не чітко сформульована суть допущеного ним порушення, зокрема не зрозуміло від якого саме огляду він відмовився та у який спосіб, на місці зупинки чи в закладі охорони здоров'я. Безпідставно судом не допитано і свідка - ОСОБА_4, інспектора поліції ОСОБА_5 та його сина ОСОБА_6, який теж був свідком події, оскільки первинна позиція суду була спрямована їх безпосередній допит. При цьому, письмові пояснення свідка ОСОБА_4 не можуть бути допустимим доказом через те, що він не був попереджений перед їх дачею про кримінальну відповідальність та вони були надані суду через інспектора поліції ОСОБА_7, який є зацікавленою особою. Також, апелянт звертає увагу і на ту обставину, що після складання відносно нього протоколу, він не був відсторонений поліцейськими від керування транспортним засобом, у зв'язку з чим дії останніх не узгоджуються з формулюванням правопорушення.

Між тим, ОСОБА_3 на адресу апеляційного суд надіслав заяву в якій просив розгляд його апеляційної скарги провести за його відсутності (а.с. 56). Крім цього, будучи належними чином повідомлена, адвокат Дутка К.Ю. теж в телефонному режимі повідомила апеляційний суд про те, що в судове засідання по розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 не з'явиться, просила його провести за її відсутності (а.с. 62).

Враховуючи вказані обставини та керуючись ч.6 ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги ОСОБА_3 як за його відсутності так і за відсутності його захисника - адвоката Дутки К.Ю.

Тому, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи. Зазначені вимоги закону судом дотримані.

Як убачається з матеріалів справи суддя першої інстанції, всебічно розглянув справу, об'єктивно оцінив добуті докази, з'ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.

Зокрема вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 522793 від 14.01.2018 року, складеному уповноваженою на те особою у відповідності до вимог закону, з якого вбачається те, що водій ОСОБА_3 14.01.2018 року в м. Глухів Сумської області по вул. Веригінська керував транспортним засобом марки ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини роту), від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім цього, ОСОБА_3 відмовився і від надання будь-яких письмових пояснень, підпису протоколу та отримання його примірника (а.с. 2);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 які вказують на те, що 14.01.2018 року в їх присутності відносно водія ОСОБА_3 було оформлено матеріали про адміністративне правопорушення, в їх присутності водій ОСОБА_3 відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння як на місці зупинки за допомогою спеціального технічного пристрою алкотестер-газоаналізатор 6810 так і пройти такий огляд в Глухівській ЦРЛ. Крім цього, свідки засвідчують і факт відмови ОСОБА_3 від надання будь-яких пояснень, підписання і отримання копій складеного відносно нього протоколу та надання поліцейським посвідчення водія (а.с. 4,5);

- поясненнями допитаного в ході судового розгляду справи інспектор Глухівського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11, який пояснив, що він зі своїм напарником ОСОБА_5 в ніч з 14 на 15 січня 2018 року приступили до чергування і біля 23 годин 50 хвилин перебуваючи на вулиці Веригінська помітили, як на гнучкому зчепленні здійснюється буксирування автомобіля марки «ВАЗ-2105», оскільки в зимову пору гнучке зчеплення забороняється, вирішили зупинити та пересвідчитись у безпечності буксирування вказаного автомобіля. Так, зупинивши дані автомобілі його напарник пішов до водія першого автомобіля, який здійснював буксирування, а він підійшов до другого водія який сидів за кермом автомобіля ВАЗ 2105. Представившись, він запропонував водію надати документи, які у нього були відсутні, і оскільки у водія були явні ознаки алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю), запропонував пройти огляд на стан сп'яніння на місці, але водій ОСОБА_3 категорично відмовився. Тому, вони з напарником зупинили автомобілі таксі та запросили двох свідків бути присутніми при огляді на стан сп'яніння ОСОБА_3 Вже в присутності свідків, які зазначені в протоколі, водію ОСОБА_3 повторно пропонувалось пройти огляд на стан сп'янінням на місці, або ж в Глухівській ЦРЛ, проте останній в присутності свідків категорично відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, та надати будь-які пояснення і отримувати копію протоколу. В подальшому він відібрав від даних свідків пояснення та склав адміністративний протокол на водія ОСОБА_3 про його відмову від проходження огляду на стан сп'янінням. При цьому в судовому засіданні надав копію відеозапису зупинки транспортного засобу та відмови водії від проходження огляду на стан алкогольного сп'янінням;

- поясненнями свідка ОСОБА_9 який в ході судового розгляду справи вказав на те, що був запрошений працівниками поліції 14.01.2018 бути присутніми при оформленні адміністративного матеріалу на водія ОСОБА_3, який в його присутності відмовився на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп'янінням на місці та проїхати в Глухівську ЦРЛ, а також надавати будь-які пояснення та отримувати копію протоколу;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_12, який за викликом до суду не з'явився, але надав заяву про слухання справи без його участі у зв'язку з хворобою. В даній заяві пояснив, що дійсно був свідком факту відмови громадянина ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, як на місці продувши прилад Драгер так і в медичному закладі, а також від отримання копії протоколу. Крім того, зазначив, що гр. ОСОБА_3 вів себе неадекватно та зухвало (а.с. 37).

Крім цього, апеляційний суд враховує і матеріали наявного у справі відеозапису подій за 14.01.2018 рік, який виступав як предметом дослідження суду першої інстанції, так був вивчений і судом апеляційної інстанції в ході оцінки матеріалів справи та доводів апеляційної скарги. Так, з наявного відео вбачається, що працівниками поліції дійсно був зупинений автомобіль ОСОБА_3, після його зупинки до нього підійшов працівник поліції та відрекомендувавшись пропонує надати ОСОБА_3 документи, а в подальшому пройти огляд на стан сп'яніння, але той відмовився. На іншому ж відео, вбачається, як ОСОБА_3 працівник поліції повторно пропонує пройти огляд на стан сп'янінням на місці за допомогою газоаналізатору або ж проїхати для огляду в Глухівську ЦРЛ при свідках, хоча самих свідків на відео не вбачається, але останній категорично відмовився.

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірним та беззаперечним.

Щодо доводів ОСОБА_3 про те, що складений відносно нього протокол не є належним доказом його вини, оскільки в ньому не чітко сформульована суть допущеного ним порушення, зокрема не зрозуміло від якого саме огляду він відмовився та у який спосіб, на місці зупинки чи в закладі охорони здоров'я, то їх слід визнати безпідставними та такими, що не виключають доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненому правопорушенні, оскільки по-перше в даному протоколі містяться чіткі посилання на те, що у водія виявлено ознаки алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини роту), що безумовно свідчить про його відмову від огляду саме на стан алкогольного, а не будь-якого іншого, сп'яніння, а по-друге, хоч в протоколі і міститься фраза про те, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду у встановленому на те законом порядку, без зазначення де саме, однак інші матеріали справи, зокрема пояснення свідків та долучений відеозапис з місця події, безумовно свідчать про те, що ОСОБА_3 відмовлявся як від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці його зупинки за допомогою спеціального технічного пристрою Драгер, так і в закладі охорони здоров'я.

Також, слід визнати безпідставними і твердження апелянта про відсутність процедури оформлення відносно нього протоколу на місці зупинки та відсутністю свідків в ході його складання, оскільки такі доводи спростовуються долученими до матеріалів справи поясненнями свідків (а.с. 4, 5). Між тим, вказані твердження апелянта виступали предметом дослідження суду першої інстанції, їм надана вірна оцінка з якою за встановлених обставин погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, суд обґрунтовано послався на те, що п. 2.5 Правил дорожнього руху України встановлений безперечний обов'язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Таким чином, сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Також, не виступають підставою для скасування оскаржуваної постанови суду і доводи апелянта в частині того, що допитаним в ході судового розгляду справи свідком ОСОБА_9 було вказано на те, що він не читав зміст підписаних ним пояснень, оскільки фактично він в залі суду підтвердив їх зміст, водночас повторно надані письмові пояснення іншого свідка - ОСОБА_10 узгоджуються із поясненнями свідка ОСОБА_9 та безпосередньо вказують на факт відмови водія ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння як на місці його зупинки так і в закладі охорони здоров'я.

Щодо тверджень апелянта про безпідставне не здійснення ним допиту свідка ОСОБА_10, то їх слід визнати безпідставними, оскільки суд вжив заходів по його виклику в судове засідання, однак через стан здоров'я останнього той в нього не з'явився, при цьому надав суду повторно письмові пояснення в яких виклав ідентичні обставини як і в попередньо наданих ним поясненнях, однак додавши вказівку про зухвалу поведінку ОСОБА_3 в ході складання відносно нього поліцейськими протоколу, що безпосередньо узгоджується із переглянутим апеляційним судом відеоматеріалом. Підстав не довіряти поясненням свідка ОСОБА_10 суд не вбачає, оскільки вони є логічні та послідовні.

Також, слід визнати безпідставними і твердження ОСОБА_3 про не здійснення судом допиту інспектора поліції ОСОБА_5 та його сина ОСОБА_6, оскільки вони нічим не обґрунтовані, зокрема апелянт не наводить конкретних доводів того, що саме вказані особи могли повідомити суду та яким чином така інформація могла виключити його вину у вчиненому ним адміністративному правопорушенні.

Не відповідають дійсності і доводи апелянта про безпричинну зупинку його транспортного засобу поліцейськими, оскільки інспектор Кривенко В.П. в ході його судового допиту пояснив, що підставою такої зупинки виступило буксирування транспортного засобу ОСОБА_3 на гнучкому щепленні, що заборонено у використанні в зимову пору року.

Також, не виключає вини водія ОСОБА_13 і його доводи в частині не відсторонення поліцейськими його від подальшого керування транспортним засобом після складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дана обставина хоч і має місце, однак вона не виключає склад передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення.

З огляду на викладене апеляційний суд не вбачає підстав для того, щоб стверджувати, про допущення судом в ході розгляду справи невідповідності висновків фактичним обставинам справи та допущення судом порушення норм матеріального та процесуального права.

Тому, всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_3, апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, вмотивованим та законним і не вбачає підстав для його скасування та закриття провадження у справі, як того просить ОСОБА_3, а тому, повинно бути залишено без зміни, а вимоги апеляційної скарги ОСОБА_3 без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 02 березня 2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіФілонова Ю. О.