Справа № 161/1009/18 Провадження №33/773/180/18 Суддя в 1 інстанції: Квятковський М. С.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2018 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П., розглянувши в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.02.2018 щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ДУБРОВСЬКИЙ Олександр Анатолійович,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 16.01.2018, о 21 год. 23 хв., в м. Луцьку, по пр. Соборності, керував транспортним засобом, марки «ВАЗ 2108», р.н.з.65035АА, в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення, яке ставиться йому у провину. Вважає, що постанова судді не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною і необґрунтованою. Посилається на те, що він не керував автомобілем в стані спяніння, працівники поліції його не зупиняли, а виявили автомобіль на автозаправці. В результаті чого працівники поліції без будь-яких правових підстав доставили його в заклад охорони здоровя для проведення огляду для виявлення стану спяніння. Даний огляд проводився всупереч вимогам законодавства та відповідної Інструкції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015. Оскільки, відповідно до змісту даного нормативно-правового акту, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу із використання спеціальних ліцензованих технічних засобів та у присутності двох свідків. Їх залучено не було. Крім того, у відповідності до ст.266 КУпАП доставляння водія в заклад охорони здоровя можливий лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан спяніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів, а також у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного працівником поліції. Стверджує, що працівники поліції відразу затримали його без зясування обставин справи та відвезли у Волинський обласний наркодиспансер. З огляду на наведене, вважає, що такий огляд особи на стан алкогольного чи іншого спяніння проведений всупереч вимогам законодавства, тобто є недійсним.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання апеляційного суду, про що свідчить телефонограма, наявна в матеріалах справи. Жодних клопотань від нього про відкладення розгляду справи не надходило.

А тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає з таких підстав.

Клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови слід задовольнити, оскільки ОСОБА_1 не брав участі в розгляді справи у суді першої інстанції, а копію оскаржуваної постанови судді отримав 24.02.2018, що стверджується матеріалами справи. Тому, на думку апеляційного суду, строк апеляційного оскарження пропущений із поважних причин.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного спяніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Версію ОСОБА_1 у судовому засіданні про те, що він не керував автомобілем у стані алкогольного спяніння, ретельно була перевірена суддею.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується такими доказами.

Так, відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_2 від 16.01.2018, він рухався автомобілем і став очевидцем того, як раніше незнайомий йому ОСОБА_1, 16.01.2018, о 21 год. 23 хв., керуючи автомобілем, марки «ВАЗ 2108», номерний знак НОМЕР_1, по пр. Соборності, що у м.Луцьку, багаторазово порушував правила дорожнього руху. Побачивши такі підозрілі дії водія ОСОБА_1, він своїм автомобілем здійснив рух за ним, де на території АЗС «БРСМ», що по вул. Конякіна, 24а, у м. Луцьку, заблокував йому рух своїм автомобілем та, помітивши, що той має ознаки спяніння, викликав працівників поліції (а.с.3).

Згідно довідки Управління патрульної поліції в м.Луцьку ДПП НПУ від 17.01.2018 ОСОБА_1 не має повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

Висновком лікаря Волинського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_3 за № 148 від 16.01.2018 стверджується, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного спяніння (а.с.4).

З дослідженого в судовому засіданні DVD-R диску із відеозаписами з бодікамер поліцейських, який міститься у матеріалах справи, вбачається, що працівники поліції приїхали на автозаправку «БРСМ» та спілкуються з ОСОБА_1, який заперечує факт керування автомобілем у стані спяніння. Разом з тим, на місці знаходиться свідок ОСОБА_2, який повідомляє працівникам поліції, що особисто бачив, як саме ОСОБА_1, перебуваючи за кермом, виходив з автомобіля. В подальшому працівники поліції запропонували ОСОБА_1 надати відповідні документи, розяснили його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.62 Конституції України, та запропонували останньому пройти огляд на стан спяніння на місці події з використанням спеціального технічного засобу «Драгер». Дані пропозиції звучали від працівників поліції багаторазово, однак, ОСОБА_1 від них відмовився. Тому працівниками поліції запропоновано ОСОБА_1 проходити такий огляд у медичному закладі. Також зафіксовано як ОСОБА_1 проходить огляд у Волинському наркологічному диспансері, а згодом працівники поліції складають протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у присутності апелянта розяснюють останньому його права, порядок розгляду справи тощо.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №135477 від 16.01.2018 стверджуються обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зі змістом якого ознайомився ОСОБА_1, поставивши підпис та надавши пояснення «прошу суд обійтися мінімальною мірою покарання» (а.с.1).

Тому доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що він не керував автомобілем у стані алкогольного спяніння, суперечать іншим доказам у справі.

Як встановлено матеріалами справи, свідок ОСОБА_2 раніше не був знайомий з ОСОБА_1, у неприязних відносинах з ним не перебуває, тому суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги його пояснення при ухваленні судового рішення.

Крім того, суд, аналізуючи всі матеріали справи в їх сукупності, правильно не врахував твердження ОСОБА_1, викладені в його письмовій заяві, про непричетність до скоєння правопорушення, оскільки він може бути зацікавлений у неправильному вирішенні справи та в уникненні адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Врахувавши наведені обставини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що дії ОСОБА_1, слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного спяніння.

Не заслуговують на увагу і твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що його огляд на стан спяніння працівники поліції безпідставно провели не на місці події, а доставили в заклад охорони здоровя для проведення огляду, при цьому безпідставно не було залучено свідків.

Як убачається із вищевказаного відеозапису події, ОСОБА_1 категорично відмовився пройти огляд для визначення стану спяніння за допомогою приладу «Драгер» поліцейськими на місці події, незважаючи на багаторазові пропозиції працівників поліції це зробити.

Відповідно до п.7 р.І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкції), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя.

Приписами ч.3 ст.266 КУпАП встановлено, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на місці події, працівниками поліції на підставі вищевказаних нормативно правових актів, правильно доставлено його в заклад охорони здоровя для проведення огляду.

Пунктом 6 р.І Інструкції передбачено, що огляд на стан спяніння проводиться в присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу, а не у лікарні.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Призначаючи адміністративне стягнення, суддя в повному обсязі дотримався дані вимоги закону, тому обґрунтовано призначив ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

З огляду на наведене, підстав для скасування постанови судді, з мотивів викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.02.2018 щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.02.2018 щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_4