Провадження № 3/643/59/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2018 року Суддя Московського районного суду м. Харкова Довготько Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого водієм ТОВ «Нова Пошта», одруженого, який має малолітню дитину ОСОБА_2, 16.07.2009року народження, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

13.11.2017 року приблизно об 20 год. 45 хв. в м. Харкові, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Гвардійців Широнінців, 101/99 не обрав безпечної швидкості руху, чим допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3, та залишив місце події, чим завдав шкоди та порушив п.п. 12.1, 2.3б), 1.7, 2.10а) ПДР України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, та пояснив, що він 13.11.2017року рухався по вул. Дружби Народів в напрямку вул. Гвардійців Широнінців. На перехресті вул. Дружби Народів та вул. Гвардійців Широнінців йому горів зелений сигнал світлофора. Він проїхав зебру по вул. Дружби Народів, та зупинився перед зеброю по вул. Гв.Широнінців, щоб пропустити пішоходів. Після чого він почав рухатися, та боковим зором побачив, що з лівої сторони біжать двоє дітей дівчинка та хлопчик, та відразу зупинився. Дівчина пробігла прямо, а хлопчик зупинився за декілька сантиметрів від автомобіля, подивився на нього та побіг далі. Після чого він продовжив свій рух.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що 13.11.2017року він разом з дружиною переходили дорогу по зебрі на перехресті вул. Гвардійців Широнінців та вул. Дружби Народів в м. Харкові. На перехресті його пропустив автомобіль який рухався з вул. Дружби Народів на вул. Гвардійців Широнінців. Коли він вже пройшов дорогу, то побачив, що за ним дорогу переходили діти: дівчина та хлопчик. Хлопець стояв перед автомобілем та тримався за капот, а потім повільно обійшов капот та став збоку обличчям до автомобіля, який в цей момент продовжив свій рух, тим самим переїхавши дитині ногу. Хлопець пішов далі. Він пішов за хлопцем та наздогнавши його, запропонував подзвонити батькам та поліції.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п.2.3 б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.1.7 ПДР України, водії, пішоходи та пасажири зобов'язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності.

Відповідно до п.2.10а) ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобовязаний негайно зупинити транспортний засіб і залишитися на місці пригоди.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 свідка ОСОБА_4, вивчивши матеріали адміністративної справи, вбачає в діях ОСОБА_1 порушення п.п. 12.1, 2.3б), 1.7, 2.10а) ПДР України.

Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними матеріалами справи, протоколами про адміністративне правопорушення серії БД № 124003 від 14.11.2017 року та серії БД № 124002 від 14.11.2017року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що він не порушував правила дорожнього руху, то суд вважає такі доводи безпідставними, які спростовуються наведеними вище доказами, які у суду не викликають сумнівів, а інших переконливих доказів на обґрунтування своїх доводів, які б за своїм змістом спростовували висновки суду про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 КУпАП, не наведено.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків.

Згідно вимог ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення. У разі відмови в порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи, але при наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про відмову в порушенні кримінальної справи або про її закриття.

Таким чином, з урахуванням того, що закінчився визначений ст. 38 КпАП України строк притягнення до адміністративної відповідальності, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 247 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП закрити у звязку з закінченням терміну притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також може бути опротестована прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження (опротестування) цієї постанови.

Суддя Довготько Т.М.