Справа № 161/3630/18
Провадження № 3/161/1007/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пахолюка А.М.,

при секретарі - Турук І.Р.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

захисника ПП ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, -

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, 27.02.2018 року о 16 год. 30 хв., в м. Луцьку по вул. Котляревського, 19 керуючи транспортним засобом марки «Ford» д.н.з. НОМЕР_1 виїзджаючи заднім ходом з автосервісу не впевнився в безпечності маневру та скоїв наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_2, чим порушив вимоги п.п.10.9 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження,.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав, заперечив раніше надані свої письмові пояснення та пояснив, що 27.02.2018 року проводив ремонт ходової підвіски належного йому автомобіля НОМЕР_3 на автосервісі, що по вул. Котляревського, 19 в місті Луцьку. Пояснив суду, що після того як автомобіль був зремонтований, він особисто сів за кермо і почав виїзджати з приміщення автосервісу на вулицю, однак, з?ясувалося, що після ремонту не була перевірена гальмівна система автомобіля, і побачивши позаду автомобіль «Toyota», він не зміг вчасно загальмувати, що і стало причиною ДТП. Після ДТП він трохи відїхав автомобілем вперед, оскільки, зіткнення відбулося таким чином, що дверкою прижало ногу пасажиру автомобіля «Toyota».

Вважає, що причиною ДТП в даному випадку є порушення працівниками автосервісу ПП ОСОБА_3 правил ремонту автомобіля, оскільки, ними не було належним чином перевірено роботу педалі гальм і не попереджено його про цю обставину. На підтвердження своїх доводів також надав суду висновок експерта №109 від 19.03.2018 року, яким встановлено, що гальмівна система автомобіля знаходилася в робочому стані, а збій у її роботі виник в результаті неналежно проведених робіт на СТО із-за великої величини зазору між фрикційними накладками гальмових колодок та робочою поверхнею гальмового диска після декількох повторних натискань на педаль гальм після ДТП. Висновком також встановлено, що з технічної точки зору у нього не було можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Toyota».

Захисник ОСОБА_1 ОСОБА_2, у судовому засіданні позицію свого підзахисного підтримала. Вказувала, що працівниками СТО ПП ОСОБА_3 було порушено правила проведення ремонту автомобіля його підзахисного, що підтверджується висновком вищевказаної експертизи. Зазначила, що протокол поліцейськими складено без повного та всебічного зясування обставин справи, допитані свідки не підтвердили вину ОСОБА_1 у ДТП, у звязку з чим відсутні підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності і провадження підлягає закриттю.

Потерпілий ОСОБА_5 у минулому судовому засіданні пояснив, що 27.02.2018 року о 16 год. 30 хв., в м. Луцьку по вул. Котляревського, 19 знаходився своїм автомобілем НОМЕР_2 на площадці автосервісу. Із приміщення СТО почав виїзджати автомобіль «Ford», яким як виявилося в подальшому керував ОСОБА_1 Під час руху заднім ходом вказаний автомобіль за два метри до його автомобіля різко змінив траєкторію руху, не встиг загальмувати, внаслідок чого відбулося зіткнення.

Захисник ПП ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що будь-якої вини працівників СТО, яке належить ПП ОСОБА_6 не має, оскільки, ОСОБА_1 зі своєї вини не переконався у безпечності руху заднім ходом. Зазначив, що висновок експертизи належним чином не підтверджує вину працівників СТО, оскільки, огляд автомобіля НОМЕР_4, що належить ОСОБА_1, проводився експертом через тиждень після ДТП і експертом встановлювалися обставини ремонту лише зі слів ОСОБА_1, а тому вважає такий доказ неналежним. Натомість вказує, що вина останнього у ДТП належним чином підтвердження протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та показаннями допитаних в судовому засіданні свідків.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, потерпілого, захисника ПП ОСОБА_3, всебічно, повно та обєктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність учасників дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 069101 від 27.02.2018 року (далі протокол) вбачається, що 27 лютого 2018 року о 16 год. 30 хв., в м. Луцьку по вул. Котляревського, 19 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_5 Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Наведене обєктивно підтверджується також схемою дорожньо-транспортної пригоди (а.с.2).

