АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/411/18 Головуючий І інстанції -
Справа № 643/2391/18 Поліщук Т.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області - Бездітко В.М.,

за участю секретаря - Михайлюка А.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_3,

потерпілого - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_4на постанову Московського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_3до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Працівниками поліції 09.02.2018 року складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу серії БР № 234085, 09.02.2018 року о 19-20 год. в м. Харкові по Салтівському шосе, 12 водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_2.

При ДТП автомобіль отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2018 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_3 у зв'язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з постановою суду, потерпілий ОСОБА_4,подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначив наступне.

Постанова районного суду незаконна, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд допустив неповне з'ясування обставин справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та доказам, які містяться в матеріалах справи.

Суд першої інстанції не врахував пояснення ОСОБА_3 надані на місці подій, безпідставно прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Просить скасувати постанову Московського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2018 року, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_4, який апеляційну скаргу підтримав, пояснення ОСОБА_3, який обставини викладені в протоколі не визнав, проти апеляційної скарги заперечував, допитавши свідка ОСОБА_5, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі за змістом - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди (п. 2.10 «а» ПДР України).

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (п. 13.1 ПДР України).

За порушення вимог зазначених вимог ПДР України передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 за ст. 124 КУпАП, районний суд виходив з того, що зіткнення сталося на відстані 3,5 м. від бардюрного каменю тієї смуги руху, по якій рухався автомобіль «Volkswagen Jetta», тобто на смузі руху для автомобіля «Mercedes-Benz» та дійшов висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та порушення ПДР України.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

В поясненнях наданих при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 вказав, 09.02.2018 року о 19-20 год. керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по двору зі сторони Салтівського шосе в напрямку вул. Халтуріна, при повороті в право наїхав заднім правим колесом на бордюр, який знаходився під товщею льоду та снігу. В результаті чого автомобіль скинуло задньою частиною в ліво та вдарив рухаючись на зустріч автомобіль НОМЕР_2. Також в поясненнях зазначив, що вийшовши з автомобіля побачив пошкодження автомобіля та викликав поліцію (а.с. 3).

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 не зміг пояснити, чому на місці ДТП дав пояснення, з яких видно, що ДТП сталось його вини внаслідок неврахування дорожньої обстановки, погодних умов тощо.

ОСОБА_4 в своїх поясненнях зазначив, що 09.02.2018 року о 19-20 год. керував автомобілем «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_3, рухався по Салтівському шосе, 12, побачив автомобіль та притиснувся в право, щоб пропустити автомобіль НОМЕР_1. Зазначений автомобіль при повороті в право занесло, внаслідок чого він вдарив його автомобіль. Коли ОСОБА_4 вийшов із свого автомобіля, побачив пошкодження (а.с. 4).

При апеляційному перегляді постанови за клопотанням ОСОБА_4 допитаний свідок ОСОБА_5, який пояснив, що 09.02.2018 року приблизно о 19-20 год. йшов по Салтівському шосе, бачив як вантажний автомобіль «Mercedes-Benz» заїжджав у поворот на великій швидкості. Автомобіль «Mercedes-Benz» почало заносити в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Jetta». В момент зіткнення автомобіль «Volkswagen Jetta» стояв. Також вказав, що на даній частині дорозі було багато снігу та крига, дорога мала одну колію руху. Водій ОСОБА_4 підтвердив пояснення свідка у повному обсязі. Пояснення свідка підтвердив і водій автомобіля «Mercedes-Benz» ОСОБА_3 в частині наявності снігу, криги та однієї колії.

Із схеми ДТП видно, що місце зіткнення автомобілів має обмежену оглядовість, стан покриття проїзної частини засніжений, що покладає підвищений обов'язок на водіїв слідкувати за обстановкою на дорозі. Автомобіль «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_3, розміщений від бордюру на відстані 0,1 м, ширина дороги, 6,3 м, відстань від бордюру до місця зіткнення 3,5 м.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, про те що зіткнення сталося на смузі руху для автомобіля «Mercedes-Benz», не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, оскільки ширина дороги складає 6,3 м, тобто кожна смуга руху становить по 3,15 м, автомобіль «Mercedes-Benz» розміщений на відстані 3,4 м (задня частина) та 4,3 м (передня) тобто на 0,25 м на смузі руху для автомобіля «Volkswagen Jetta» (а.с. 2). І фактично дорога на час ДТП мала одну колію, по якій рухався саме автомобіль «Mercedes-Benz».

Із фотографій, залучених до матеріалів справи, з якими погодились обидва водія, видно, що автомобілі дійсно знаходились в місці, яке мало обмежену оглядовість, проїзна частина засніжена, і сніг займає частину дороги, на дорозі ожеледиця (а.с. 28-29).

З механічних пошкоджень автомобілів та схеми місця ДТП вбачається, що водій ОСОБА_3 міг уникнути зіткнення виконуючи вимоги п.п. 12.1,13.1 ПДР України та дотримуючись швидкості руху згідно з п. 12.4 ПДР України.

Таким чином, дії водія ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 13.1 ПДР України, оскільки він не врахував дорожньої обстановки, стану транспортного засобу, недотримався безпечного бокового інтервалу, в наслідок чого відбулась ДТП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Дослідивши обставини справи, апеляційний суд вважає, що в діях водія ОСОБА_3 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Закриваючи провадження у відношенні ОСОБА_7 районний суд дійшов помилкового висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, належним чином не виконав вимоги ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, а саме не з'ясував обставини справи, не надав належної оцінки доказам наявним в матеріалах справи, не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову.

Апеляційний суд вважає можливим не позбавляти водія ОСОБА_3 права керування транспортним засобом та обрати ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції ст. 124 КУпАП, що буде відповідати меті адміністративного стягнення та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових правопорушень.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 352, 40 грн.

Враховуючи наведене постанова районного суду підлягає скасуванню відповідно, апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 247, 278, 280, 283, 294, 295, 298 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4задовольнити.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати винним ОСОБА_3у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_3на користь держави судовий збір в розмірі 352, 40 грн.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області В.М. Бездітко