АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/245/18 Головуючий у І-й інстанції - Токар Н.В.
Справа №204/414/18 Суддя - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

При обставинах, викладених в постанові судді першої інстанції, зазначено, що 01 січня 2018 року приблизно о 01 год. 30 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання: АДРЕСА_1, вчинив стосовно своєї дружини - ОСОБА_2 насильство в сім'ї, тобто умисні дії психологічного та фізичного характеру, а саме: штовхнув ОСОБА_2 та ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого, могла бути завдана шкода її фізичному чи психічному здоров'ю, чим вчинив психологічне насилля в сім'ї.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначив, що з рішенням суду першої інстанції він не згоден, оскільки судом не було надано можливості належним чином висловити пояснення по обставинам справи. Також зазначив, що ОСОБА_2 на протязі тривалого часу пише на його адресу неправдиві заяви, тому з рішенням суду категорично не згоден.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1підтримав в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити, пояснюючи що ніяких дій психологічного та фізичного характеру до дружини 01 січня 2018 року він не здійснював.

В судовому засіданні також були заслухані пояснення ОСОБА_2, яка зазначила, що її чоловік постійно її тероризує, наносить побої.

Вислухавши особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення та пояснення ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КупАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Як встановлено, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають разом за адресою АДРЕСА_1, за їх показами на протязі тривалого часу мають неприязні стосунки між собою, часто виникають сварки через непорозуміння.

За поясненнями ОСОБА_2, вона заявила про сварку з ОСОБА_1, яка відбулася 01.01.2018 року, тільки після того як за місцем роботи їй дали пораду звернутися до правоохоронних органів з приводу висловлених на її адресу майбутніх погроз, про які вона також написала у своїй заяві, що по своїй суті і стали приводом для звернення в поліцію 10 січня 2018 року.

Проте об'єктивна сторона правопорушення ч. 1 ст. 173-2 КупАП виражається у будь-яких діях або бездіяльності, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого. Тобто, можливість існування погроз в майбутньому не можуть слугувати підставою для притягнення до адміністративної відповідальності особи за вказаною статтею.

Всупереч вимогам ст. 283 КУпАП постанова судді не містить основних обов'язкових елементів, наявність яких свідчить про повноту і об'єктивність з'ясування всіх обставин справи.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст.280 КУпАП в достатній мірі не з'ясував чи мала місце сама подія, чи винний ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, та в постанові не навів достатніх мотивів, на яких ґрунтується висновок про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Зокрема, в оскаржуваній постанові відсутні висновки суду з приводу того, яким саме чином усунуто суперечності зазначені в поясненнях сторін під час складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення. Оскільки, пояснення ОСОБА_2 в суді першої інстанції не були підтверджені, так як в судовому засіданні остання не була присутня.

Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що обставини про які йдеться в проколі про адміністративне правопрушення датовані 01.01.2018 року, однак звернення до органів поліції ОСОБА_2 відбулося лише 10.01.2018 року, а пояснення відібрані від ОСОБА_1 та складено протокол лише 16.01.2018 року.

Неналежним чином дослідження матеріалів справи та оформлення протоколу створює перешкоди для повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин по справі. Тому протокол не може бути належним підтвердженням вчинення правопорушення.

Судом першої інстанції при розгляді даної справи вказані суперечності, протиріччя і недоліки не усунуті, не було враховано та з'ясовано, які саме дії чи бездіяльність були вчинені, і чи взагалі зазначені обставини мають місце.

Таким чином, достатніх і переконливих доказів того, що ОСОБА_1 було вчинено домашнє насильство відносно ОСОБА_2, що є необхідними ознаками об'єктивної та суб'єктивної сторони інкримінованого останній адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не встановлено.

За таких обставин, відповідно дост. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 суд тлумачить на користь останнього, а відтак, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. Висновки в постанові судді відносно особи, яка притягується до відповідальності є необґрунтованими, тому постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі - закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2018 року, щодо ОСОБА_1, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, зач. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко