справа № 208/684/18
№ провадження 3/208/403/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 квітня 2018 р. м. Кам'янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, за ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

02.02.2018 року о 03:34 годині в м. Камянське по пр. В.Стуса водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21099 н.з. АЕ 7116 СХ з ознаками алкогольного спяніння, а саме нестійкою ходою, запахом алкоголю з порожнини роту, почервонінням очей. Огляд на стан спяніння був проведений за згодою водія із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків. Від проходження огляду на стан спяніння у медичному закладі ОСОБА_2 відмовився. Таким чином, ОСОБА_2 інкримінується порушення п.2.9а ПДР України та скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

До суду ОСОБА_2 надана заява, згідно якої провину у вчиненні інкримінованому йому адміністративного правопорушення він визнає повністю, прохає суд суворо не карати та розглянути справу без застосування засобів фіксації судового засідання. Додатково пояснив, що напередодні вчинення правопорушення випивав горілку у знайомих на похоронах, потім зі своїм знайомим на його авто ВАЗ 21099 їздили по місту по справах, вночі зупинились біля його дому по пр. В.Стуса 20, знайомий вирішив зайти додому. Під час очікування ОСОБА_2 побачив поруч прилади, які він розцінив як гральні автомати та викликав поліцію. Поліція пояснила, що це лотерея, яка проводиться на законних підставах. ОСОБА_2 повернувся в автівку та вирішив відігнати її до підїзду знайомого, почав рухатись, зявився екіпаж поліції, який наказав зупинитись та провів огляд на стан спяніння. Під час складання ОСОБА_2 все визнав та не оскаржував дії поліцейських. Права водія та власний автомобіль у нього відсутні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена доказами, наявними в матеріалах справи та передбаченими ст.251 КУпАП, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 330538 від 02.02.2018 року, який складений у відповідності з вимогами ст.256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України, в якому зафіксовано, що водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21099 н.з. АЕ 7116 СХ з ознаками алкогольного спяніння, а саме нестійкою ходою, запахом алкоголю з порожнини роту, почервонінням очей. Зафіксовано проведення огляду на стан спяніння за згодою водія із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків та факт відмови від підтвердження стану спяніння у медичному закладі.

- Довідкою приладу «Драгер» № ARBH-0606, згідно якої, ОСОБА_2 02.02.2018 року о 03:34 годині знаходився у стані алкогольного спяніння, виявлений рівень алкоголю 2.29%.

- актом огляду на стан спяніння б/н, згідно якого, у звязку з виявленими ознаками алкогольного спяніння, був проведений огляд на стан спяніння ОСОБА_2 за допомогою приладу «Драгер» у присутності свідків, виявлений рівень алкоголю 2.29%.

- поясненнями свідка ОСОБА_3, згідно яких, 02.02.2018 року близько 3:30 години, він був запрошений у якості свідка того, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 проходив тест на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту встановлення стану алкогольного спяніння, рівень алкоголю 2.29%.

- поясненнями свідка ОСОБА_4, згідно яких, 02.02.2018 року близько 3:30 години, він був запрошений у якості свідка того, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 проходив тест на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту встановлення стану алкогольного спяніння, рівень алкоголю 2.29%.

- поясненнями ОСОБА_2, згідно яких він визнає провину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та які не суперечать іншим матеріалам справи.

Крім того, суд враховує п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), згідно якого, судам слід ураховувати, що стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли остання почала рухатись.

Суддею досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року.

При накладені адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суддя враховує обставини визначені ст.33 КУпАП, та визнає як обставину, що пом'якшує відповідальність за адміністративне правопорушення визнання провини ОСОБА_2, обставин що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення не встановлено.

Суддя вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

В той же час, згідно п.29 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно ст.25 КУпАП, оплатне вилучення, конфіскація предметів та позбавлення права керування транспортними засобами можуть застосовуватися як основні, так і додаткові адміністративні стягнення; позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю - тільки як додаткове; інші адміністративні стягнення, зазначені в частині першій статті 24 цього Кодексу, можуть застосовуватися тільки як основні.

За одне адміністративне правопорушення може бути накладено основне або основне і додаткове стягнення.

Відповідно до ч.2 ст.30 КУпАП, позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

З огляду на викладені норми права та правову позицію ППВСУ, суддя не вбачає за можливе застосувати до ОСОБА_2 додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки з матеріалів адміністративної справи, пояснень правопорушника та відповіді на запит суду від ТСЦ МВС № 1244 не вбачається наявності у нього такого права.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст.33-35, 40-1, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя -

постановив:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінінмумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі розміром 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

На підставі ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягнути подвійний розмір штрафу, який становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір на користь держави у розмірі 352 гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не є підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

Суддя Ізотов В. М.