Справа № 645/1565/18
Провадження № 3/645/790/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2018 року суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Горпинич О.В., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ФОП, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

- за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

В провадження Фрунзенського районного суду м. Харкова з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Харкові надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1, не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення sms-повідомлення, яке було отримано останнім 02.04.2018 року, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у пятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги, що судом вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило, причини його неявки до суду визнано неповажними та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1, 14 березня 2018 року о 08 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем «Mitsubishi Pagero Wagon», державний номер НОМЕР_1, рухаючись по Салтівському шосе, 262А/4 в м. Харкові, не вибрав безпечний боковий інтервал та скоїв зіткнення з автомобілем «ГАЗ А21R22-50», державний номер НОМЕР_2, що стояв.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася у звязку з порушенням водієм ОСОБА_1 вимог п. 13.1 ПДР України.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 040334 від 14 березня 2018 року та схемою місця ДТП, доданою до нього, письмовими поясненнями ОСОБА_2

Слід зазначити, що об'єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, являється порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Відповідно до вимог п. 26 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Отже, судовим розглядом встановлено в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1, відсутність обставин, що помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення, з метою виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, вважаю за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 352 гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня її вручення шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Суддя -