АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/5965/17 Номер провадження 33/786/83/18Головуючий у 1-й інстанції Гусач О. М. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області Рябішин А.О., при секретарі Журі Н.Л., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 жовтня 2017 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23 жовтня 2017 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень.

Згідно з постановою, 6 серпня 2017 року о 15 год. 52 хв. ОСОБА_2 по вул. Першотравневій в м. Кременчуці керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала.

Не погодившись з даним рішення судді місцевого суду Чернявським А.В. подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження у справі закрити в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Одночасно просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити його.

В обґрунтування апеляції вказує, що справа була розглянута без його участі, оскільки він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що позбавило його можливості захистити свої права та довести свою невинуватість в судовому порядку.

Апелянт зазначає, що не ухилявся від обстеження на стан наркотичного сп'яніння. Свідки особисто не засвідчували факт ухилення його від проходження медичного обстеження, а пояснення, які вони надавали, були написані під тиском співробітників поліції з шаблону, який був наданий поліцейськими.

Позиція учасника судового розгляду в апеляційному суді

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою апеляційну скаргу підтримав з наведених в ній підстав та просив її задовольнити. Просив також поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він не був присутнім під час розгляду справи щодо нього в місцевому суді.

Мотиви суду

Приймаючи до уваги , що ОСОБА_2 не був присутнім під час розгляду справи в суді першої інстанції , апеляційна скарга подана ним у 10 денний строк з моменту отримання копії судового рішення , строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне , всебічне , повне і об»єктивне з»ясування обставин кожної справи , вирішення її в точній відповідності з законом , забезпечення виконання винесеної постанови , а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень , запобігання правопорушенням , виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані не в повному обсязі .

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення , є будь-які фактичні дані , на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність даної особи в його вчиненні та інші обставини , що мають значення для правильного вирішенння справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення , поясненнями особи , яка притягається до адміністративної відповідальності , потерпілих , свідків , висновком експерта , речовими доказами , показаннями технічних приладів та технічних засобів , що мають функції фото- і кінозйомки , відеозапису , у тому числі тими , що використовуються особою , яка притягається до адміністративної відповідальності , або свідками . а також працюючими в автоматичному режимі , чи засобів фото- і кінозйомки , відеозапису у тому числі тими , що використовуються особою , яка притягається до адміністративної відповідальності , або свідками , а також працюючими в автоматичному режимі , які використовуються при нагляді за виконанням правил , норм і стандартів , що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху , протоколом про вилучення речей і документів , а також іншими документами.

Визнаючи ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП , суддя суду першої інстанції послався на дані , що містяться в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП , письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , висновок щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції , рапорт поліцейського ОСОБА_5 , відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Проте вважаю , що суддя суду першої інстанції в даному випадку до питання оцінки доказів , на які він послався як на підставу визнання винуватості особи , поставився досить формально . Вказані докази, на мою думку, не є досить переконливими у питанні доведення винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Так, за нормативним визначенням ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об»єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб»єктивна сторона правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП , характеризується наявністю лише прямого умислу.

Положеннями ст.266 КУпАП , п.2.5 Правил дорожнього руху України , постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103» Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду за метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують їх увагу на швидкість реакції» встановлено обов»язок особи, яка керує транспортним засобом (водія) і щодо якої є підстави вважати , що вона перебуває у стані алкогольного , наркотичного чи іншого сп»яніння або під впливом лікарських препаратів , що знижують їх увагу на швидкість реакції , пройти такий огляд та порядок його проведення, як на місці поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, так і в медичному закладі .

Як вбачається із письмових пояснень свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 вони є повністю тотожними , до останньої коми. Вони зводяться до того, що ОСОБА_2 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан сп»яніння.

Разом з тим із змісту цих пояснень неможливо встановити важливу інформацію щодо обставин відмови від проходження огляду , а саме ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду тільки на місці чи також і в КОНД .

Не можна визнати належним доказом винуватості ОСОБА_2 і рапорт поліцейського ОСОБА_5.

Так, зміст цього рапорту знову ж таки зводиться до того , що ОСОБА_2 перебуваючи в КОНД повідомив , що аналіз на стан наркотичного сп»яніння здавати не буде.

Разом з тим, лікар КОНД ОСОБА_6, яка проводила огляд , будучи допитаною в судовому засіданні апеляційного суду ( в режимі відеоконференції), пояснила , що ОСОБА_2 після того, як був доставлений до КОНД і було проведено його зовнішнє обстеження , отримав посуд для здачі біологічних зразків (сечі) для встановлення факту перебування у стані наркотичного сп»яніння , проте на протязі більше години не зміг здійснити біологічну функцію . При цьому вона наголошує , що він дійсно пояснив , що не може здати сечу на аналіз з об»єктивних (біологічних) причин. Прямої відмови від здачі сечі на аналіз вона не чула. Також зазначила , що здача інших біологічних зразків (крові) у них не передбачено.

Із змісту відеозапису , що приєднаний до матеріалів справи , вбачається , що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду. З ним лікарем проводились різні медичні маніпуляції , а потім він отримав стаканчик для здачі біологічних зразків (сечі).

Статтею 62 Конституції України закріплено принцип, за яким обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

В даному випадку , аналізуючи докази , які маються в матеріалах справи , вважаю , що посадовими особами , які складали протокол про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності , не надано суду переконливих доказів винуватості особи.

Так, за змістом статті 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції має бути відкритою , категоричною , тобто суддя має встановити наявність у особи прямого умислу . Неможливість здачі біологічних зразків (сечі) для встановлення стану наркотичного сп»яніння з об'єктивних причин , не свідчить про наявність прямого умислу і відповідно не утворює складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

За таких обставин , враховуючи , що в ході апеляційного розгляду не здобуто переконливих доказів винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП , а всі сумніви тлумачаться на користь особи , апеляція підлягає задоволенню , а провадження у справі закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.293,294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23 жовтня 2017 року;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити;

Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП скасувати і провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення;

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області А.О.Рябішин