Справа № 481/1569/17
Провадження № 3/476/35/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2018 року суддя Єланецького районного суду Миколаївської області Чернякова Н.В., за участю секретаря Козаченко Л.М., прокурора Гульпи О.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої суддею Новобузького районного суду Миколаївської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1, ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И Л А :

19.01.2018 року до провадження Єланецького районного суду Миколаївської області надійшли справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із протоколів про адміністративні правопорушення № 44-03/148 і № 44-03/149 від 07.12.2017 року вбачається, що відповідно до Указу Президента України від 18.10.2013 року № 570/2013 «Про призначення суддів» та наказу в.о. голови Новобузького районного суду Миколаївської області від 21.10.2013 року № 83 «Про зарахування до штату суддів Новобузького районного суду Миколаївської області» з 21.10.2013 року ОСОБА_1 призначено суддею вказаного суду строком на п'ять років. З 01.04.2015 року по 23.04.2015 року ОСОБА_1 - виконувала обов'язки голови Новобузького районного суду Миколаївської області, а з 23.04.2015 року була призначена головою вказаного суду.

Разом з цим в Новобузькому районному суді з 04.11.2013 року на посаді керівника апарату суду працює ОСОБА_2, який являється двоюрідним братом ОСОБА_1

26.01.2016 року, 17.11.2016 року, 22.12.2016 року, 16.02.2017 року, 23.03.2017 року головою Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 видано і підписано накази №№ 4, 102, 114, 18, 31, якими вирішено питання про преміювання ОСОБА_2 та 26.10.2016 року № 81 «Про надання матеріальної допомоги ОСОБА_2».

Таким чином, ОСОБА_1, усвідомлюючи наявну суперечність між приватним інтересом, обумовленим родинними стосунками, оскільки керівник апарату Новобузького районного суду ОСОБА_2 є її двоюрідним братом, та своїми службовими повноваженнями, як голови Новобузького районного суду Миколаївської області, з метою задоволення власних корисливих мотивів у вигляді покращення матеріального становища її двоюрідного брата. При цьому ОСОБА_1, будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення пов'язане з корупцією, не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомивши про наявність у неї реального конфлікту інтересів у встановленому законом порядку, не утрималась від вчинення дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів під час вирішення питань щодо видачі та підписання наказів про преміювання ОСОБА_2 та надання йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а також вчинила дії і прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушила п. 1, п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», за що передбачена відповідальність за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винною себе у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, не визнала, суду пояснила, що ОСОБА_2 доводиться їй двоюрідним братом і вони ніколи не були пов'язані з ним спільним побутом та не мали будь-яких взаємних прав та обов'язків. А тому вона та ОСОБА_2 не є близькими особами в розумінні ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції». Крім того, на час видання та підписання наказів про преміювання керівника апарату і його заступника та надання матеріальної допомоги ОСОБА_2, вона була єдиним працюючим суддею в Новобузькому районному суді. Розмір премії працівникам апарату суду, в тому числі і керівнику апарату суду, кожного разу встановлювався за вказівкою ТУ ДСА України в Миколаївській області, про що на електронну адресу суду щомісяця надходили листи. За таких обставин вважає, що конфлікт інтересів в її діях був відсутній, а тому в її діях відсутній і склад правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Вислухавши ОСОБА_1, прокурора, який вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих корупційних адміністративних правопорушень доведена повністю і її слід притягнути до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до слідуючого висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративні відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 172-7 КУпАП передбачено, що особа притягається до адміністративної відповідальності за неповідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч.2 ст. 172-7 КУпАП адміністративній відповідальності підлягає особа за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у п.1, 2 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції".

Відповідно до ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що Указом Президента України № 570/2013 від 18.10.2013 року «Про призначення суддів» та наказу в.о. голови Новобузького районного суду Васильченко Н.О. № 83 від 21.10.2013 року «Про зарахування до штату суддів Новобузького районного суду Миколаївської області» з 21.10.2013 року ОСОБА_1 призначено суддею вказаного суду строком на п'ять років.

З 01.04.2015 року по 23.04.2015 року ОСОБА_1 займала посаду в.о. голови Новобузького районного суду Миколаївської області. Згідно з наказом в.о. голови Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 № 32 від 23.04.2015 року ОСОБА_1 з 23.04.2015 року призначено головою вказаного суду.

Крім того, починаючи з 01.04.2015 року по 28.09.2016 року, ОСОБА_1 була єдиною суддею Новобузького районного суду Миколаївської області уповноваженою на здійснення судочинства.

