Провадження №3/760/2063/18
у справі №760/3664/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., за участю представника органу доходів і зборів Грабчака П.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Київської міської митниці ДФС, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, за ознаками порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України,

В С Т А Н О В И В:

07.02.2018 надійшли зазначені матеріали.

З протоколу від 22.01.2018 №0054/10000/18 вбачається, що 22.01.2018 року, о 23 год. 10 хв., в зоні митного контролю залу «Приліт», терміналу А, митного поста «Аеропорт «Київ» (Жуляни)» Київської міської митниці ДФС України при здійснені митного контролю пасажирів та багажу рейсу FZ743 сполученням «Дубай - Київ» громадянка України, ОСОБА_2, згідноз п. 1.9 «Правил застосування спрощеного порядку здійснення митного контролю предметів, що переміщуються громадянами, які прямують авіаційним транспортом», затверджених наказом Державної митної служби України № 137 від 18.02.06 р., самостійно обрала спрощену форму митного контролю «зелений коридор» та перетнула білу смугу, яка означає закінчення «зеленого коридору».

Для здійснення митних формальностей пасажирку було запрошено до службового приміщення для проведення огляду багажу та ручної поклажі.

Під час проведення митного контролю було встановлено, що пасажирка ОСОБА_2 переміщувала через митний кордон 3 місця багажу. В багажі знаходились, окрім особистих речей одягу, нова шуба «Smoothfar» та нові туфлі жіночі «Nine West». Шуба відповідає заявленому в інвойсі від 20.01.2018 № 23953 та туфлі заявленому в інвойсі від 17.01.2018 № 04-3398704. Загальна вартість нових речей згідно інвойсів склала 5 209 дирхамів ОАЕ, що по курсу НБУ становить 1126,07 євро (або 39805,65 грн.).

Дані товари переміщувалися без ознак приховування. З метою забезпечення сплати митних платежів в повному обсязі ОСОБА_2 самостійно забажала сплатити митні платежі в сумі 1426,02 грн. Складено УМД форми МД-1 серії КВ №056779 від 22.01.2018.

Оскільки, пасажирка ОСОБА_2 митної декларації не заповнювала, з приводу декларування товарів до інспекторів митниці не зверталася, самостійно обрала форму проходження митного контролю - проходження через «зелений коридор», чим засвідчила про відсутність товарів, що підлягають письмовому декларуванню та є об'єктами оподаткування митними платежами, а загальна сума переміщуваних товарів перевищує 1000 євро, в діяхОСОБА_2 вбачається порушення встановленого Митним кодексом України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, а саме, ОСОБА_2, обравши формою проходження митного контролю - проходження через «зелений коридор», перемістила товари в обсягах, що підлягають оподаткуванню митними платежами.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце судового засідання. З урахуванням вимог ст. 526 МК України, суддя вважає можливим розглянути справу її відсутності.

Представник органу доходів і зборів підтримав позицію Київської міської митниці ДФС щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України, посилаючись на наявність в матеріалах справи достатніх доказів, які свідчать про порушення останньою митних правил.

Заслухавши пояснення представника органу доходів і зборів, дослідивши та оцінивши письмові докази, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Стаття 471 МК України передбачає адміністративну відповідальність за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Відповідно до ст. 366 МК України, митний контроль товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України громадянами здійснюється за двоканальною системою.

Згідно ч. 1 цієї статті, двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Відповідно до ч.4, ч.5 ст. 366 МК України, громадянин самостійно обирає «зелений коридор» або «червоний коридор» для проходження митного контролю.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Закінчення «зеленого коридору» відповідно до п. 1.4 Правил застосування спрощеного порядку здійснення митного контролю предметів, що переміщуються громадянами, які прямують авіаційним транспортом, затвердженими наказом Державної митної служби України від 18.02.2006 року №137, позначається білою лінією.

Частиною першою ст. 374 МК України визначено, що товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Разом з цим, частиною четвертою ст. 374 МК України встановлено, що товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України).

Відповідно п. 1 ч. 10 ст. 374 МК України, при ввезенні (пересиланні) на митну територію України громадянами звільняються від оподаткування митними платежами особисті речі, визначені статтею 370 цього Кодексу.

Суддею встановлено, що виявлені у ОСОБА_2товари переміщені через зону спрощеного митного контролю, не є особистою річчю у розумінні ст. 370 МК України.

Митна вартість вказаних товарів згідно протоколу про порушення митних правил № 0054/10000/18 від 22.01.2018 та копій квитанцій, що містяться в матеріалах справи, становить 1 126,07 євро, що перевищує 1000 євро.

Таким чином, з системного аналізу норм ч.ч. 1, 2 ст. 197, ст. 370, ч.ч. 1, 4 ст. 374 МК України вбачається, що переміщений ОСОБА_2 товар підлягає письмовому декларуванню.

З урахуванням наведеного суддя приходить до висновку, що ОСОБА_2 своїми діями, які полягали у переміщенні через спрощену систему митного контролю «зелений коридор» товарів, які підлягають обов'язковому письмовому декларуванню, вчинила порушення митних правил передбачене ст. 471 МК України.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується зібраними по справі та дослідженими письмовим доказами, зокрема, даними протоколу про порушення митних правил, актом про проведення огляду (переогляду) ручної поклажі та багажу від 22.01.2018, письмовими поясненнями ОСОБА_2, в яких вона посилається на те, що не заповнювала митної декларації, бо вважала, що її не потрібно її заповнювати, та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 466 МК України, адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 1 ст. 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Стаття 33 КУпАП визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до санкції ст. 471 МК України, вчинення порушення митних правил передбаченого диспозицією даної норми, тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Виходячи з наведених положень закону та з урахуванням обставин справи суддя вважає, що в якості основного стягнення до ОСОБА_2 підлягає застосуванню штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Щодо додаткового стягнення у виді конфіскації, то зі змісту санкції ст. 471 МК України вбачається, що останнє застосовується до правопорушника у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України.

При цьому, порядок переміщення через митний кордон України окремих видів товарів, на які встановлені заборони, обмеження, визначено ст.ст. 196, 197 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 МК України, не можуть бути пропущені через митний кордон України:

1) товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено законом;

2) товари, на пропуск яких відповідно до закону потрібні дозволи інших державних органів, за відсутності цих дозволів (крім алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а також харчових продуктів для власного споживання, що ввозяться громадянами в обсязі та в порядку, встановлених статтею 376 та частиною другою статті 378 цього Кодексу);

3) товари, що переміщуються через митний кордон України з порушенням вимог цього Кодексу та інших законів України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 197 МК України, у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Пропуск таких товарів через митний кордон України та їх митне оформлення здійснюються органами доходів і зборів на підставі отриманих з використанням засобів інформаційних технологій документів, які підтверджують дотримання зазначених обмежень, виданих державними органами, уповноваженими на здійснення відповідних контрольних функцій, іншими юридичними особами, уповноваженими на їх видачу, якщо подання таких документів органам доходів і зборів передбачено законами України. Перелік таких товарів (із зазначенням їх опису та коду згідно УКТ ЗЕД), а також порядок видачі відповідних дозволів та їх обігу з використанням засобів інформаційних технологій затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що безпосередніми предметами порушення митних правил є товари (одяг, взуття та ін.) з ярликами та без ознак бувших у використанні.

Фактичні дані, що свідчать про те, що виявлені предмети порушення митних правил згідно законодавства віднесено до товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України, - в матеріалах справи відсутні. Згідно з протоколом про порушення митних правил, переміщення через митний кордон України товарів, переміщення яких заборонено або обмежено законодавством України, у вину ОСОБА_2не ставиться.

Таким чином, суддя приходить до висновку про те, що в даному випадку додаткове стягнення у виді конфіскації предметів порушення митних правил не підлягає застосуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 33, 265, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 3, 196, 197, 366, 370, 374, 458-459, 466, 471, 486-487, 495, 527 Митного кодексу України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винною ОСОБА_2 у порушенні митних правил передбаченому статтею 471 Митного Кодексу та піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Роз'яснити, що штраф підлягає сплаті за наступними реквізитами: отримувач - УДКСУ у Солом'янському районі; код ЄДРПОУ - 38050812; МФО 820019; банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві; р/р 5010; призначення платежу - від (ПІБ платника) за ПМП, згідно ст. 471 МКУ та постанови суду від __.__.20__ №____.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп., який необхідно сплатити за наступними банківськими реквізитами - отримувач коштів: УДК СУ у Солом'янському районі м. Києва; код отримувача (код за ЄДРПОУ) : 38 050 812; рахунок отримувача: 312 122 067 000 10; банк отримувача: ГУ ДК СУ м. Києві; код банку отримувача (МФО) : 82 00 19; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: судовий збір; код суду: 050.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня винесення постанови через Солом'янський районний суд м. Києва.

Постанова пред'являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: