Категория: ст. 130 ч.1 КпАП України
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2018 року м. Маріуполь

Суддя Апеляційного суду Донецької області Топчій Т.В., за участю захисника ОСОБА_1, розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Першотравневого районного суду Донецької області від 07 листопада 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 ріг, АДРЕСА_1,-

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,-

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 26.08.2017 року, о 00 годині 29 хвилин, в с. Урзуф по вул. Малиновського біля будинку №22 А, керував автомобілем НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння, огляд на стан алкогольного спяніння проводився з використанням технічного засобу DRAGER ARCD 0455, який підтвердився результатом технічного засобу, за що на нього було складено протокол за порушення п.2.9а ПДД України.

Постановою Першотравневого районного суду Донецької області від 07 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

В своїй апеляційній скарзі правопорушник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що до суду першої інстанції він не викликався, повідомлень про розгляд справи на його адресу не надходило, внаслідок чого він був позбавлений можливості реалізувати передбачені законом права, якими наділена особа, а саме давати пояснення по справі, заявляти клопотання про виклик свідків. Крім того, правопорушник при складанні протоколу був тверезий, а результат його тестування працівниками поліції за допомогою алкотестера Драгер є неправдивими, оскільки цей прилад був перевірений та калібрований ще 30.09.2013 р., та не міг бути використаний для перевірки стану спяніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, під час затримання працівниками поліції алкоголь він не вживав був тверезий, а результат його тестування працівниками поліції за допомогою алкотестера Драгер є неправдивими, оскільки цей прилад був перевірений та калібрований ще 30.09.2013 р., тобто станом на 26.08.17 року був пропущений строк повірки цього приладу, відповідно він не міг бути використаний для перевірки стану спяніння. Крім того, в його присутності муштук для перевірки не був розпечатаний та наданий йому, як того вимагає діюча Інструкція. Безпосередньо при проведенні перевірки його на стан сп»яніння не були присутні поняті, тому він вважає протокол, складений щодо нього не законним. Вважає, що розглянувши провадження у його відсутності, суд, поверхово та неповно дослідив докази та надав їм неправильну оцінку, що призвело до помилкового висновку про наявність в його діях . складу адміністративного правопорушення. В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав свої апеляційні вимоги, надав суду пояснення аналогічного змісту.

Під час апеляційного провадження свідок ОСОБА_3 пояснив, що 26.08.17 року він склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, який керував автомобілем Форд Фієста в стані алкогольного сп»яніння в с. Урзуф. В протоколі, який складався в присутності двох понятих він зазначив результати перевірки на стан сп»яніння згідно алкотестеру «Драгер» 1,45% алкоголю, прилад проходив перевірку, був принадним для перевірки, чому події 26.08.17 року не зафіксовані технічними засобами (відеозаписом) пояснити не може.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 26.08.17 року він знаходився в якості пасажира в автомобілі під керуванням ОСОБА_2, який в той вечір алкоголю не вживав та ознак алкогольного сп»яніння в нього не було. При зупинці автомобіля працівниками поліції, ОСОБА_2 заперечував керування ТЗ у стані алкогольного сп»яніння, поліціант з ним сперечався, понятих при складанні протоколу залучено не було, одноразовий засіб для продуття алкотестеру в їх присутності працівником поліції не вскривався.

Вислухавши доповідача, захисника, який підтримав апеляційні вимоги ОСОБА_2 свідків, вивчивши матеріали провадження, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи щодо якої винесено постанову може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочною розглядати скаргу.

Вивчивши матеріали провадження вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущено скаржником з поважної причини, оскільки справу було розглянуто судом 07.11.17 року у відсутності особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності та її захисника, копію постанови та інших матеріалів провадження захисник отримав лише 11.12.17 року в суді при ознайомленні з матеріалами провадження. За таких обставин вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду, передбачений ст. 289 КУпАП був пропущений ОСОБА_2 з поважних причин та підлягає поновленню.

Вважаю, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута судом у порушення вимог ст. 268 КУпАП у відсутності особи що притягається до адміністративної відповідальності, оскільки такий розгляд можливий лише у випадках коли є данні про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладання розгляду справи. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2П, не був повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, проте суд розглянув справу у його відсутності, порушивши права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема на користування правовою допомогою, надання пояснень та доказів в суді. З наведених підстав постанова суду підлягає скасуванню.

Основною нормативною базою, регламентуючою особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП є Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11.15 року № 1395 та Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену спільним Наказом МВС України та Міністерства охорони здоровя України 09.11.15 року № 1452/735.

Відповідальність за ст. 130 ч.1 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у разі відмови особи, що керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

З відеозапису, доданого до матеріалів провадження зафіксована лише зупинка транспортного засобу, наступні події відсутні.

Розцінюючи пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд виходить з того, що кожен з них є особою зацікавленою в результатах розгляду провадження, оскільки ОСОБА_3 є посадовою особою, відповідальною за оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, а ОСОБА_4 проходить службу разом з ОСОБА_2 та є його товаришем.

Суд вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 працівниками поліції були порушені вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11.15 року № 1395 зокрема в частині відсутності відеозапису складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП, обставин перевірки стану алкогольного сп»яніння ОСОБА_2 за допомогою алкотестеру «Драгер», залучення понятих, який би дозволив суду об»єктивно перевірити правильність та обґрунтованість складання протоколу, достовірність зазначених у ньому обставин, підтвердити або спростувати обставини, наведені в суді ОСОБА_2 на свій захист.

Згідно ст. 38,247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на час розгляду справи про адміністративне правопорушення трьохмісячного строку, з моменту вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Оскільки з часу фіксування працівниками поліції адміністративного правопорушення ОСОБА_2 . минуло три місяці, то провадження щодо нього підлягає закриттю згідно ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Першотравневого райсуду Донецької області від 07 листопада 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Першотравневого райсуду м. Маріуполя Донецької області від 07 листопада 2017 року постановлену щодо ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч 1 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.1

КУпАП щодо ОСОБА_2 закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП через закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя: