13.04.2018 Справа № 756/2482/18
Ун.№756/2482/18
Пр.№3/756/1687/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2018 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Житомирської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, та проживає за адресою: АДРЕСА_2

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, 14 січня 2018 року близько 10 год. 41 хв., рухаючись в с. Пугачівка Коростенського району Житомирської області, керував автомобілем «ВАЗ», д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився зі згоди водія, за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора алкотест «DRAGER» в присутності двох свідків, в результаті чого було виявлено вміст алкоголю в кількості 0.73 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил Дорожнього руху.

Свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не визнав. Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності просив закрити провадження, в зв'язку з тим, що надані на підтвердження вини ОСОБА_1 докази зібрані з порушенням вимог чинного законодавства.

З Акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що даний акт не містить підпису ОСОБА_1 про згоду з результатом такого огляду.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно ч.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008, водій транспортного засобу , що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Однак відсутні відомості, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку направлявся до закладу охорони здоров'я для проведення огляду на стан сп'яніння.

Інструкцією з експлуатації газоаналізатору «Alcotest 6810» визначено інтервали технічного обслуговування приладу - перевірка калібровки, яка має проводитися кожні шість місяців. Відповідно до роздруківки приладу Drager «Alcotest 6810», яким проведено огляд водія, останнє калібрування приладу відбувалось з порушенням вказаного 6 місячного строку, а саме 07.03.2016.

Оскільки перевірка водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння проводилась за допомогою приладу Drager «Alcotest 6810» 14.01.2018, то суд вважає, що його показники не можуть бути допустимими.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає, зокрема, у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. За вказане правопорушення передбачено санкцію у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Частинами 1 - 3 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 129 Конституції України, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-VIII встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Згідно частинам 1, 3 ст. 7 вказаного Закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом; доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

За змістом ст. ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, і однією із таких презумпцій є закріплена в ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, відповідно до якої особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Тобто, особа не зобов'язана доказувати свою невинуватість і її поведінка вважатиметься правомірно, доки не буде доказано зворотне.

У Рекомендації No R (91) 1 Комітета Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції», одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов'язку нести тягар доказування саме для адміністративного органу.

Вказане правило є нічим іншим, як складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов'язку доводити свою невинуватість.

Відповідно до положень ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Всі сумніви в даному випадку суд, у відповідності до ст.62 Конституції України, трактує на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що згідно п.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституцією України, ст.247 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А. М. Майбоженко