АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження № 33/791/57/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 року м. Херсон

Суддя Апеляційного суду Херсонської області Бугрик В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 16 січня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього,-

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови, вважаючи, що суд при її винесенні неповно та однобічно дослідив обставини, які мають істотне значення для вирішення справи, що протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом, так як пояснення свідків не містять інформації про підтвердження наявних ознак спяніння.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апеляційним судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол, згідно якого він 23 листопада 2017 року близько 22:10 години в м. Херсон на вул. Ярослава Мудрого керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння (порушення мови, зіниці очей не реагують на світло) та на вимогу працівників поліції пройти огляд в медичному закладі відмовився у присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані спяніння.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_2 та призначив йому справедливе стягнення, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення. Постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення БР № 078679 від 23.11.2017 року, поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4, та рапортом лейтенанта патрульної поліції ОСОБА_5

ОСОБА_1 вказує на те, що пояснення свідків не мають інформації про наявності у правопорушника ознак наркотичного спяніння, а тому протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом по справі.

Під час апеляційного розгляду справи не було встановлено даних, які б підтверджували вищевказані доводи апеляційної скарги. Пояснення свідків зафіксовані на заздалегідь роздрукованому бланку, де рукописно вписана інформація стосовно громадян які давали пояснення, їх особисті дані та підписи, пояснення мають інформацію про наявність у гр. ОСОБА_6 саме ознак наркотичного спяніння та відмови водія від проходження огляду відповідно до закону.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1. притягується до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом у стані сп'яніння, а за відмову від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП особа, яка керує транспортним засобом не може відмовитись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, мотивуючи свої відмову тим, що не довіряє лікарю, який проводить медичний огляд. Згідно ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції дотримано вимоги діючого законодавства, у відповідності до ст. 33 КУпАП, правильно враховано характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки скоєного та ступінь вини ОСОБА_1

Висновок суду про доведеність вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 16 січня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Херсонської області ОСОБА_7