Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/90/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 172-6 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2018 року. Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Драний В.В., при секретарі Сакарі І.І., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, прокурора Панченка Л.І., розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2018 року.

Цією постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, приватний підприємець, депутат Гайворонської міської ради 7-го скликання, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави у розмірі 352 грн. 40 коп.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2018 року, ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Відповідно до постанови суду ОСОБА_3 будучи депутатом Гайворонської міської ради Кіровоградської області сьомого скликання та відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб'єктом відповідальності, на яких поширюється дія цього Закону, несвоєчасно - 03.07.2017 року о 16 год. 27 хв., без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період 2016 року, яку необхідно було подати до 01.05.2017 року до 00 год. 00 хв., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27.02.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, скасувати за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та провадження закрити.

Обгрунтовує свої вимоги тим, що судом не враховано поважні причини через які він подав декларацію несвоєчасно.

Зокрема не володіючи достатніми навиками роботи на компютері, протягом лютого-квітня місяця 2017 року, він намагався самостійно зайти на офіційний веб-сайт НАЗК та заповнити свою декларацію, але у нього не виходило це зробити. Він вимушений був звернутися до міського голови м. Гайворона про допомогу у заповнені декларації, який доручив своєму заступнику ОСОБА_4 допомогти у заповненні декларації, після чого 03.07.2017 року вони разом заповнили декларацію.

Оскільки він приймав міри щодо своєчасного заповнення декларації тому у його діях відсутня субєктивна сторона адміністративного правопорушення.

Також вказує, що до матеріалів справи долучено рішення Гайворонської районної ради Кіровоградської області від 09.11.2016 року №95 «Про присяжних Гайворонського районного суду», відповідно до якого він є присяжним Гайворонського районного суду та приймає участь у розгляді окремих судових справ, і на час виконання обовязків присяжного має статус судді.

За таких обставин, при розгляді суддею питання про притягнення його як присяжного Гайворонського районного суду до адміністративної відповідальності за правопорушення повязане з корупцією було порушено принцип безсторонності суду, що є неприпустимим.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора Панченка Л.І., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону при розгляді справи суддею суду першої інстанції дотримані.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП встановлена відповідальність за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, згідно рішення Гайворонської міської ради Кіровоградської області № 1 від 11.11.2015 року, ОСОБА_3 обраний депутатом Гайворонської міської ради Кіровоградської області сьомого скликання.

У відповідності до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_3 відноситься до суб'єктів відповідальності, на яких поширюється дія цього Закону, і згідно примітки до ст. 172-6 КУпАП є суб'єктом відповідальності за порушення, пов'язані з корупцією.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Верховною Радою України 23 березня 2017 року прийнято ОСОБА_4 № 1975 VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб", який набрав чинності 30 березня 2017 року. Відповідно до цього закону строк подання щорічної декларації для осіб, які подають таку декларацію вперше, продовжено до 01 травня 2017 року.

Згідно із наведеними вимогами антикорупційного законодавства України, ОСОБА_3 повинен був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування до 01 травня 2017 року.

Проте, ОСОБА_3 подав декларацію лише 03 липня 217 року о 16 год. 27 хв., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Висновки судді першої інстанції, щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за обставин викладених у постанові, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом № 18/18 від 21.02.2018 року про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією (а.с. 1-8); копією декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період 2016 року (а.с. 28-36); витягом з Єдиного державного реєстру декларацій (а.с. 57); копією рішення Гайворонської міської ради Кіровоградської області № 1 від 11.11.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_3 обраний депутатом Гайворонської міської ради Кіровоградської області сьомого скликання (а.с. 58-59).

Доводи ОСОБА_3 про те, що на протязі лютого-квітня 2017 року він намагався самостійно зайти на офіційний веб-сайт НАЗК, щоб заповнити декларацію, однак вчасно не виконав вимог фінансового контролю у звязку з недостатніми навиками роботи з компютерною технікою є безпідставними, оскільки відповідно до послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», ОСОБА_3 вперше зареєструвався 03.07.2017 року о 15 год. 10 хв. (а.с.95).

До того ж, під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_3 пояснив, що отримав електронний цифровий підпис у відділені «Приватбанку» лише за день до заповнення декларації, яку він подав 03 липня 217 року.

Пояснення свідка ОСОБА_5, допитаного під час апеляційного розгляду справи, який пояснив, що він працює секретарем Гайворонської міської ради і у звязку із тривалою хворобою не повідомив депутатів міської ради про необхідність подання електронних декларацій, що призвело до невчасного подання декларації ОСОБА_3 також не заслуговують на увагу.

Так відповідно до допиту свідка ОСОБА_6 слідчим СВ Гайворонського ВП ГУНП в області від 12.01.2018 року, останній дав свідчення про те, що всім депутатам, які були присутні на сесіях міської ради що відбувалися наприкінці 2016 року та початку 2017 року ним та головою міської ради неодноразово повідомлялось про необхідність вчасного заповнення декларацій (а.с.47-50).

Крім того, до посадових обовязків ОСОБА_6 не входить повідомлення депутатів про необхідність вчасного подання декларації про майно та доходи, витрати та зобовязання фінансового характеру.

За таких обставин вважаю, що ОСОБА_3 мав фізичну та технічну можливість вчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2016 рік, а поважні причини невчасної подачі декларації не встановлено, як під час розгляду справи місцевим судом так і в суді апеляційної інстанції.

Посилання апелянта на те, що суддя суду першої інстанції не мав права розглядати адміністративну справу стосовно нього, так як він є присяжним Гайворонського районного суду не ґрунтуються на законі, оскільки КУпАП не містить норми, яка забороняє суду розглядати справу стосовно присяжних цього ж суду.

Також, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду такої заяви про відвід.

Разом з цим, ОСОБА_3 суду пояснив, що виконуючи обовязки присяжного у Гайворонському районному суді, він не приймав участь у розгляді справ з суддею Панасюком І.В. Інших підстав які б вказували на неможливість розгляду адміністративної справи щодо нього саме цим суддею не навів.

Водночас частиною 3 статті 257 КУпАП передбачено, що у разі вчинення корупційного правопорушення службовою особою, яка працює в апараті суду, протокол разом з іншими матеріалами надсилаються до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

Проте, ОСОБА_3 у Гайворонському районному суді не працює, обставин які б вказували на те що суддя Панасюк І.В. не міг винести об'єктивне рішення у справі, або у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді відсутні, отже у судді суду першої інстанції не було підстав для надсилання протоколу разом з іншими матеріалами до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

За таких обставин, вважаю, що суд першої інстанції на підставі зібраних у справі доказах у їх сукупності правильно дійшов висновку, що в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладені адміністративного стягнення на ОСОБА_3, судом враховано особу правопорушника, характер та обставини вчиненого та накладено на нього мінімальне стягнення передбачене санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, а постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2018 року, щодо нього слід залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2018 року, якою ОСОБА_3, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2