Справа № 417/5264/18
Провадження № 3/417/43/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2018 р. с. Марківка Луганської області

Суддя Марківського районного суду Луганської області Дідоренко А.Е., розглянувши матеріали, що надійшли із Головного Управління ДФС у Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, права передбачні ст.268 КУпАП та ст.ст.10,63 Конституції України розяснено,-

в с т а н о в и в:

02.02.2018 року старший оперуповноважений з ОВС 4 сектору управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО Головного управління ДФС у Луганській області майор податкової міліції ОСОБА_2 склав протокол про адміністративне правопорушення №16 за ч.1 ст.164 КУпАП відносно громадянки ОСОБА_1.

Згідно даного протоколу 02.02.2018 о 12-00 год. ОСОБА_1 за адресою: Луганська область, Марківський район, с.Бондарівка, вул.Леніна (Дружби) б.18 здійснювала зберігання та реалізацію паливно-мастильних матеріалів за ціною 27 (двадцять сім) гривень за літр та реалізувала 5 (літрів) бензину марки «А-92» на загальну суму 135 грн., чим порушила вимоги ст. 58 ГК України та за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 зявилася, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, вважає себе ні в чому не винною, на фото її не має, всі підписи її змусили поставити, дати інші свідчення відмовилася на підставі ст.63 Конституції України, просила справу розглянути на підставі тих доказів, що є у справі.

Суд, оцінивши докази та зясувавши обставини справи не вбачає у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, з огляду на наступне.

Згідно з п.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно дост.9 ч.1 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», передбачає, що згідно ст.245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст.251 КУпАП)

Аналогічні положення містить і Постанова Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 року №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», яка передбачає, що згідно ст.245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності з законом. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так відповідно до диспозиції ч.1 ст.164 КУпАП законодавцем встановлена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до частин 1 і 2 статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Поняття підприємницької діяльності визначається у ч.1 ст.42 ГК України, як вид господарської діяльності, тобто самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно протоколу №16 від 02.02.2018 ОСОБА_1, 02.02.2018 о 12-00 год. за адресою: Луганська область, Марківський район, с.Бондарівка, вул.Леніна (Дружби) б.18 здійснювала зберігання та реалізацію паливно-мастильних матеріалів за ціною 27 (двадцять сім) гривень за літр та реалізувала 5 (літрів) бензину марки «А-92» на загальну суму 135 грн.

Згідно протоколу свідків по справі немає, понятих не залучали, на фототаблицях долучених до протоколу стоїть чоловік, а не жінка, лиця якого не видно, який не здійснює реалізацію бензину. ОСОБА_1 себе винною не визнала, на фототаблицях себе не виявила, крім того на них зроблено вказівку, що ці фото здійсненні за невідомою їй адресою, за якою адресою на фото не вказано (а.с.14-15).

Правова природа адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, оскільки Європейський суд з прав людини у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

А згідно ч.3 статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже приходжу до висновку, що матеріали адміністративного правопорушення не містять достатніх доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення відповідальність за яке настає на підставі ч.1 ст.164 КУпАП, отже в її діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП.

Стаття 247 КУпАП передбачає обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення. Так зокрема п.1 ч.1 ст.247 КУпАП встановлює, що провадження в справі про адміністративне правопорушенняне може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин як відсутність події і складу адміністративного правопорушення

Відповідно до положень ст.284КУпАП при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП виноситься постанова про закриття справи

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України «Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення».

Оскільки судом робиться висновок про відсутність події та складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 61,62 Конституції України , ст. ст.7, 9, 40-1,164 ч.1, 221, 245, 247 ч.1 п.1, 246,248,249,251,252,276,278, 280,283-285,294, КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Марківський районний суд Луганської області.

Суддя А.Е. Дідоренко