Провадження № 33/779/114/2018
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Кишакевич Л.Ю.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді встановлено, що у протоколах про адміністративні правопорушення серії БР № 153785 та серії БР № 218233 від 19 серпня 2017 року зазначено, що 19 серпня 2017 року о 00.56 год. по вул. Північний Бульвар, 2, в м. Івано-Франківську, ОСОБА_2 керував автомобілем «Nissan Juke 1.6», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. Крім того, 19 серпня 2017 року о 13.00 год. по вул. Незалежності, 148, в м. Івано-Франківську, ОСОБА_2 керував автомобілем «Nissan Juke 1.6», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. Вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_3 в поданій апеляційній скарзі просить, поновивши строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати її, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 та він не були повідомлені про час та місце розгляду справи, суд безпідставно розглянув справу у їх відсутність. На адресу - м. Київ, вул. Калинова, 8/6, ОСОБА_2 повідомлень не направлялося та про прийняте рішення по справі не повідомлялось. Звертає увагу на те, що суддя не взяв до уваги те, що в його заяві від 10 жовтня 2017 року № 02-10 було зазначено дати неможливості прибуття в судове засідання, серед яких була дата «23 жовтня 2017 року». Посилається на те, що про винесення постанови стало відомо безпосередньо 06 лютого 2018 року при ознайомленні з матеріалами справи.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що, на його думку, при винесенні постанови судді грубо проігноровано та порушено норми матеріального та процесуального права, грубо порушено конституційні та процесуальні права ОСОБА_2, доступ до правосуддя, взагалі не з'ясовано обставини, що мають значення для справи, одноособово, без участі особи та його захисника незаконно зроблено висновки, які повністю суперечать та не відповідають фактичним обставинам справи, не надано належної правової оцінки наявним в матеріалах справи сфальсифікованим доказам та обставинам. Вважає, що суддя підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду в відкритому судовому засіданні з участю ОСОБА_2 та його захисника. Викладає відомі фактичні обставини. Посилається на те, що співробітники поліції діяли всупереч вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння ..., затвердженої Наказом МВС та МОЗ №1452/735 від 09 листопада 2015 року, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, Закону України «Про національну поліцію» та інших норм. Вказує, що суддя суду першої інстанції грубо порушив права ОСОБА_2 на захист та доступ до правосуддя, закони України та Конституцію України, оскільки жодним чином не повідомив про місце та час розгляду справи саме 23 жовтня 2017 року та без їх участі виніс постанову. Також, звертає увагу, що ОСОБА_2 є жителем ІНФОРМАЦІЯ_3. Вважає, що суддя розглянув справу з порушенням правил підсудності. Підсумовує, що суддя суду першої інстанції не дотримався вимог ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, а тому необґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП. Вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю в звязку з вищенаведеними обставинами.

В судове засідання апеляційного суду з'явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, якому роз'ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, захисник ОСОБА_3, якому розяснені права, передбачені ст. 271 КК України.

Від захисника ОСОБА_3 надійшло клопотання про допит свідків ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Клопотання задоволено частково, у частині допиту свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 відмовлено, оскільки вони не були безпосередніми очевидцями подій та не можуть обєктивно повідомити про обставини, що підлягають доказуванню в межах справи про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_2 та захисник ОСОБА_3 повідомили, що жодних інших заяв та клопотань поштою не направляли, до канцелярії суду не подавали, на адресу електронної пошти суду не надсилали.

ОСОБА_2 та захисник ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просили постанову судді скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що він знаходився в салоні автомобіля на паркувальному майданчику, коли підїхав патрульний автомобіль поліції. Автомобіль не рухався і був припаркований у допустимому місці. Працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного спяніння як на місці, так і в медичному закладі, безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення. Пояснення свідків, що долучені до протоколу, не відповідають дійсності, оскільки вони обмовляють. У звязку з незаконними діями працівників поліції подано заяву до відповідного органу та проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004398 від 24 жовтня 2017 року, його ще не завершено. Після цього він поїхав в лікарню, де пройшов медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного спяніння, за результатами спяніння не було виявлено. Коли їхав в поліцію з приводу вилученого посвідчення водія знову був зупинений працівниками патрульної поліції. Він їм показував довідку з лікарні про те, що не перебуває у стані спяніння, однак йому сказали, що знову потрібно пройти огляд. Жодних заперечень з його сторони не було і він у протоколі написав, що не відмовляється.

