АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/254/18 Головуючий у І-й інстанції - Карягіна Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 29 січня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 18.12.2017 року о 23-50 год. водій ОСОБА_1, який на протязі року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у порушення п. 2.5 ПДР України, знаходячись на вул. Бородинській, 49 у м. Дніпро, керував моторолером «RF505-18» з наявними ознаками наркотичного сп'яніння (порушення мови, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 08.02.2018 року, подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначив, що постанова судді першої інстанції є незаконною, через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вказує на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені технічні засоби, експрес тести чи інші засоби, за допомогою яких патрульний мав намір його провести та відсутні свідки такого огляду або відмови від його проходження. Крім того вказав, що в поясненнях свідків відсутні свідчення про наявність у ОСОБА_1 ознак сп'яніння та пропозицій пройти огляд на місці зупинки. З рапорту патрульного вбачається, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки, а відразу безпідставно вимагали проїхати до лікарні для медичного огляду. Тому, наявне порушення процедури оформлення адміністративного правопорушення та як наслідок помилкове судове рішення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги судом першої інстанції, вважаю, були виконані.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що постанова судді першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, вважаю необґрунтованими, безпідставними та такими, які спростовуються матеріалами справи.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок, що дії останнього містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КпАП України, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 225857 від 19 грудня 2017 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП і де викладено обставини, при яких скоєно дане адміністративне правопорушення, вказано, що саме порушено водієм, а це п.2.5 Правил дорожнього руху України та визначена правова кваліфікація дій, вказаний протокол підписаний ОСОБА_1; рапортом інспектора поліції, в якому викладені фактичні обставини скоєного ОСОБА_1 правопорушення; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, згідно яких водію у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння.

Вищезазначені свідки, засвідчили відмову ОСОБА_1, від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, що є підтвердженням об'єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження вказаного огляду відповідно до встановленого порядку. Крім того, підписами свідків в протоколі зафіксовано, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп'яніння, а саме : погіршення вимови, відсутність реакції зіниць на світло.

Посилання ОСОБА_1 стосовно того, що поясненням свідків, які додані до протоколу, не можливо довіряти та брати до уваги, оскільки вони не були свідками його відмови від проходження огляду та встановлення в нього ознак наркотичного сп'яніння, є необґрунтованими та безпідставними. Оскільки об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків та достовірність викладених обставин в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Посилання на заінтересованість вказаних вище свідків матеріалами справи не підтверджується і в апеляційній інстанції таких фактів не встановлено.

Таким чином, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Інші докази відсутності вини в матеріалах справи відсутні та стороною не надано.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 29 січня 2018 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Кононенко