Справа № 737/49/18 Головуючий у 1 інстанції Усенко Л. М.
Провадження № 33/795/110/2018
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

Розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Куликівського районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець усадьби РТС Новгородського району Російської Федерації, не працюючий, проживаючий по АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави суму судового збору у розмірі 352 грн. 40 коп.

Як установив суд, ОСОБА_1 20 листопада 2017 року о 23 год. 05 хв. в смт. Куликівка по вул. Партизанській, 17, керував автомобілем ВАЗ 2109д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду щодо нього скасувати, мотивуючи тим, що під час його зупинки та складанні протоколу поліцейськими були допущені грубі порушення вимог чинного законодавства, їх дії носили незаконний характер.

На місці зупинки транспортного засобу за участю понятих, йому було відмовлено у проходженні огляду на стан сп'яніння. Протокол про адміністративне правопорушення складався в приміщенні поліції за відсутності понятих, які не підписували протокол, він сам в цей час перебував в іншій кімнаті.

Наголошує на тому, що від проходження медичної експертизи він не відмовлявся. Поняті підписували всі папери в окремій від нього кімнаті, лише після того, як усі документи були підписані, поліцейський показав понятим на нього, як на особу, що відмовилась від медичного огляду.

На судове засідання в районний суд він не отримував жодного повідомлення, на час розгляду справи знаходився на лікуванні у медичному закладі, йому зателефонувала секретар суду та повідомила, що в разі якщо він не може з'явитись у судове засідання,то може написати заяву про відкладення судового розгляду. Проте, справа була розглянута за його відсутності, він не зміг надати пояснення про перебіг подій тієї ночі.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 пояснив, що тієї ночі повернувся на автомобілі з м. Києва, відвозив за адресом по вул. Партизанській смт. Куликівка Трейтяка ОСОБА_2 та свого сина, намагався розвернутися, в цей час під'їхали поліцейські та запропонували пройти обстеження на стан сп'яніння. Він не заперечував та погодився пройти обстеження за наявності понятих. Автомобіль відігнав до подвір'я свого будинку та разом з поліцейськими прибув у відділок. Жінка поліцейський складала документи, інспектор чоловік шукав понятих обурюючись, що серед ночі їх важко буде залучити. Через деякий час у кабінет, де він перебував, зайшли чоловік та жінка, яким поліцейський вказав на нього та повідомив про відмову. Він навіть не зрозумів про що була відмова, від проходження огляду на стан сп'яніння чи від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення. В його присутності поняті жодних документів не підписували. Готуючись до розгляду справи в суді він питав у понятих, що вони підписували. На що обоє відповіли, що тільки пояснення, в протоколі про адміністративне правопорушення підписи їм не належать.

Допитаний в якості свідка понятий ОСОБА_2 пояснив, що тієї ночі їхав забирати дружину з роботи на молокозаводі. Його зупинив поліцейський та попросив бути понятим при тому, як водій відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. Він пояснив, що їде дружину забирати з роботи, тоді поліцейський звернувся з проханням забрати дружину з роботи і разом прибути до відділення поліції та побути понятими.

Свідок ОСОБА_2 разом з дружиною ОСОБА_3, яка на виклик суду не прибула, оскільки повинна забрати малолітню дитину зі школи, 20 листопада 2017 року серед ночі прибули у відділення поліції бути понятими. Їм дійсно показали водія, присутнього в залі апеляційного суду ОСОБА_1, останній поводився звичайно. По зовнішньому вигляду ознак сп'яніння свідок не помітив. ОСОБА_1, сидів за столом в одному кабінеті, вони з дружиною вийшли в інший кабінет та підписали пояснення.

Свідок переконаний, що у відділенні поліції ставив підпис один раз, а не двічі. Чи пропонував поліцейський ОСОБА_1, у присутності свідка та його дружини, пройти огляд на стан сп'яніння, свідок не міг згадати.

Інспектор поліції ОСОБА_4, будучи допитаний в якості свідка пояснював, що увагу на автомобіль ОСОБА_1 звернули після того, як їх зупинив сторонній водій, який поскаржився на водія автомобіля червоного кольору марки ВАЗ-2109, який виїхав тому на зустрічну смугу руху, і тільки завдяки виїзду за межі проїзної частини, удалося запобігти зіткненню. Водій указав напрямок руху водія марки ВАЗ-2109, який вони побачили зупиненим поперек вулиці Партизанської поблизу будинку, 17. Цим водієм виявився ОСОБА_1, який вийшов з автомобіля, похитуючись, при собі не мав документів на право керування транспортним засобом. При наближенні до водія відчувався різкий запах алкоголю.

Автомобіль разом з ОСОБА_1 були доставлені до місця проживання, останній виніс посвідчення водія на право керування транспортним засобом та погодився поїхати на обстеження до медичного закладу. Приїхавши до приміщення лікарні ОСОБА_1 передумав і відмовився виходити з автомобіля. Вони приїхали у відділенні поліції, де ОСОБА_1 телефонував своїм знайомим, просив вирішити його питання. На виклик ОСОБА_1 приходив його знайомий ОСОБА_5, який побачивши, що ОСОБА_1 в нетверезому стані, повідомив, що нічим не зможе зарадити. Тієї ночі ОСОБА_1 пояснював, що був у барі і вжив 200 грамів спиртного.

Свідок ОСОБА_4 дійсно понятого обрав випадково, зупинивши автомобіль свідка ОСОБА_2, який їхав забирати дружину з роботи. В присутності подружжя Мишко інспектор Гринь О. С. запитував, чи бажає ОСОБА_1 пройти обстеження на стан сп'яніння, останній відповів відмовою. Пояснення та протокол про адміністративне правопорушення свідки-поняті підписували в іншій кімнаті. Підписувати протоколи, а таких було складено два: за керування транспортним засобом без посвідчення водія та за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння, ОСОБА_1 відмовився, поводився нахабно, намагаючись скористатись зв'язками.

Заслухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 20 листопада 2017 року о 23 год. 05 хв. в смт. Куликівка по вул. Партизанська, 17 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків (а.с.2). До протоколу додані письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 20.11. 2017 року, з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ( а. с. 3. 4). При цьому в кожному із пояснень наявні два підписи понятих-свідків, про роз'яснення ст. 63 Конституції України та про те, що їх пояснення з їх слів записані та прочитані.

Підписи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в письмових поясненнях та в протоколі про адміністративне правопорушення майже однакові. Більш того, підпис в поясненнях ОСОБА_3, наданих на прохання ОСОБА_1 ( а. с. 52) за усіма ознаками співпадає з підписом в протоколі про адміністративне правопорушення( а. с. 2). Підпис ОСОБА_2 в поясненнях, адресованих суду, відмінний від підпису в поясненнях наданих у відділенні поліції( а. с. 5 та 51).

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не передбачає написання протоколу та пояснень свідків у безпосередній присутності особи, яка вчинила правопорушення, тим більше, якщо ця особа, не бажає надати пояснень, підписувати будь-які документи та протоколи.

Отже, письмові пояснення свідків понятих, показання інспектора поліції, які в частині прибуття до відділення поліції громадянина ОСОБА_5, телефонування знайомим підтвердив і сам ОСОБА_1, поза розумним сумнівом доводять, що водій ОСОБА_1 не виконав вимог 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Положення ч. 2 ст. 268 КУпАП дозволяють судовий розгляд у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, якщо є данні про її своєчасне сповіщення про день і час, а також місце проведення розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово викликався, як до Чернігівського районного суду, так і до Куликівського районного суду Чернігівської області, знав про те, що відносно нього проводиться судовий розгляд.

23 січня 2018 року ОСОБА_1 подав заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з його хворобою, довідка з медустанови передана 16.01.2018 року, проте такої довідки в матеріалах справи не має (а.с.28).

З наступною заявою про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 звернувся 02 лютого 2018 року, до якої додав довідку, датовану тією датою, що і заява про проходження медичного огляду в поліклініці Куликівської ЦРЛ (а.с.32, 33).

Звертаючись із заявою про відкладення судового розгляду 09лютого 2018 року, ОСОБА_1 не надав жодного медичного документу про те, що за станом здоров'я він не може бути присутнім в судовому засіданні (а.с.40).

Одним із доводів апелянта є порушення його права на захист, що він через хворобу не прибув на судове засідання, яке закінчилося прийняттям постанови, проте документів про наявність захворювання, яке перешкоджало прибуттю на судове засідання, не надав.

Більш того, ОСОБА_1 в апеляційній інстанції звертав увагу на порушення його прав, коли справу, розпочату розглядом в Чернігівському районному суду передали за місцем вчинення та проживання порушника, в Куликівський районний суд Чернігівської області, що є безпідставним.

На аркуші 17 в матеріалах справи є клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Куликівському суду, в який після тривалої відсутності суддів, був відряджений суддя з іншого суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Поведінка ОСОБА_1 під час усього провадження по справі вказує на те, що він недобросовісно користувався належними йому процесуальними правами, затягував судовий розгляд, у зв'язку з чим суд правильно зробив висновки про відсутність поважних причин неявки у судове засідання та ухвалив обґрунтоване судове рішення.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність у нього перекладача та незнання української мови, є безпідставними. Він добре розуміє українську мову, тривалий час проживає на Україні. Складені ним клопотання та заяви, наявні в матеріалах справи, підтверджують як знання мови, так і законодавства.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Куликівського районного суду Чернігівської області від 10 січня12 лютого 2018 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Антипець