Справа № 461/200/18 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/783/361/18 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

Головуючого судді - Галина В. П.

з участю правопорушника - ОСОБА_1

захисника - ОСОБА_2

прокурора - Курача Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 12 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП, -

встановив:

постановою Галицького районного суду м. Львова від 12 березня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 352,40 грн. судового збору.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1, будучи депутатом сьомого демократичного скликання Львівської міської ради у відповідності до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.2 ст.52 вказаного закону, несвоєчасно 27.12.2017 року о 17:47 год. повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, зокрема про отримання ним 04.04.2017 року доходу в сумі 355731,83 грн. від продажу транспортного засобу - автомобіля марки Ford модель Mondeo, 2012 року випуску, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вищевказану постанову оскаржила адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1

У апеляційній скарзі просить постанову Галицького районного суду міста Львова від 12 березня 2018 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1- скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1. ст. 247 КУпАП.

Вважає оскаржувану постанову необгрунтованою, такою, що не відповідає вимогам закону.

Вказує, що суд першої інстанції, всупереч вимогам ч.1 ст.280 КУпАП взагалі не з'ясовував питання вини ОСОБА_1, а відповідальність за правопорушення, передбачене статтею 172-6 КУпАП настає за умови, якщо таке вчинене з прямим або непрямим умислом. Якщо таке правопорушення вчинене з необережності, відповідальність за цією статтею не настає.

Зазначає, що працівник УЗЕ, який складав протокол, так і прокурор неправомірно ототожнив дату виявлення правопорушення із датою складання протоколу. Це є зовсім різні в часовому проміжку моменти, кожний з яких мав би бути встановлений в судовому засіданні. А суд першої інстанції невірно встановив місце вчинення адміністративного правопорушення, відтак мав місце поверхневий розгляд справи.

Заслухавши пояснення правопорушника та в його інтересах захисника на підтримку поданої апеляції, прокурора, який заперечив апеляцію, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Судом першої інстанції встановлено факт отримання ОСОБА_1 доходу від продажу транспортного засобу та повідомлення НАЗК про зміни у майновому стані 27 грудня 2017 року.

Покликання апелянта про відсутність у ОСОБА_1 умислу щодо несвоєчасного подання такої декларації є неспроможним і суд апеляційної інстанції таке до уваги не бере, оскільки адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.176-2 КУпАП - є правопорушенням з формальним складом, для констатації наявності якого встановлення суспільно-небезпечних наслідків не вимагається, і суб'єктивна сторона якого може виявлятися як в умисній так і в необережній формі вини.

Відповідно до статті 68 Конституції України: кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

ОСОБА_4 знав обов'язок повідомляти НАЗК про суттєві зміни в майновому стані впродовж 10 днів. Це зокрема підтверджується, поясненнями ОСОБА_1 від 07 грудня 2017 року (а.с.20), у яких він вказує про обізнаність з вимогами закону України «Про запобігання корупції», однак вказати про суттєві зміни він «забув в силу своєї зайнятості».

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі.

Що ж стосується покликання апелянта про неправильність встановлення місця вчинення адміністративного правопорушення апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки таке не має істотного значення при розгляді справ про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-6 КУпАП та жодним чином не впливає як на факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 так і на кваліфікацію його дій.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає підставними доводи апелянта про те, що місцевий суд наклав на ОСОБА_1 стягнення поза межами строку накладення такого стягнення, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст.38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно з п.7 ст.247 КУпАП якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення цей строк закінчився, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 09 січня 2018 року зазначено, що датою вчинення правопорушення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією є 00:00 год. 15 квітня 2017 року, а датою виявлення правопорушення є дата складення протоколу, тобто 09 січня 2018 року (а.с.5).

Такі міркування апеляційний суд вважає помилковими у частині дати виявлення правопорушення.

Так днем вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, слід вважати наступний день після закінчення десятиденного строку, передбаченого для повідомлення про відкриття валютного рахунку в установі банку-нерезидента або про отримання доходу чи придбання майна, як зазначено у п.6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованим в МЮ України 15.07.2016 року за № 959/29089.

Отже, якщо обов'язок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані виник у ОСОБА_1 упродовж періоду з 00.00 05.04.2017 року по 23.59 год. 14.04.2017 року, то датою вчинення ним правопорушення є 15 квітня 2017 року, як вірно зазначено у протоколі.

Що стосується дати виявлення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, то нею слід вважати день виявлення уповноваженим органом не повідомлених відомостей або день опублікування несвоєчасно повідомлених відомостей про відкриття суб'єктом валютного рахунку в установі банку нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта на офіційному веб-сайті НАЗК, тобто у передбаченому законом спеціально для контролювання майнового стану суб'єктів, відкритому джерелі, належному, до того ж, антикорупційному правоохоронному органу.

Результат пошуку цієї інформації у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування показав, що днем опублікування інформації про суттєві зміни у майновому стані ОСОБА_1 на офіційному веб-сайті НАЗК є 27 грудня 2017 року (а.с.15).

Слід зазначити, що заступник прокурора Львівської області своїм листом від 28.11.2017 року, за вихідним № 02-822-17, на ім'я начальника УЗЕ у Львівській області ДЗЕ Національної поліції України повідомляв останнього про виявлення неподання ОСОБА_1 повідомлення про суттєві зміни у майновому стані внаслідок набуття у власність двох автомобілів та надав доручення провести перевірку. На виконання цього доручення був зроблений запит у Регіональний сервісний центр МВС у Львівській області, який у свою чергу, листом від 07.12.2017 року за вихідним № 31/13-10992, на ім'я начальника УЗЕ у Львівській області ДЗЕ Національної поліції України, повідомив про відчуження ОСОБА_1 04.04.2017 року автомобіля марки Ford модель Mondeo, 2012 року. Це повідомлення регіонального сервісного центру у Львівській області надійшло до УЗЕ у Львівській області ДЗЕ Національної поліції України 08.12.2017 року за вхідним №3507.(а.с.12)

Крім цього, 07,12.2017 року ОСОБА_1 на ім'я начальника УЗЕ у Львівській області ДЗЕ Національної поліції України було надано пояснення, в якому він фактично визнав вчинення правопорушення. (а.с.20)

Таким чином, днем виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а саме неповідомлення про суттєві зміни в майновому стані, зокрема про отримання ним 04.04.2017 року доходу в сумі 355731,83 грн. від продажу транспортного засобу - автомобіля марки Ford модель Mondeo, 2012 року випуску, слід вважати 08.12.2017 року, тобто день, коли ця інформаціє офіційно стала відома начальнику УЗЕ у Львівській області ДЗЕ Національної поліції України.

Отже, днем закінчення передбаченого ч.3 ст.38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення, в такому разі, слід вважати 08 березня 2018 року.

Постанову про накладення адміністративного стягнення суд першої інстанції виніс 12 березня 2018 року, поза межами строків, передбачених ст.38 КУпАП (а.с.60-61).

Оскільки на момент розгляду справи судом першої інстанції строк, передбачений ч.3 ст.38 КУпАП, закінчився, провадження в ній підлягало закриттю. Накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за межами цього строку є незаконним.

Керуючись ст.ст.247, 294 КУпАП,-

постановив:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 12 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП, скасувати, а провадження у цій справі закрити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області В.П.Галин