Відповідно до підпункту «ґ» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Наказом начальника ТУ ДСА України в Миколаївській області Сікиринського В.І. № 190-ос від 25.10.2013 року за поданням в.о. голови Новобузького районного суду Миколаївської області Васильченко Н.О. № 3366/13 від 21.10.2013 року ОСОБА_2 з 04.11.2013 року призначений на посаду керівника апарату Новобузького районного суду.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено в судовому засіданні ОСОБА_1 керівник апарату Новобузького районного суду доводиться їй двоюрідним братом.

У відповідності до п. 1.5 посадової інструкції керівника апарату Новобузького районного суду Миколаївської області (яка була чинною на час виконання обов'язків голови суду ОСОБА_1) керівник апарату безпосередньо підпорядковується начальнику територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області та виконує свої функціональні обов'язки під його керівництвом (том ІІ а.с. 55-56).

Рішенням Ради Суддів України № 36 від 12.05.2016 року визначено, що робота в одній судовій установі суддів і їх близьких осіб сама по собі не породжує конфлікту інтересів.

Із рішення Ради Суддів України № 75 від 04.11.2016 року вбачається, що у випадку фактичного перетинання службових обов'язків судді і працівника суду (близької особи) виникає реальний конфлікт інтересів.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» близькі особи - це особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки із суб'єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов'язки яких із суб'єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб'єкта.

Отже, вказаним Законом, встановлено перелік осіб, які відносяться до близьких осіб. Двоюрідні брати і сестри не внесені до вказаного переліку. Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 спільно проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки, із чого слідує, що вони не являються близькими особами в розумінні Закону України "Про запобігання корупції".

Відповідно до Положення про преміювання працівників апарату Новобузького районного суду затвердженого наказом № 85 від 22.10.2014 року, преміювання керівника апарату суду в кожному конкретному випадку здійснюється за наказом голови суду або особи, яка виконує його обов'язки (том ІІ а.с. 22-24).

26.01.2016 року наказом № 4 голови Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 «Про преміювання керівника та заступника керівника апарату Новобузького районного суду» премійовано за підсумками роботи за січень 2016 року пропорційно відпрацьованого часу керівника апарату суду ОСОБА_2 та заступника керівника апарату суду Ярощук Т.О., в розмірі 15% посадового окладу (том І а.с. 31, 143).

17.11.2016 року наказом № 102 голови Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 «Про преміювання керівника та заступника керівника апарату Новобузького районного суду» премійовано за підсумками роботи за листопад 2016 року пропорційно відпрацьованого часу керівника апарату суду ОСОБА_2 та заступника керівника апарату суду Ярощук Т.О., в розмірі 20% посадового окладу (том І а.с. 33, 145).

22.12.2016 року наказом № 114 голови Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 «Про преміювання керівника та заступника керівника апарату Новобузького районного суду» премійовано за підсумками роботи за грудень 2016 року керівника апарату суду ОСОБА_2 в розмірі 30361,90 грн. та заступника керівника апарату суду Ярощук Т.О., в розмірі 27124,80 грн. (том І а.с. 35, 147).

16.02.2017 року наказом № 18 голови Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 «Про преміювання керівника та заступника керівника апарату Новобузького районного суду» премійовано за підсумками роботи за лютий 2017 року пропорційно відпрацьованого часу керівника апарату суду ОСОБА_2 та заступника керівника апарату суду Ярощук Т.О., в розмірі 40% посадового окладу (том І а.с. 37, 149).

23.03.2017 року наказом № 31 голови Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 «Про преміювання керівника та заступника керівника апарату Новобузького районного суду» премійовано за підсумками роботи за березень 2017 року пропорційно відпрацьованого часу керівника апарату суду ОСОБА_2 та заступника керівника апарату суду Ярощук Т.О., в розмірі 20% посадового окладу (том І а.с. 39, 151).

26.10.2016 року наказом № 81 голови Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 «Про надання матеріальної допомоги ОСОБА_2» надано керівнику апарату Новобузького районного суду ОСОБА_2 та заступнику керівника апарату суду Ярощук Т.О. матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік у розмірі середньомісячної заробітної плати (том І а.с. 41, 153).

Проте, як вбачається з матеріалів справи вищеперелічені накази ОСОБА_1 видавала після надходження на електронну адресу суду листів ТУ ДСА України в Миколаївській області, якими встановлено розмір премії працівникам апарату суду в тому числі і керівнику апарату (том І а.с. 32, 34, 146; 36, 38, 40, 42, 144, 146, 148, 150, 152, 154).

Вказані обставини підтверджуються також листом начальника територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області Сікиринського В.І. за вих. № 5/2-1196/17 від 28.07.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_1 видавала накази про преміювання керівника та заступника керівника апарату суду в межах наявності щомісячного фонду преміювання у відсотках відповідно посадового окладу та у розмірах визначених ТУ ДСА в Миколаївської області (том І а.с. 61-62).

Із змісту вищевказаних наказів і листів вбачається, що розмір премій та матеріальної допомоги наданих керівнику апарату суду ОСОБА_2, а також заступнику керівника апарату суду Ярощук Т.О., кожного разу визначався за вказівкою бухгалтерії ТУ ДСА України в Миколаївській області у вищевказаних відсотках відповідно до їх посадових окладів. При цьому, ОСОБА_1 приймала рішення в межах наданих їй повноважень, не віддаючи перевагу ОСОБА_2, оскільки у відсоткову співвідношенні до посадових окладів розмір отримуваних ОСОБА_2 і Ярощук Т.О. премій був рівний. Матеріальна допомога кожному визначена у розмірі середньомісячної заробітної плати. Із матеріалів справи також вбачається, що у вказані періоди інші працівники апарату суду також отримували премії і матеріальну допомогу. Інших рішень, які стосуються призначення на посаду ОСОБА_2 та просування його по службі зі слів ОСОБА_1 вона не приймала і матеріали справи таких доказів не містять.

Із рішення Ради Суддів України № 46/1 від 07.09.2017 року слідує, що на засіданні розглянуто питання за зверненням громадянина ОСОБА_7 щодо надання роз'яснення про наявність або відсутність конфлікту інтересів в діях судді Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 під час виконання нею обов'язків голови суду та під час перебування останньою на посаді голови суду. Так, в період з 01.04.2015 року по 23.04.2017 року ОСОБА_1, виконуючи обов'язки голови Новобузького районного суду та в подальшому будучи обраною головою цього ж суду, видавала накази про преміювання керівника апарату ОСОБА_2 на підставі Положення про преміювання керівника апарату та заступника керівника апарату Новобузького районного суду, затвердженого наказом від 22.10.2014 року №85 та Положення про преміювання працівників апарату Новобузького районного суду, затвердженого наказом від 15.08.2016 року №61а, а також видавалися накази про відрядження керівника апарату та надання йому відпусток. Керівник апарату відповідно до його посадової інструкції безпосередньо підпорядковується начальнику територіального управління Державної судової адміністрації України. ОСОБА_1 як головою суду видавалися вищевказані накази, проте рішення про розмір премії щоразу встановлювався за прямою вказівкою бухгалтерії ТУ ДСА України в Миколаївській області, про що на електронну адресу суду щомісяця приходили листи, оскільки в самому суді бухгалтерія відсутня і розподілом коштів голова суду не займається. Враховуючи викладене, Рада суддів України вирішила у розгляді вказаного питання обмежитись обговоренням.

Аналогічна відповідь надійшла на лист Єланецького районного суду Миколаївської області № 481/1569/17/621/2018 від 02.03.2018 року від голови Ради суддів України за вих. № 9рс-345/18-вих від 27.03.2018 року щодо надання інформації стосовно конфлікту інтересів у діяльності судді Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Аналогічне визначення поняття реального конфлікту інтересів міститься й в примітці 2 до ст.172-7 КУпАП; -приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до змісту вказаної норми вбачається, що конфліктом інтересів є ситуація, коли у особи є певний інтерес у сфері її діяльності, який може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття конкретного рішення, вчинення чи не вчинення дій у конкретній ситуації.

Згідно роз'яснень у листі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року вказано, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об'єктивний вираз, а також часовий взаємозв'язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об'єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов'язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об'єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, в них не зазначено, в чому саме знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення ОСОБА_1, суперечність між її приватним інтересом та службовими повноваженнями, так як саме вказана суперечність вплинула на об'єктивність та неупередженість вчинених нею дій та прийнятих рішень.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_2 не перебував у безпосередньому підпорядкуванні ОСОБА_1, не являється їй близькою особою в розумінні Закону України "Про запобігання корупції", приймаючи рішення про преміювання та надання матеріальної допомоги, розмір яких визначався бухгалтерією ТУ ДСА України в Миколаївській області, ОСОБА_1 діяла в межах наданих їй повноважень, не надаючи переваги саме двоюрідному брату, відносно розміру встановлених виплат, приходжу до висновку про відсутність в ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів, що виключає прийняття нею рішень та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Отже, встановлені судом обставини в їх сукупності свідчать про те, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки реального конфлікту інтересів та вчинення нею дій і прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, а відтак відсутні й ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

За вказаних обставин провадження у справі відносно ОСОБА_1 необхідно закрити з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 172-7, 247, 280, 283, 284 КУпАП

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Єланецький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Н.В.Чернякова