Справа № 148/2333/17
Провадження № 33/772/119/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саламаха О. В.
Доповідач: Бурденюк С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 р. м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області Бурденюк С.І., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 05.01.2018 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 05.01.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10200 грн.) з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк у 1 (один) рік.

Згідно матеріалів справи, 06.10.2017 о 03:30 год. ОСОБА_2 у м. Біла-Церква Київської області, по бульвару Олександрійському, 145, у районі магазину «Галерея мод», керував автомобілем Mercedes, номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився у Білоцерківській міській лікарні № 4.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування постанови Тульчинського районного суду Вінницької області від 05.01.2018 року, посилаючись на те, що працівники поліції його не зупиняли, а він знаходився біля автомобіля та допомагав своєму сусіду лагодити автомобіль останнього.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_2

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 пояснив, що дійсно він 06.10.2017 близько 03:30 год. знаходився у дворі біля свого автомобіля, оскільки допомагав сусіду лагодити його автомобіль. Так як було темно, він увімкнув на своєму автомобілі світло фар. До нього підійшли працівники поліції та запропонували поїхати до медичної установи для проходження огляду на стан сп'яніння, на що він погодився. Зазначає, що автомобілем не керував.

Свідок ОСОБА_4 надав суду письмові пояснення, що 06.10.2017 біля по вул. Гайок в м. Біла Церква він виявив, що його автомобіль не заводиться, після чого він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_2 та попросив допомоги розібратись у поломці. Його автомобіль стояв навпроти автомобіля ОСОБА_2 і тому останній увімкнув світло фар , щоб було видніше, оскільки був нічний час. Коли до них під'їхали поліцейські та поставили ОСОБА_2 вимогу пройти перевірку на стан вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_2 повідомив, що ввечері вживав алкогольні напої , але автомобілем не керував.

Також свідок зазначає, що ОСОБА_2 автомобілем дійсно не керував, двигун його автомобіля не був запущений.

Заслухавши пояснення скаржника, який підтримав свою апеляційну скаргу; оглянувши поясненням свідка ОСОБА_4, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали адміністративної справи, надавши їм юридично-правову оцінку, суд , вважає що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 268 КупАП, якою регламентовано права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності , а у її відсутність така справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне оповіщення її ( особи) про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Районний суд не дотримався виконання даної норми закону, розглянув справу, не маючи жодних даних, про своєчасне сповіщення правопорушника про місце і час розгляду справи щодо нього.

У постанові суд зазначив, що порушник у судове засідання не з'явився, хоча був вчасно і належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи. Проте, у матеріалах відсутня розписка ОСОБА_2 або інший підтверджуючий документ про те, що останній повідомлений належним чином про час, день розгляду справи.

Стаття 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи і спростовується доказами повно та всебічно дослідженими під час апеляційного розгляду справи.

На порушення вимог цього Закону та вимог ст. 279, 280 КУпАП районний суд дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, не дослідивши належним чином докази по справі, хоча зобов'язаний був з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилученням речей і документів, а також іншими документами.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи і спростовується доказами повно та всебічно дослідженими під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно пояснення ОСОБА_2 щодо того, що він не керував автомобілем на той час як до нього підійшли працівники ДАІ та складання протоколу про адміністративне правопорушення підтверджується наступним.

Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 11.11.2015 року від № 1431/27858, передбачено, що ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

В протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 не відображено виключних ознак алкогольного сп'яніння щодо останнього.

Відповідно до Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», - в протоколі зазначено, що водій огляд на стан сп'яніння пройшов в установленому законом порядку.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.10.2017 року свідчить про те, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

В порушення вимог вищезазначеної інструкції п. 3.20, - висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння, який в усіх випадках безпосередньо після огляду особи складається у трьох примірниках, другий примірник видається оглянутій особі.

Однак, відповідно до протоколу та висновку на огляд, ОСОБА_2 даний висновок не отримував та не був з ним ознайомлений.

Відповідно до Інструкції ( п.3.22), - висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

З огляду на викладене, суд не може спростувати доводів особи, що притягується до адміністративної відповідальності, через відсутність у справі доказів, які беззаперечно б доводили вину ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні.

Вказане викликає сумніви у правдивості інформації, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення, і усунити вказані сумніви в апеляційного суду не має процесуальної можливості усунути вказані сумніви та суперечності, оскільки працівники поліції в судове засідання не з'явились.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах, при у мові, що ОСОБА_2 в судовому засіданні вини не визнав.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_2, апеляційний суд приходить до висновку, що при апеляційному розгляді справи не доведено, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, на суд покладається обов'язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

В зв'язку з зазначеним, постанова судді підлягає скасуванню, провадження в справі закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 55 Конституції України ст.ст. 283, 293, 294 КУ п АП

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 05.01.2018 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: