Справа № 576/103/18
Провадження № 3/576/70/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року м. Глухів

Суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області Колодяжний А.О., з участю секретаря Терені Л.О., адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли з Глухівського відділу поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4,

- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

ОСОБА_2 13.01.2018 р. о 5-й годині 12 хвилин в м. Глухів по вул. Пушкіна керував автомобілем Фольксваген р.н.з. ВМ3193ВН з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю), від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в установленому законом порядку, ухилився шляхом відмови.

У суді ОСОБА_2 свою провину не визнав та пояснив, що підробляє приватними перевезеннями і у той день він у барі «Водолій» забрав пасажирів. По вул. Пушкіна його зупинила поліція, він підійшов до інспектора та дав йому водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію на автомобіль. Поліцейський запропонував йому продути «Драгер», проте він відмовився, однак погодився пройти тест на алкоголь у лікарні. Далі, йому запропонували сісти до службового автомобілю. У цей час вибігли його пасажири та не давали йому це зробити. Потім між його пасажирами та поліцейськими завязалась штовханина, приїхало ще декілька патрульних авто. Все це було на протязі години. Коли поліцейські пропонували їхати йому в лікарню, він попросив їх щоб поїхати на своєму автомобілі. Вони повернули йому посвідчення водія і техпаспорт. Після цього він підійшов до одного із інспекторів та сказав, що його автомобіль не заводився та попросив їх щоб йому дозволили сходити додому за акумулятором. Коли він повернувся, то на місці вже нікого не було. У його присутності протокол не складали і свідків на місці події він не бачив. Також розцінює дії поліцейських як провокацію на користь таксистів.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незважаючи на його невизнання, повністю підтверджується наступними доказами.

Свідченнями ОСОБА_3, який показав, що у січні 2018 р. він їхав по вул. Пушкіна в м. Глухів. Його зупинила поліція та попросили засвідчити факт відмови водія від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння. Коли він вийшов з свого автомобіля, то побачив, що стояв білий Фольксваген і дві патрульні машини. ОСОБА_4 них були якісь хлопці та поліцейські. Зі слів поліції він зрозумів, що водій відмовляється від проходження огляду на стан спяніння. Було темно, він не розгледів водія. Другим свідком був якийсь інший чоловік. Коли стали складати папери, то хлопці стали вже розходитись. Протокол був складений у його присутності, він його прочитав та підписав.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4, кожен окремо, засвідчили, що 13.01.2018 р. вони разом несли службу у м. Глухові. Близько 5-ї години вони зупинили автомобіль Фольксваген під керуванням ОСОБА_2, який був з ознаками алкогольного спяніння. Йому було запропоновано пройти тест на алкоголь на місці, але він відмовився від нього, проте не заперечував, щоб пройти огляд у лікарні. Однак у подальшому у присутності двох свідків відмовився їхати й до лікарні, після чого на нього було складено протокол, у якому він відмовився від підпису та не бажав отримати його копію.

Відео фіксацією порушення, з якого видно, що працівниками поліції був зупинений автомобіль Фольксваген р.н.з. ВМ3193ВН білого кольору під керуванням ОСОБА_2 Коли ОСОБА_2 вийшов з автомобіля, за ним одразу вийшли ще троє чоловіків. Вони вели себе зухвало по відношенню до працівників поліції, виражались нецензурною лайкою. Загалом відеозапис містить багато моментів, що не стосується суті справи, проте там зафіксований епізод, коли ОСОБА_2 відмовився пройти тест на місці, але спочатку не заперечував проїхати до лікарні на огляд після того, як порозвозить по домівках своїх знайомих, які були в його машині (відеофайл 053016). Через деякий час, ОСОБА_6 запропоновано сісти до патрульного автомобіля, щоб прослідувати до лікарні, але він відмовляється їхати (на 1 хв.02 сек.). При цьому на задньому плані видно зупинений вантажний автомобіль з відкритою дверкою. А також у кадр попадає сторонній чоловік у цивільному (на 1хв.33сек.), якому поліцейський, говорить чи чули вони, що ОСОБА_2 не бажає їхати до лікарні. Далі поліцейський дістає чисті бланки протоколу та пояснень. Потім у кадр попадає інший чоловік у цивільному і на цьому відеозапис закінчується (відеофайл 053529).

Отже, на цьому відеозаписі чітко видно, що ОСОБА_2 пропонували проїхати до лікарні для проведення медичного огляду і він відмовився це зробити. Під час цього, поняті були вже присутні і поліцейський звертав їх увагу на факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду, після чого стали складати протокол.

Також факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан спяніння підтверджений: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 522721 від 13.01.2018 р. у якому зафіксовані обставини правопорушення, що засвідчені підписами двох свідків та інспектора поліції; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_3, які підтвердили ту обставину, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан спяніння.

З урахуванням зазначених вище доказів, доходжу до висновку, що факт ухилення ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан спяніння на місці чи в лікарні є повністю доведений, а його показання, які не узгоджуються з приведеними вище доказами, є намаганням уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Даючи юридичну кваліфікацію ОСОБА_2, прихожу до висновку, що його умисні дії, що виразилися у відмові особи, яка керує транспортними засобами з ознаками стану алкогольного спяніння, від проходження відповідно до вставленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обираючи вид і міру стягнення, враховую ступінь вини порушника, характер вчиненого правопорушення, яке є небезпечним і досить поширеним правопорушенням, особу правопорушника, відсутність як помякшуючих так і обтяжуючих відповідальність обставин, вважаю за доцільним накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відтак з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в сумі 352,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 268, 283-289 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом десяти днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Глухівський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя А.О. Колодяжний