Справа № 194/218/18
Номер провадження № 3/194/107/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року м.Тернівка

Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. кв.46, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, -

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 14 лютого 2018 року о 10-00 год. по вул. Кірова в м. Тернівка Дніпропетровської області, повторно протягом року керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного спяніння (зіниці очей не реагують на світло, сухість в порожнині рота), в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану спяніння, чим порушив п.п. 2.5, 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 під час розгляду справи свою вину не визнав, а також суду зазначив, що в той час коли під'їхали працівники поліції він не керував автомобілем та працівники поліції його не зупиняли, а він тільки сидів за місцем водія в автомобілі. До цього він керував даним автомобілем. На їх вимогу пройти медичний огляд на стан сп'яніння він відмовився, оскільки він не керував автомобілем на момент коли до нього під'їхали працівники поліції. Після чого він разом з працівниками поліції проїхали до відділку поліції, де в присутності свідків він ще раз відмовився від проходження медичного огляду, при цьому зазначив, що на момент коли до нього під'їхали працівники поліції він не керував автомобілем. Так, дійсно він під'їхав на зазначеному автомобілі до продуктового магазину по вул. Кірова в м. Тернівка, після чого він проїхав до будинку №2 по вул. Кірова в м. Тернівка, там він зупинив машину, де до нього і під'їхали працівники поліції. Свідок ОСОБА_2 не міг бачити як його зупиняли працівники поліції, оскільки це місце не видно з того місця де знаходився свідок. Окрім того, свідок ОСОБА_2 не зазначений в протоколі, тому його показання не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не має відео коли він керував автомобілем, а працівники поліції свідка ОСОБА_2 знайшли після складення протоколу. Просив суд закрити справу за відсутністю складу правопорушення.

Суд, вислухавши особу відносно, якої складено протокол, перевіривши матеріали справи, допитавши свідків, працівника поліції, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У статті 251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини першої та другої статті 130 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Постанова Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та наказ МВС України від 09 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» прийняті відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними». Отже, ці нормативно-правові акти регулюють питання доказування в провадженні справ про адміністративне правопорушення та не виключають можливість встановлення судом факту перебування особи в момент вчинення правопорушення у стані наркотичного сп'яніння шляхом дослідження всієї сукупності доказів, а не виключно результатами відповідного огляду.

Винність ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується письмовими доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 14 лютого 2018 року серії БД № 274123; рапортом працівника поліції ОСОБА_3М від 14 лютого 2018 року; постановою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2017 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також показаннями наступних свідків:

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що вона знаходилась у відділі поліції, де їй запропонували бути свідком, на що вона надала свою згоду. Так, ОСОБА_1 в її присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння. При цьому останній, підставою відмови зазначив, що він не пересувався на автомобілі, а лише сидів за кермом в автомобілі. Як ОСОБА_1 керував автомобілем вона не бачила.

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що у відділі поліції йому запропонували бути свідком, на що він погодився. Так, ОСОБА_1 в його присутності та іншого свідка відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння. Як ОСОБА_1 керував автомобілем він не бачив.

Свідок ОСОБА_2 суду показав, що він працює адміністратором на автомийці біля кафе "Забава". Так, в середині лютого, приблизно 14-15 лютого 2018 р. він знаходився на роботі. Вийшов покурити, та побачив як до продуктового магазину біля кафе "Забава" під'їхав автомобіль ВАЗ 2108 червоного кольору. Після того, як даний автомобіль почав рухатись, його зупинили працівники поліції, які підійшли до водія, яким є присутній в судовому засіданні ОСОБА_1 Останній вийшов з машини на вимогу працівника поліції, коли це було точної години він не пам'ятає, після того як вони поспілкувались, працівники поліції разом з водієм поїхали на гору в м. Тернівка. При цьому один із працівників поліції у той же день відібрав у нього пояснення щодо цих обставин.

Допитаний в судовому засіданні ст. лейтенант Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 повідомив, що приблизно о 09.00 год-10.00 год. в середині лютого 2018 року ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2108 по вул. Кірова в м. Тернівка в стані наркотичного сп'яніння, оскільки його зіниці очей не реагували на світло, сухість в порожнині рота. Так, йому було запропоновано пройти медичне обстеження на стан сп'яніння, однак він відмовився в присутності двох свідків. В протоколі зазначено двох свідків, які були присутні при відмові від проходження медичного огляду на стан сп'яніння. Третього свідка не зазначали, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачена можливість зазначити тільки двох свідків. Пояснення від третього свідка відбирались в цей же день коли складався адміністративний протокол відносно ОСОБА_1

Судом не можуть бути прийняті до уваги показання ОСОБА_1, що на момент коли до нього під'їхали працівники поліції він не керував автомобілем, тому не повинен був проходити медичний огляд на стан сп'яніння. Свідок ОСОБА_2 не зазначений в протоколі, тому його показання не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не має відео коли він керував автомобілем, а працівники поліції його знайшли після складення протоколу, а також він не мав можливості бачити факт зупинки автомобіля з наступних підстав.

Так, як слідує з показань самого ОСОБА_1, він під'їхав на зазначеному автомобілі до продуктового магазину по вул. Кірова в м. Тернівка, після чого він проїхав до будинку №2 по вул. Кірова в м. Тернівка, там він зупинив машину, де до нього і під'їхали працівники поліції. Отже він сам визнає той факт, що він до цього у короткий проміжок часу керував автомобілем.

Свідок ОСОБА_2 суперечливих фактів не зазначає, а також своїми показаннями підтверджує показання ОСОБА_1, що останній під'їхав до продуктового магазину на автомобілі. Окрім того, даний свідок судом був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384,385 КК України. Показання ОСОБА_2 не суперечать його відібраним працівником поліції поясненням від 14.02.2018 р.

Про проведення будь-яких експертиз клопотань не заявлялось.

З урахуванням зазначеного, на підставі дослідження всієї сукупності доказів у справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 та в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного спяніння.

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, вчинене повторно протягом року будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП судом не встановлені.

З урахуванням характеру правопорушення, яке є грубим порушенням вимог ПДР України, особи притягаємого, беручи до уваги, що ОСОБА_1 позбавлений права керування за постановою суду від 04.09.2017 р., суд дійшов висновку, що на нього необхідно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі одна тисяча двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 20400,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Крім того, згідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32-35, 38, 221, 268, 276, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_2) до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі одна тисяча двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп. на користь держави на р/р 0001 в ГУК у м. Києві, , ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, призначення платежу: судовий збір, Код 22030106, Пункт 5.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Корягін