Справа № 526/2454/17
Провадження № 3/526/8/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2018 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючого судді Тищенко Л.І.

при секретарі Синепол С.А.

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч справу про адміністративне правопорушення, яка надійшли від Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, ідентифікаційний номер не відомий,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 063093 від 10.11.2017, складеного поліцейським СРПП № 4 Гадяцького ВП ОСОБА_2 значиться, що 10 листопада 2017 року о 23 год. 00 хв., по вул. Тельмана в м. Гадяч, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав, суду пояснив, що за вказаних у протоколі обставин, вони разом з ОСОБА_3, на автомобілі, яким він користується на законних підставах, та за кермом якого був останній, проїжджали по вул. Тельмана у м. Гадяч. У звязку з технічною несправністю, водій ОСОБА_3 пішов по запчастину, а він залишився в салоні автомобіля його чекати. Після цього до нього підїхали працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан спяніння у Гадяцькій ЦРЛ, на що він дав свою згоду, оскільки не заперечував факт вживання ним у той день спиртних напоїв. Після проходження освідування, працівниками поліції було складено біля лікарні протокол. Оскільки у той час він перебував у стані алкогольного спяніння, тому не памятає, чи писав пояснення у протоколі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердив, що за вказаних обставин, саме він керував транспортним засобом, але, у зв'язку з технічною несправністю, зупинив даний автомобіль та пішов по запчастину, залишивши ОСОБА_1 чекати в автомобілі.

Для повного та обєктивного розгляду справи, у судове засідання неодноразово викликалася особа, а саме поліцейський СРПП № 4 Гадяцького ВП ОСОБА_2, який складав протокол. Однак, судові повістки, які неодноразово направлялися на юридичну адресу місця роботи ОСОБА_2, повернуто до суду без вручення.

Суд, розглянувши протокол, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, показання свідка, приходить до наступного висновку.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, у тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Вказана позиція КСУ відповідає правовій позиції Європейського Суду з прав людини.

У рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «ОСОБА_2 де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обовязковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Згідно пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Обєктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже обов'язковою ознакою об'єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є керування особою транспортним засобом. Всі інші кваліфікуючі ознаки складу вказаного адміністративного правопорушення є похідними. Відсутність такої ознаки об'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення як керування особою транспортним засобом, навіть за наявності будь-яких інших ознак у тому числі перебування особи у стані алкогольного спяніння, виключає адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння не заперечується та підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану спяніння, однак докази, що останній, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керував транспортним засобом, відсутні.

Працівниками поліції відеоматеріалів, на яких зафіксовані події, що мали місце 10.11.2017 за участю ОСОБА_1, чи будь-які інші докази підтверджуючі даний факт, не зазначені ні у протоколі, та не приєднані до матеріалів справи, як і не були надані суду.

У самому протоколі не значаться також і свідки, які б могли підтвердити факт керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом.

Пояснення, що маються у протоколі, дані ніби-то, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає також не можуть бути належним та достатнім доказом, на підставі якого особу можливо було б визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки, як пояснив сам ОСОБА_1, під час складання протоколу, він перебував у стані алкогольного спяніння, а тому не памятає чи давав взагалі такі пояснення працівникам поліції.

Таким чином, докази, які обєктивно та достеменно підтверджували те, що ОСОБА_1 10 листопада 2017 року, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, керував транспортним засобом, відсутні.

Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, спростовується показаннями свідка ОСОБА_3

Згідно ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Беручи до уваги вищевикладене та відсутність інших обєктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Враховуючи зазначену практику Європейського суду з прав людини та презумпцію невинуватості, передбачену ст. 62 Конституції України, в матеріалах справи відсутні будь-які переконливі та достовірні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не надані такі докази і в ході судового розгляду, що виключає подію і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 285 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія серії ІХА № 233460 повернути ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд.

Головуючий Л. І. Тищенко