АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія:ст. 124 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2018 р. Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю особи, яка притягається до адміністратиної відповідальності, ОСОБА_3, його захисника, адвоката ОСОБА_4; потерпілого ОСОБА_5, його представника, адвоката ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 листопада 2017 року, якою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, кім. 37/38, не працює,

закрито провадження в адміністративні справі за ст. 124 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 133282 від 10.11.2017 р. ОСОБА_3 08.09.2017 о 17 год. 00 хв. в м. Черкаси по вул. В. Чорновола біля пров. Піщаний, керуючи автомобілем ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1, перед поворотом ліворуч не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Хонда Пілот, р.н. НОМЕР_2. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 1.5, 2.3.б., 10.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 листопада 2017 року відносно ОСОБА_3 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В постанові суд вказав, що не вбачає порушень Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_3, оскільки на момент початку руху для зміни напрямку руху такий маневр був безпечним і не створював небезпеки іншим учасникам руху.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 листопада 2017 року, скасувати її та ухвалити нову, якою визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Вказує, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, оскільки ні його, ні ОСОБА_5 не було залучено до розгляду цієї справи, й відповідно не було повідомлено про її розгляд. Про оскаржувану постанову йому стало відомо 26 січня 2018 року під час пошуку та перегляду судових рішень на сайтах Придніпровського районного суду м. Черкаси та Апеляційного суду Черкаської області.

По суті апеляційних вимог зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтовано, ухвалена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. При цьому суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам й обставинам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, у звязку з чим висновок суду щодо відсутності в діях ОСОБА_3 порушень вимог п. п. 1.5, 2.3.б, 10.1 ПДР України, а відповідно й складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на неповно з'ясованих обставинах.

Указує, що в цій справі ОСОБА_5 є потерпілим в розумінні ст. 269 КУпАП, адже внаслідок цього адміністративного правопорушення його машина зазнала механічних ушкоджень, тому результат розгляду цієї справи безпосередньо впливає на права та обов'язки останнього. Однак місцевий суд безпідставно не залучив ОСОБА_5 як безпосереднього учасника ДТП з метою повного та всебічного розгляду при з'ясуванні обставин справи, тим самим не надавши останньому можливості надавати пояснення і заявляти клопотання.

Зазначає, що пояснення та фотографії, які були надані ОСОБА_3 в судовому засіданні та на які посилається суд як на докази невинуватості останнього, повністю суперечать наданим ОСОБА_5 поясненням та складеній схемі ДТП. При цьому суд взяв до уваги лише розташування транспортних засобів після ДТП, не дослідивши встановлений слідчим причинно-наслідковий зв'язок розвитку механізму ДТП. Зокрема, у своїх поясненнях ОСОБА_5 вказував, що ОСОБА_3, рухаючись попереду попутно на відстані близько 25 м почав різко, раптово, без попереднього зайняття крайньої частини дороги; без з'ясування, чи безпечним буде цей маневр для інших учасників дорожнього руху, та без увімкнення лівого покажчика повороту, почав здійснювати поворот ліворуч в провулок Піщаний від правого краю проїзної частини, що свідчить про порушення ОСОБА_3 ПДР України. Це унеможливило належну реакцію з боку водія ОСОБА_5 для попередження ДТП, адже між автомобілями була невелика відстань.

Також апелянт вказує, що адміністративна справа відносно ОСОБА_3 та адміністративна справа відносно ОСОБА_5 були зареєстровані 15.11.2017 р. та розподілені на суддю Степаненка О. М. Вважає, що обєднання вищевказаних адміністративних справ сприяло б більш ефективному та швидкому їх вирішенню з мінімальними часовими затратами, однак суддя місцевого суду не скористався цим процесуальним правом.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 та ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали з мотивів, які в ній наведені.

ОСОБА_3 та його захисник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні апеляційної скраги, вбачаючи постанову суду першої інстанції законною та обгрунтованою.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає наступне.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_5 та його адвокат ОСОБА_6 не були належно повідомлені про час, дату та місце розгляду цієї справи. Враховуючи, що про оскаржувану постанову суду, зі слів апелянта, він дізнався 26 січня 2018 року під час пошуку та перегляду судових рішень на сайтах судів першої та апеляційної інстанцій, й того ж дня подав апеляційну скаргу, вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.

По суті апеляційної скарги вважаю наступне.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Вважаю, що постанова суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи. Зокрема, суд першої інстанції з незрозумілих мотивів відхилив у якості доказу дані схеми ДТП, під якою є підписи обох водіїв, понятих і працівника поліції, надавши при цьому перевагу у якості доказів даним фотокарток, які були подані в судовому засіданні стороною захисту, зробивши з їх змісту висновок про те, що дані схеми ДТП не відповідають фактичним обставинам справи.

З такою позицією суду першої інстанції не можна погодитися, оскільки схема ДТП є документом, сформованим у результаті оформлення обставин ДТП представниками компетентного органу із залучення учасників ДТП, чиїми підписами підтверджується обєктивність даних цієї схеми. Натомість зміст фотокарток у даному разі не може братися до уваги як обєктивний і достовірний доказ розташування автомобілв після ДТП, адже він суперечить іншим доказам, й не зрозуміло, у який час після ДТП такі фотокартки були зроблені. Зокрема, чи не були вони зроблені після оформлення ДТП, коли розташування автомобілів вже могло бути зміненим.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення водіїв, суддя апеляційного суду вбачає, що цими доказами достатньо підтверджується винуватість водія ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зокрема, механізм цієї ДТП є чітким і зрозумілим. Обидва автомобілі рухалися попутно. Водій переднього з них (ОСОБА_3 В.) почав здійснювати маневр ліворуч для виконання повороту, не переконавшись у безпечності цього маневру.

Відповідно до п. 10. 1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Враховуючи це, в діях ОСОБА_3 підтверджується факт порушення ПДР, який перебуває у причинному звязку з наслідками ДТП, й утворює таким чином обєктивну сторону правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Оцінку діям водія іншого автомобіля суддя апеляційного суду не може давати в межах цієї справи, оскільки щодо цього водія, як було зясовано, є окрема справа про адміністративне правопорушення за наслідками тієї ж ДТП, яка перебуває на стадії апеляційного розгляду.

Крім цього, враховуючи, що строк накладення стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, вже сплив, провадження має бути закрите.

Виходячи з указаного вище та керуючись ст. 245, 247, 280, 289 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Поновити адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 листопада 2017 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 листопада 2017 року щодо ОСОБА_3 скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закривши провадження у справі на підставі положень ст. 38 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко