02.04.2018 227/605/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року справа № 227/605/18

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Кошля А.О., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за фактом вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП ,-

ВСТАНОВИВ:

До Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області у відставці, за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В ході судового розгляду справи, 02.04.2018 року на вирішення було поставлено питання щодо направлення вказаних матеріалів справи до апеляційного суду Донецької області для вирішення питання про зміну підсудності даної справи.

Прокурор зазначив, що вказана справи може розглядатись Добропільським міськрайонним судом Донецької області.

ОСОБА_1 просив вирішити вказане питання на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, зазначаю наступне.

Чинним законодавством України про адміністративні правопорушення не передбачений процесуальний порядок вирішення питання про зміну підсудності, у зв'язку з чим слід застосовувати аналогію права, зокрема, вимоги чинного кримінального процесуального законодавства України, які регулюють аналогічні відносини щодо вирішення питання про зміну підсудності, це узгоджується з положеннями ст.2 КУпАП.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 ст. 32 КПК України кримінальне провадження щодо обвинувачення судді у вчиненні кримінального правопорушення не може здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймав чи обіймає посаду судді.

За аналогією слід зробити висновок, що справа про адміністративне правопорушення не може розглядатися тим судом, у якому особа, що притягається до адміністративної відповідальності обіймала чи обіймає посаду судді.

Вважаю, що норми КПК можуть бути застосовані у даній справі, виходячи із загальних засад кримінального провадження (ст. 7 КПК) та ст. 9 КПК «Законність» і рішення Суду у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, де «Суд зазначає, що Уряд визнав карну кримінально - правову суть Кодексу про адміністративні правопорушення та його карний кримінально-правовий характер» (п.17, п. 21).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 34 цього ж Кодексу кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилось, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше пяти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд буде вважатися встановленим законом лише за умови, що він утворений безпосередньо на підставі закону, діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції й у законному складі суду станом на момент вчинення певних процесуальних дій.

Разом з тим, порушення правил підсудності належить до істотних порушень вимог чинного законодавства.

Отже, з метою забезпечення оперативності та ефективності розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, задля забезпечення законності, прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності, на справедливий розгляд справи судом, вважаю, що дану справу необхідно передати до апеляційного суду Донецької області для визначення підсудності розгляду вказаного протоколу.

На підставі викладеного, керуючись за аналогією ч.2 ст. 32, пунктами 2 і 3 ч.1 ст. 34 КПК України, ст.2 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за фактом вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, направити до апеляційного суду Донецької області для розгляду питання про зміну територіальної підсудності.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Кошля