В судове засідання апеляційного суду зявився свідок ОСОБА_5, якій розяснені права, передбачені ст. 272 КУпАП.

Свідок ОСОБА_5 повідомила, що перебуває з ОСОБА_2 у дружніх стосунках. Наголосила, що працівники поліції не пропонували пройти будь-який огляд на стан алкогольного спяніння. Вважає, що обставини, викладені у протоколі, не відповідають фактичним обставинам. Свідки, вказані у протоколі, його обмовляють.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, доводи захисника ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, підлягає до поновлення, оскільки як ОСОБА_2, так і його захисник ОСОБА_3 не були належним чином повідомлені про час та місце розгляду, відповідно, не були присутні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, копію постанови отримано 06 лютого 2018 року при ознайомленні з матеріалами справи, тобто строк на апеляційне оскарження постанови судді пропущено з поважних причин.

Вирішуючи апеляційну скаргу по суті, доходжу висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, постанову судді місцевого суду - скасувати та прийняти нову постанову.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вбачається, що відносно ОСОБА_2 працівниками поліції було складено два протоколи про адміністративне правопорушення, зокрема серії БР № 153785 від 19 серпня 2017 року, яким йому ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та серії БР № 218233 від 19 серпня 2017 року, яким ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Ці протоколи з додатками сформовано в окремі справи та направлено до суду.

Після надходження до суду матеріалам справи по кожному протоколу присвоєно номера справи, а саме № 344/10999/17 (протокол серії БР № 218233 від 19 серпня 2017 року) та № 344/11000/17 (протокол серії БР № 153785 від 19 серпня 2017), згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано судді Кишакевичу Л.Ю.

Діючим Кодексом про адміністративні правопорушення чітко не передбачено об'єднання справ про адміністративне правопорушення відносно однієї особи, проте в цьому випадку, застосовується аналогію закону і суд, керуючись нормами кримінального процесуального закону, які регламентують об'єднання матеріалів проваджень в одне провадження, обєднує матеріали в одну справу відповідним процесуальним рішенням.

Згідно з п. 26.1 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді автономної республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ у разі обєднання справ про адміністративні правопорушення в одну справу, обєднаній справі присвоюється номер тієї справи, яка надійшла до суду першою.

Враховуючи те, що до суду надійшли матеріали щодо декількох адміністративних правопорушень, вчинених однією особою, які розглядаються одним суддею та з метою всебічного та повного з'ясування усіх обставин справи, вони можуть бути об'єднані в одне провадження, з прийняттям відповідного процесуального рішення.

В той час, у порушення вимог закону, матеріали справ відносно однієї особи ОСОБА_2, про вчинення ним двох адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130 КУпАП 19 серпня 2017 року, не були обєднанні жодним процесуальним документом в одну справу, проте розглядались в одному судовому засіданні з винесенням остаточного рішення.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Враховуючи вищевикладену норму закону, вважаю твердження апелянта про те, що дані справи про адміністративне правопорушення повинні були передані на розгляд саме Київського районного суду м. Києва за місцем проживання ОСОБА_2 таким, що не ґрунтується на приписах ч. 1 ст. 276 КУпАП про те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а тому вважаю, що Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області мав право розглядати вказані справи, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, події відбувалися в м. Івано-Франківську.

Під час розгляду апеляційної скарги знайшли своє підтвердження доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справ 23 жовтня 2017 року.

Так, за приписами ст. 286 КУпАП справи про адміністративне правопорушення розглядаються у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

В мотивувальній частині постанови зазначено наступне: «ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи».

Проте, як в матеріалах справи, що мітить протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 153785 від 19 серпня 2017 року, так в матеріалах справи, що мітить протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 218233 від 19 серпня 2017 року, відсутні жодні відомості щодо повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи 23 жовтня 2017 року.

Крім того, в матеріалах справ також відсутні відомості про повідомлення захисника ОСОБА_3 про розгляд 23 жовтня 2017 року.

Також, суддею суду першої інстанції не було взято до уваги те, що в заяві захисника ОСОБА_3А про відкладення розгляду цієї справи 11 жовтня 2017 року, останній просив не відкладати судове засідання на 23 жовтня 2017 року, оскільки він не зможе зявитися.

Разом з тим, справи було розглянуто без участі ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які не були повідомлені про час та місце їх розгляду взагалі.

Таким чином ОСОБА_8 був позбавлений можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Наведене свідчить про грубе порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, гарантованих як Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, так і Конституцією України, зокрема права на захист.

Крім того, завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Положеннями ст. 283 КУпАП закріплено, що постанова судді повинна містити найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити також відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак).

Як вбачається із змісту постанови судді винесеної за результатами розгляду справи, суддею суду першої інстанції в порушення вказаних вище вимог закону не зясовано обставин, які мають значення для правильного розгляду справи, зокрема, щодо події адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді не містить обставин правопорушень, встановлених під час її розгляду судом та визнаних судом доведених, зазначено лише посилання на обставини, викладені у протоколах про адміністративне правопорушення.

Судом не дано належної оцінки доказам, що є в матеріалах справ.

За наведених обставин, керуючись ч.ч. 7,8 ст. 294 КУпАП, вважаю за необхідне скасувати оскаржену постанову та прийняти нову постанову, після дослідження в повному обсязі матеріалів справи про адміністративні правопорушення.

Вважаю, що спільний розгляд справ про адміністративні правопорушення за № 344/10999/17 та за № 344/11000/17 є доцільним, оскільки під час розгляду даних справ будуть підлягати з'ясуванню та доказуванню обставини щодо подій, які мали місце 19 серпня 2018 року, за участі однієї особи, яка притягається до адміністративного правопорушення, а тому їх необхідно об'єднати в одну справу.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого спяніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані спяніння.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного спяніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядку).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

Як визначено п. 3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. А згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З наведеного випливає, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгоди на проведення огляду у відповідному закладі охорони здоров'я, особа вважається такою, що відмовилася на вимогу працівника міліції пройти в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, а тому поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, оцінивши їх у сукупності, доходжу висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, по протоколу серії БР № 153785 від 19 серпня 2017 року, та про відсутність в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, по протоколу серії БР № 218233 від 19 серпня 2017 року.

Вважаю встановленим новою постановою, що 19 серпня 2017 року о 00.56 год. по вул. Північний Бульвар, 2, в м. Івано-Франківську, водій ОСОБА_2, який керував транспортним засобом «Nissan Juke 1.6», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні цього адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні апеляційного суду доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення БР № 153785 від 19 серпня 2017 року (а.с. 1 том 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с. 2, 3 том 1).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від серії БР № 153785 від 19 серпня 2017 року (а.с. 1), 19 серпня 2017 року о 00.56 год. в м. Івано-Франківську по вул. Північний Бульвар, 2, ОСОБА_2 керував автомобілем «Nissan Juke 1.6», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 1 том 1).

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений на бланку відповідного зразка, уповноваженою на те особою - інспектором роти № 3 батальйону УПП в м. Івано-Франківську сержантом поліції ОСОБА_11, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП.

Апелянт посилається на те, що працівники поліції не розяснювали ОСОБА_2 прав та обовязків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

В той час, як слідує зі змісту протоколу, ОСОБА_2 відмовився в присутності свідків поставити свій підпис на підтвердження того, що його ознайомлено з правами та обовязками, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд справи в суді м. Івано-Франківська.

Наведене розцінюється як те, що йому права та обовязки працівниками поліції розяснювалися, однак від відмовився це засвідчити своїм підписом.

Давати будь-які пояснення у протоколі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2В відмовився.

З приводу доводів про те, що ОСОБА_2 не вручили екземпляр протоколу про адміністративне правопорушення, необхідно зазначити, що у протоколі зафіксовано відмову апелянта у присутності двох свідків отримати копію протоколу.

Так, зі змісту протоколу вбачається, що апелянт відмовився в присутності свідків розписатися про те, що він зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про нього дані є правильні.

Відомостей про те, що апелянт мав намір отримати копію протоколу, однак такого права працівниками поліції його у будь-який спосіб було позбавлено, матеріали справи не містять.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 пояснив, що копію першого протоколу він отримав в поліції в післяобідній час 19 серпня 2017 року.

