Справа № 342/94/18
Провадження № 33/779/181/2018
Категорія ч. 1 ст. 172-6 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Ничик Г. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П., ознайомившись з апеляційною скаргою прокурора Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_2 на постанову судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 22 березня 2018 року, якою звільнено ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-6 КУпАП, у звязку з малозначністю вчиненого правопорушення, оголошено ОСОБА_3 усне зауваження та закрито провадження по справі, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді звільнено ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-6 КупАП, у звязку з малозначністю вчиненого правопорушення. Оголошено ОСОБА_3 усне зауваження та провадження по справі закрито.

Не погодившись з постановою судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді, прийняти нову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно повернути прокурору у зв'язку з відсутністю у нього повноважень на оскарження постанови судді у даній справі про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Зі змісту ст. 287 КУпАП вбачається, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів виключно при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Системний аналіз норм КУпАП, з урахуванням змін до ст. 294 КУпАП, (в новій редакції першого речення частини другої цієї статті), внесеними Законом України від 16 березня 2017 року №1952-УІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб", дозволяє дійти висновку про те, що право на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, у прокурора виникає лише у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

У той же час стягнення, пов'язані з обмеженням особистої свободи громадян, санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як і санкціями інших статей, які передбачають відповідальність за адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, не передбачені та на ОСОБА_3 не накладались.

Посилання прокурора на ч. 2 ст. 250 КУпАП, якою передбачено, що при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов'язковою, як обставину, яка надає право на оскарження постанови судді заслуговує на увагу.

Разом з тим, перегляд постанов суддів у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі ст. 294 КУпАП, яка і визначає коло осіб, які можуть оскаржувати постанову судді у справах про адміністративні правопорушення.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

При вирішенні питання щодо можливості оскарження прокурором вищевказаної постанови суду першої інстанції, суд керується принципом верховенства права, складовими якого є правова визначеність та стабільність судової практики.

Зокрема, колегія суддів враховує, що правова визначеність являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення стабільного правового становища особи шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування.

Колегія суддів також враховує, що відповідно до ч.4 ст.17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» єдність системи судоустрою забезпечується в тому числі і єдністю судової практики.

Відповідно до вимог ст.36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом забезпечується Верховним Судом, як найвищим судом у системі судоустрою України.

Разом з тим, під судовою практикою необхідно також розуміти сукупність правових позицій, які викладені в судових рішеннях та конкретизують застосування норм права.

Колегія суддів також враховує, що на даний час системний аналіз існуючої судової практики свідчить про те, що вищевказана постанова суду першої інстанції не може бути оскаржена прокурором в апеляційному порядку.

Таким чином доходжу висновку про те, що прокурор не входить в коло осіб, які мають право на подачу апеляційної скарги по оскаржуваній категорії справ, а тому, відповідно до ч. 2 ст. 294 КУАП, апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору як така, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

Такий висновок узгоджується зі змістом Інформаційного листа ВССУ від 22.05.2017 року №223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією» .

Керуючись ст.ст. 5, 7, 287, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Відмовити прокурору Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_2 у прийнятті до провадження Апеляційного суду Івано-Франківської області апеляційної скарги на постанову судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 22 березня 2018 року, якою ОСОБА_3 звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-6 КУпАП, у звязку з малозначністю вчиненого правопорушення.

Повернути апеляційну скаргу прокурору Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_2

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області підпис ОСОБА_4

Згідно з оригіналом. Суддя: О.П. Васильєв