Справа № 524/879/18
Провадження 3/524/1271/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2018 року Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Гусач Олександр Миколайович, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Кременчуці відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, ІПН НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

18.01.2018 року о 02-50 год. в м.Кременчуці по вул. Б. Хмельницького ОСОБА_1, будучи притягнутий до адміністративної відповідальності постановою судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 11.05.2017 року за ч.1 ст. 130 КУпАП, повторно протягом року керував автомобілем НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп»яніння: неприродна блідність, тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей. які не реагують на світло, від походження огляду на стан наркотичного сп»яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду повернулися поштові повідомлення з судовими повістками на ім»я ОСОБА_1, які не були вручені адресату за закінченням строку зберігання. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. (Рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" № 3236/03 від 03.04.2008 року). Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вважається повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду судової справи

Згідно зі ч. 2 ст. 268 КпАП України вважаю за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_2, оскільки його явка до судового засідання не є обовязковою

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_2 вбачається порушення вимог п. 2.5 ПДР та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 18.01.2018 року серії БР №167804;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1086, складеного о 03 год. 30 хв. 18.01.2018 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проведення медичного огляду на стан сп»яніння;

- поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп»яніння;

- рапортом інспектора УПП Кременчуцького ДПП;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського;

- довідкою від 19.01.2018 року, згідно якої постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11.05.2017 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з диспозицією ч.2 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння, а так само і за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп»яніння.

У п.2.5.Правил дорожнього рухуУкраїни зазначено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно з Розділом 1 п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, зазначено, що огляду на стан сп»яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп»яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, і є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, керуючись ч.2 ст. 130 КУпАП та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, вважаю, за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобоми.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст.ст. 245, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнути з ОСОБА_5 судовий збір на користь держави у розмірі 352 (триста п»ятдесят дві) гривні (Стягувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення підлягає стягненню подвійний розмір штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подається протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м Кременчука.

Строк пред'явлення документа до виконання 3 місяці з дня винесення постанови.

Суддя О.М. Гусач