Справа № 381/714/18 Головуючий у І інстанції Суботін А. В.
Провадження № 33/780/354/18 Доповідач у 2 інстанції Габрієль В. О.
Категорія 252 30.03.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О. розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою в.о. керівника Фастівської місцевої прокуратури Київської області Руденко Є.В. на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.03.2018 року, якою провадження у справі щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Фастів Київської області, українки, громадянки Україна, паспорт серії НОМЕР_1, виданий 23.04.1997 року Фастівським МРВ ГУ МВС України в Київській області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, працюючої начальником Фастівського комбінату комунальних підприємств, -

у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, закрито в зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, зазначених у ст.38 КУпАП України.

ВСТАНОВИВ :

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.03.2018 року провадження у справі щодо ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, закрито в зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, зазначених у ст.38 КУпАП України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого суду, в.о. керівника Фастівської місцевої прокуратури Київської області Руденко Є.В. подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати постанову міськрайонного суду та прийняти нову, якою ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, та призначити їй стягнення у вигляді штрафу в межах санкції вказаних статей.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали судової справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору, виходячи з таких підстав.

Положення ч.2 ст.7, ч.3 ст.8 КУпАП визначають, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до положень ч.2 ст.287 КУпАП, постанова судді, у справі про адміністративне правопорушення, може бути оскаржена у порядку, визначеному КУпАП.

Такий порядок встановлений ч.2 ст.294 КУпАП (пп.2 п.5 розділу XII Закону України №1697-VII, від 14.10.2014 року, який набрав чинності 26.10.2014 року), яка є спеціальною нормою і згідно з якою, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена: особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності; її законним представником; захисником; потерпілим та його представником. При цьому, прокурора, як суб'єкта оскарження, було виключено із зазначеної норми закону (Закон України №1697-VII від 14.10.2014 року).

Наведений перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним та поширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором лише у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП.

Згідно з ч.5 ст.7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч.5 ст.7, ч.1 ст.287 КУпАП (із змінами, внесеними Законом України №1697-VII від 14.10.2014 року) кореспондують з положенням Закону України «Про прокуратуру», згідно з якими, однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян (п.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про прокуратуру»).

Щодо посилань прокурора на положення ст.250 КУпАП, як на правову підставу звернення прокурора з апеляційною скаргою на постанову відносно ОСОБА_3 апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Оскарженою постановою провадження у справі щодо ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, закрито в зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, зазначених ст.38 КУпАП України.

Разом із цим, санкція ст.172-7 КУпАП передбачає тільки штраф, як захід адміністративного стягнення.

Таким чином, заходи примусового характеру, пов'язані з обмеженням особистої свободи громадянина, не передбачені і застосовані не були.

Між тим, ухвалою Конституційного Суду України №49-у/2015, від 08.12.2015 року відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.250 КУпАП у взаємозв'язку з положеннями ч.5 ст.7, ч.1 ст.287, ч.2 ст.294 КУпАП та встановлено, що питання оскарження прокурором постанов суду у справах про адміністративне правопорушення регулюється різними положеннями КУпАП, які не узгоджуються між собою. Усунення таких неузгодженостей, може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Разом з цим, виходячи з принципу верховенства права, враховуючи існуючу неузгодженість діючого законодавства, суди при розгляді справ повинні керуватися положеннями ст.129 Конституції України, якою визначені основні засади судочинства, оскільки норми Конституції - є нормами прямої дії, а також практикою ЄСПЛ, відповідно до якої вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи (Рішення ЄСПЛ «Щокін проти України»), а в апеляційній скарзі прокурора йдеться про погіршення становища ОСОБА_3, тому право прокурора оскаржувати в апеляційному порядку постанову судді про адміністративне правопорушення, не може бути розтлумачено поширено і не може охоплювати випадки не передбачені законом.

За таких обставин, враховуючі діючі норми Конституції України та КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про те, що прокурор не є особою, яка, відповідно до положень ст.ст.287, 294 КУпАП, має право подати апеляційну скаргу на постанову судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2018 року щодо ОСОБА_3

При цьому, з урахуванням положень ч.2 ст.7, ч.3 ст.8 КУпАП, апеляційний суд позбавлений законних підстав прийняти до розгляду апеляційну скаргу прокурора, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст.7, 8, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу в.о. керівника Фастівської місцевої прокуратури Київської області Руденко Є.В. на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2018 року щодо ОСОБА_3 повернути особі, яка її подала, із усіма доданими до неї матеріалами.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області В.О. Габрієль