Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/273/18 Головуючий в 1-й інстанції - Рибалко Н.І.
Категорія - ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Ями Д.М. в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2016 року стосовно ОСОБА_3, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2016 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, притягнуто ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Тунісу, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, із застосуванням стягнення у вигляді позбавлення права управління транспортними засобами на строк 6 місяців.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 275,60 грн.

Як зазначено в постанові, 22.10.2016 року о 12-40 годині водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем RENAULT MEGANE, р.н. НОМЕР_3, по вул. Панфіловців в м. Запоріжжі, на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, та скоїв зіткнення з автомобілем DAEWOO LANOS, р.н. НОМЕР_2, водій ОСОБА_5 та автомобілем MITSUBISHI, р.н. НОМЕР_1, водій ОСОБА_6 В діях ОСОБА_3 є порушення вимог п.п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП, автомобілі пошкоджено, травмовані учасники ДТП, а саме: водій ОСОБА_3, водій ОСОБА_6, пасажир ОСОБА_7, малолітні пасажири ОСОБА_8 та ОСОБА_9

27.03.2018 року адвокат Яма Д.М. в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2016 року, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення, посилаючись на те, що ОСОБА_3 не отримував копію постанови суду, про її існування дізнався тільки у березні 2018 року, коли отримав повідомлення виконавчої служби. Копію постанови вперше отримано представником в приміщенні суду 19.03.2018 року. Тому, вважає, що зазначені обставини є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

По суті скарги просить постанову районного суду скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з недоведеністю винності ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для поновлення адвокату Ямі Д.М. в інтересах ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження постанови судді від 19.12.2016 року, з огляду на наступне.

Відповідно до норм, викладених у статті 289, частині 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Однак, адвокат Яма Д.М. апеляційну скаргу на постанову судді від 19.12.2016 року подав лише 27.03.2018 року, тобто із значним пропуском строку на апеляційне оскарження (кінцевий строк подачі скарги припадав на 29.12.2016 року).

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 судом направлялася судова повістка на адресу, вказану у протоколі про адміністративне правопорушення, однак вона була повернута без вручення адресату з позначкою «за закінченням терміну зберігання», оскільки ОСОБА_3 не з'являвся на пошту за її отриманням (а.с.33). Правильність відомостей, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, засвідчено його особистим підписом, будь-яких заперечень щодо відомостей, зазначених у протоколі про адмінправопорушення, останній не надавав. В протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 495402 від 15.11.2016 року вказано місце розгляду справи про адміністративне правопорушення (Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя), про що було повідомлено ОСОБА_3 під підпис. Також в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_3 від 15.11.2016 року, в якій останній зазначав, що ДТП відбулась внаслідок його вини, яку він визнає, та просив закрити кримінальне провадження (а.с.25) та копія постанови про закриття кримінального провадження від 15.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в якій, зокрема, прийнято рішення про направлення копії цієї постанови разом з копіями матеріалів начальникові патрульної поліції у м. Запоріжжя для притягнення водія ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.4-6). В матеріалах справи також наявна квитанція, зі змісту якої вбачається, що 17.01.2017 року ОСОБА_3 було сплачено судовий збір в сумі 275,60 грн., тобто у розмірі, який був визначений постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2016 року (а.с.35) та лист начальника Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Лисик В.Р., в якому містяться відомості про те, що 12.01.2017 року ОСОБА_3 направлено повідомлення про позбавлення його права керування транспортними засобами та необхідність здачі посвідчення водія (а.с.36). Всі ці обставини, свідчать про те, що ОСОБА_3 був обізнаний про те, що в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя буде розглядатися справа відносно нього. На переконання суду апеляційної інстанції, поведінка ОСОБА_3 свідчить про його намагання уникнути відповідальності за скоєне. Останній мав об'єктивну можливість як особисто приймати участь при розгляді справи, так і оскаржити постанову у передбачений законом строк, однак не скористався своїми правами.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Як встановила судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України в постанові від 01 жовтня 2015 року №5-103кс15, для особи, яка оспорює рішення, ухвалене за викликом цієї особи, але без її участі, початком (початковим моментом) перебігу строку для подання апеляційної скарги є момент проголошення такого рішення.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Виходячи із системного аналізу норм права, права захисника є похідними від прав особи, захист якої він здійснює. А тому, посилання адвоката на той факт, що про оскаржувану постанову ОСОБА_3 не було відомо, на строки апеляційного оскарження не впливає і саме по собі не свідчить про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Інші докази, які б могли бути підставою для поновлення пропущеного з поважних причин строку, в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення адвокату Ямі Д.М. строку на апеляційне оскарження постанови судді від 19.12.2016 року стосовно ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

відмовити адвокату Ямі Д.М. в інтересах ОСОБА_3 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2016 року стосовно ОСОБА_3, у зв'язку з чим повернути йому апеляційну скаргу.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.А. Фомін