Справа № 504/291/18
Провадження № 3/504/287/18
П О С Т А Н О В А

16.04.2018смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Барвенко В.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 4, смт. Доброслав, матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, 15.02. ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,

Директор КП «Біляркомунгосп»,

проживає та зареєстрований за адресою:

Одеська область, Лиманський район, смт. Нові Біляри, вул. Жовтнева, 24,

за фактом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2018 року оперуповноважений відділу Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, старший лейтенант поліції ОСОБА_2, склав протокол № 120 про адміністративне правопорушення повязане із корупцією, про те, що ОСОБА_1, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, несвоєчасно повідомив про суттєві зміни в майновому стані, чим порушив вимоги пункту 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції». Зокрема, ОСОБА_1, відповідно до розпорядження голови Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області від 25.12.2015 року № 54/2015-ср призначений на посаду директора КП «Біляркомунгосп».

У відповідності до ст. 3 п. 2 п.п. «а» Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є посадовою особою юридичної особи публічного права, на яку поширюється дія цього Закону.

На виконання вимог п.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 був зобовязаний подати електрону декларацію у строк до 23.05.2017 року, тому як 13.05.2017 року набув право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та її вартість на дату набуття права власності становила 443 380 грн.

Проте ОСОБА_1 в порушення ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» та Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 11.08.2016 року, несвоєчасно подав електронну декларацію щодо суттєвих змін в майновому стані, а саме 08.12.2017 року.

Датою вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є 08.12.2017 року.

Матеріали були передані судді Барвенку В.К. для розгляду 05.02.2018 року.

В судовому засіданні 20.02.2018 року ОСОБА_1 заявлено головуючому судді відвід.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області (суддя Вінська Н.В.) від 21.03.2018 року № 504/291/18 у задоволенні відводу головуючому судді Барвенку В.К. відмовлено.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав, пояснив, що наміру вчиняти корупційне правопорушення не мав, всі платежі за квартиру робила дружина, приховала від нього купівлю цієї квартири, зробила це як подарунок, і саме тому подав відповідні відомості у декларації лише 08.12.2017 року.

В судовому засіданні прокурор просила визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, провадження просила закрити за спливом строку притягнення особи до відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, думку прокурора, суддя дійшов до наступного висновку:

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до положень ч. 2ст. 172-6 КУпАП відповідальність передбачено за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Тобто об'єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає в тому, що:

- 1) в суб'єкта правопорушення відбулись суттєві зміни в майновому стані;

- 2) суб'єкт правопорушення не повідомив про такі зміни в десятиденний строк.

Визначаючи першу складову об'єктивної сторони правопорушення - «суттєві зміни в майновому стані», слід зазначити, що існує певна невизначеність в законодавстві, яка перешкоджає однозначному тлумаченню та застосуванню вказаної правової норми. Зокрема, поняття «майновий стан» законодавчо не визначено.

Між тим, зміст такого поняття можливо визначити шляхом розкриття змісту його складових «майно» та «стан».

Згідно з правилом ст. 190 ЦК України, майном, як особливим об'єктом, вважаються: окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Отже, суддя вважає, що майно особи - це окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки цієї особи.

Відповідно до положень ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки.

Стан це сукупність ознак, рис, що характеризують предмет, явище в даний момент відповідно до певних вимог щодо якості, кількості, ступеня готовності і т. ін. (Словник української мови в 11 томах СУМ-11)

Отже, майновий стан особи можливо визначити як сукупність матеріальних цінностей, речей, майнових прав та обов'язків, які належать особі, в певній кількості та якості.

Таким чином, суддя дійшов до висновку, що майновий стан особи характеризується щонайменше двома показниками:

1) кількісним, який можливо визначити в кількості об'єктів або в їх грошовому еквіваленті;

2) якісним - рухоме майно, нерухоме майно, ювелірні вироби, історичні та культурні цінності, предмети тваринного та рослинного світу, тощо.

Поняття «суттєві зміни у майновому стані» та строки повідомлення про такі зміни розкрито у правилі ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до положень якої, у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство.

Таким чином, зазначена правова норма передбачає необхідність повідомлення про зміну в майновому стані, яка пов'язана в цьому Законі з кількісним показником майнового стану, оскільки цим самим Законом передбачено, що обов'язок повідомлення про зміну в майновому стані виникає в разі його зміни на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів.

Таким чином, набувши право власності на квартиру, вартість якої перевищила на момент набуття права власності 50 прожиткових мінімумів, ОСОБА_1 тим самим збільшив свій майновий стан в розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Друга складова об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП визначена тим, що суб'єкт правопорушення не повідомив письмово Національне агентство про суттєві зміни в майновому стані в десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна.

Суддя нагадує, що обов'язок повідомити про суттєву зміну у майновому стані, пов'язаний з моментом отримання доходу чи придбання майна.

Отже, ОСОБА_1, маючи обовязок з 13.05.2017 року повідомити до 23.05.2017 року Національне агентство про суттєві зміни в майновому стані, помилково подав декларацію лише 08.12.2017 року.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 не спростовують цих висновків судді.

Разом із тим, адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців із дня виявлення, але не пізніше двох років із дня його вчинення (ч. 3 ст. 38 КУпАП).

Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Разом з тим, сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, обєктивного і повного зясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення, спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження.

Оскільки на момент розгляду даної справи закінчились строки притягнення особи до відповідальності, провадження по справі підлягає закриттю.

Судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 38, 172-6 ч.2, 221, 277, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч.2 КУпАП, - закрити за спливом строку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів від дня її винесення.

Суддя В.К. Барвенко