Як вбачається з письмових пояснень свідка ОСОБА_9 (а.с. 2 том 1), він знаходився біля торгового центру «Панорама Плаза» по вул. Північний Бульвар, коли побачив, як водій автомобіля Nissan Juke, номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_12 паркував свій автомобіль на тротуар, здійснюючи рух. Весь час даний чоловік поводив себе неадекватно. Вказує, що він був присутній, коли працівниками поліції було запропоновано пройти тест на стан алкогольного спяніння у присутності двох свідків у встановленому законом порядку. Зазначає, що водій на місці відмовився проходити тест та їхати в обласний наркологічний диспансер.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_10 (а.с. 3 том 1) вбачається, що вона знаходилася біля торгового центру «Панорама Плаза» по вул. Північний Бульвар. Бачила, як автомобіль Nissan Juke, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 здійснив рух та припаркувався на тротуарі. Вказує, що вона була присутня при тому, як даний водій відмовився проходити тест на стан алкогольного спяніння у присутності двох свідків. Зазначає, що він та жінка, яка була з ним, поводили себе агресивно та неадекватно, неодноразово не виконували законні вимоги поліцейських.

Сумнівів у зацікавленості чи упередженості вказаних свідків немає, пояснення отримані у встановленому законом порядку передбаченими способами, засвідчені їхніми власноручними підписами.

Сторона захисту стверджує, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, однак такі доводи спростовуються наведеними доказами, що є в матеріалах справи.

Відомості, які вбачаються з пояснень свідків, вказують на те, що він виконував функції водія під час руху транспортного засобу, тобто керував транспортним засобом, а тому апелянт є субєктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до пункту 27 Постанови ПВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, або з ознаками спяніння, керувала транспортним засобом.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Сторона захисту не наводить жодних заперечень щодо законності підстав вважати працівнику поліції, що ОСОБА_2, з огляду на виявлені ознаки алкогольного спяніння, перебуває в такому стані.

Так, оскільки у водія ОСОБА_2 було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, працівник поліції мав право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

У протоколі вказано про наступні ознаки алкогольного спяніння ОСОБА_2 - нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота.

Аналіз письмових пояснень свідків теж дає підстави для висновку про наявність ознак алкогольного сп'яніння.

Також, сукупність доказів по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозвязку підтверджують, що ОСОБА_2 на пропозицію працівника поліції відмовився пройти огляд на стан сп'яніння як з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу працівником поліції, так і у відповідному закладі охорони здоров'я, відповідно, поліцейський мав всі підстави скласти протокол про адміністративне правопорушення, а тому доводи апелянта в цій частині не знайшли свого підтвердження.

За змістом п. 5 Розділу 2 Інструкції, саме на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан спяніння, поліцейський надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Матеріали справи не містять відомостей про те, що апелянт висловлював вимогу про таке, і поліцейськими її було проігноровано. ОСОБА_2 не вказує, що він мав намір оглянути сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, тому доводи апеляційної скарги в цій частині не є слушними.

Так само, обставини та причини зупинки транспортного засобу, а також обставини того, чи був ОСОБА_2 відсторонений від керування автомобілем та чи був його транспортний засіб переданий іншій особі для керування, щодо доставки автомобіля для зберігання на штрафний майданчик, не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо відмови водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Апелянт, стверджуючи про свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, фактично заперечує факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, однак не наводить жодних доводів, які б свідчили, що він погодився на законну вимогу працівника поліції.

Судження апелянта щодо його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення та пояснення свідка ОСОБА_5 не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, спрямовані на уникнення від відповідальності за фактично скоєне діяння.

При цьому свідок ОСОБА_5, як вона сама вказала, перебуває з ОСОБА_2 у дружніх стосунках, що може свідчити про її зацікавлень у результатах розгляду справи.

Ані в апеляційній скарзі, ані під час розгляду справи судом апеляційної інстанцій сторона захисту не навела переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_2 як і події, так і складу адміністративного правопорушення по протоколу серії БР № 153785 від 19 серпня 2017 року, складеному о 02 год. 14 хв., за подією яка мала місце о 00 год. 56 хв.

Перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт відмови ОСОБА_2 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного спяніння.

Таким чином, переглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, доходжу висновку, що дії ОСОБА_2 містять ознаки саме такого правопорушення, та його дії необхідно кваліфікувати саме за ч. 1ст. 130 КУпАП.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 вчинив дане адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 19 серпня 2017 року, а на час прийняття рішення апеляційним судом, тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, сплинув, то відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП це є підставою для закриття справи.

Щодо події, яка мала місце о 13 год. 00 хв. 19 серпня 2017 року, про що складено о 13 год. 14 хв. протокол серії БР № 218233 від 19 серпня 2017 року, встановлено наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 218233 від 19 серпня 2017 року (а.с. 1 том 2) вбачається, що ОСОБА_2 обвинувачується у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за наступних обставин: «19 серпня 2017 року о 13.00 год. в м. Івано-Франківську по вул. Незалежності, 148, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Nissan Juke», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.»

В графі для пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 власноруч зазначив: «Я не відмовляюсь від експертизи і 20 хвилин тому був у лікарні, де був огляд на алкогольне спяніння, який не виявив алкоголю».

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором роти № 4 БУПП в м. Івано-Франківську лейтенантом поліції ОСОБА_13

При складенні протоколу ОСОБА_2 роз'яснювалися його права і обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить власноручний підпис у протоколі.

Як вбачається з письмових пояснень свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (а.с. 2,3 том 2), ОСОБА_16 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці та в медичному закладі.

В той же час, знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду доводи сторони захисту про порушення встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Так, аналіз змісту обставин, викладених у протоколі, та аналіз письмових пояснень свідків, не діє підстав для висновку про те, що працівник поліції мав право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння, з огляду на те, що відсутні будь-які відомості про виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, що поза усяким розумним сумнівом свідчить про їх відсутність.

Відсутність таких ознак також підтверджується наданою стороною захисту довідкою № 48 виданою лікарем Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру, з якої вбачається, що ОСОБА_2 19 серпня 2017 року о 12 годині проходив медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного спяніння та його немає.

Крім того, пояснення ОСОБА_2 у протоколі про те, що він не відмовлявся від експертизи спростовують факт того, що він відмовився проходити огляд на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та проходити огляд у відповідному закладі охорони здоров'я.

Працівниками поліції не долучено до протоколу документів, які б свідчили про відмову ОСОБА_2 проходи огляд на стан спяніння в закладі охорони здоров'я при наявності його пояснень, які зазначено у протоколі, про згоду на проходження огляду, не долучено доказів направлення цієї особи для проведення огляду до Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру.

Тому, ОСОБА_2 не може вважається таким, що відмовився на вимогу працівника міліції пройти в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Так, відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, вважаю, що по протоколу про адміністративне правопорушення серії БР 218233 від 19 серпня 2017 року відносно події, яка мала місце о 13 год. 00 хв. 19 серпня 2017 року, не доведено поза всяким розумним сумнівом факт відмови ОСОБА_2 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому доходжу висновку, про відсутність в його діях події і складу даного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Доводи про незаконність дій працівників поліції та наявність відповідного кримінального провадження не впливають правильність висновків апеляційного суду, так як такі підлягають перевірці в межах кримінального провадження, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколів про адміністративне правопорушення серії БР №153785 від 19 серпня 2017 року та серії БР № 218233 від 19 серпня 2017 року відносно конкретної особи ОСОБА_2 Наявність або відсутність в діях працівників поліції ознак кримінальних правопорушень не пливає на висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, по протоколу серії БР № 153785 від 19 серпня 2017 року, складеного о 02 год. 14 хв., та про відсутність в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, по протоколу серії БР № 218233 від 19 серпня 2017 року, складеного о 13 год. 14 хв.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_17 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП - не сплачується.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику ОСОБА_3, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП по обвинуваченню за протоколом про адміністративне правопорушення серії БР 153785 від 19 серпня 2017 року, складеного о 02 годині 14 хвилин, та провадження по справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП по обвинуваченню за протоколом про адміністративне правопорушення серії БР 218233 від 19 серпня 2017 року, складеного о 13 годині 14 хвилин, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Повзло