Відповідно до вищевказаного протоколу ОСОБА_1В ставиться у провину порушення вимог п.п. 10.9 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), яким встановлено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Будь-яких належних, допустимих і беззаперечних в розумінні закону доказів на спростування вищевказаного в матеріалах справи немає, правопорушником в ході розгляду справи надано не було.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 про відсутність його вини у вчиненні даного правопорушення у звязку з тим, що ДТП сталася з вини працівників СТО ПП ОСОБА_3 внаслідок неналежного ставлення їх до своїх обов?язків, суд до уваги не приймає, оскільки, вони є припущеннями і не підтверджуються жодними належними доказами, виходячи з наступного.

Зокрема, схема ДТП підписана обома учасниками і жодних зауважень, в тому числі, щодо невідповідності внесених у неї даних, під час її складання не вносилося, що не заперечувалося ними й в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що являється працівником автосервісу ПП ОСОБА_3 та 27 лютого 2018 року виконував ремонт ходової підвіски автомобіля НОМЕР_4, який належить ОСОБА_1 З гальмівною системою ніяких робіт не проводилося і гальмівні колодки не знімалися. Після закінчення ремонту зазначеного автомобіля, ОСОБА_1 сів за кермо і коли були відкриті двері боксу, то ОСОБА_1 без попереднього дозволу та погодження виїхав з приміщення СТО на площадку, де і в подальшому відбулося зіткнення з іншим автомобілем.

Факт ремонту автомобіля саме ОСОБА_7 підтвердив також в судовому засіданні ОСОБА_1

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 також підтвердили факт ДТП, зазначивши, що автомобіль «Ford» під час виїзду із СТО заднім ходом різко змінив напрямок руху внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Toyota». Після зіткнення, автомобіль «Ford» відїхав на 3-5 метрів вперед та зупинився. Вказані обставини узгоджуються із поясненнями ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні, а також із схемою ДТП.

За таких обставин, суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1В та його захисника про несправність гальмівної системи у його автомобілі, оскільки, як встановлено судом, після ДТП автомобіль «Форд» відїхав декілька метрів та зупинився, що свідчить про належну роботу гальмівної системи у момент ДТП.

Крім того, ОСОБА_1, починаю рух заднім ходом на автомобілі, зобов?язаний був у відповідності до п.п.2.3. «а» ПДР перевірити і забезпечити технічно справний стан свого транспортного засобу. Однак, як ствердив ОСОБА_1 в судовому засіданні, він такі дії саме у момент коли починав виїзджати із СТО не вчинив.

Щодо наданого висновку експерта №109 від 19.03.2018 року (а.с.9-13), та пояснень допитаного в судовому засіданні експерта ОСОБА_10, який підтвердив правильність таких висновків, то суд критично ставиться до зазначеного доказу та не бере його до уваги, виходячи з наступного. Із змісту вказаного висновку вбачається, що огляд проводився 07.03.2018 року, тобто, через вісім днів після ДТП (а.с. 8 зворот). Тому висновок експерта про збій в роботі гальмівної системи з причини неналежно виконаних робіт на СТО ПП ОСОБА_3 не можна вважати беззаперечним, так як, наявність такого тривалого проміжку часу між ДТП та оглядом автомобіля експертом допускає можливість його повторного ремонту в будь-якому іншому місці, що не спростовано ОСОБА_1 в судовому засіданні. Експерт ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначив, що йому невідомо, яким чином було доставлено автомобіль «Ford» для огляду.

Крім того, експерт зробив висновок про те, що ремонті роботи автомобіля «Ford» проводилися лише на СТО, що належить ПП ОСОБА_3, виходячи лише із даних, зазначених у клопотанні захисника ОСОБА_2 Такий висновок експерта не підтверджений належним чином, оскільки, за змістом зазначеного документу представники СТО ПП ОСОБА_3 не були присутні під час огляду автомобіля та не надавали експерту жодних пояснень з цього приводу (а.с. 8 зворот).

Враховуючи наведене, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, внаслідок порушення п.п. 10.9 ПДР.

Обираючи вид адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, всі обставини справи та дані про особу правопорушника.

Обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність суд по справі не вбачає.

Враховуючи характер та ступінь небезпеки вчиненого, а також ті обставини, що ОСОБА_1 має постійне місце проживання, з метою попередження вчиненню нових правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченому санкцією статті 124 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок за наступними реквізитами: найменування суду - Луцький міськрайонний суд Волинської області, назва податку - 22030106 "Судовий збір" (ДСА України), банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, отримувач коштів - ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за .

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк