АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/7417/17Суддя 1 інстанції Хомініч С. В.
Номер провадження 33/774/92/К/18Суддя- доповідач ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2, який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3на постанову Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2018 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого водієм у ПАТ «Укртелеком», який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

провадження закрито у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

За участю:

Правопорушника ОСОБА_4

Захисника ОСОБА_5

Потерпілого ОСОБА_3

Представника потерпілого ОСОБА_2

ВСТАНОВИЛА :

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2018 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП закрито, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 28.11.2017 водій ОСОБА_4 10.10.2017 о 13 год. 10 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 по а/д Н-23 176км+500м в Апостолівському районі, виконуючи маневр поворот ліворуч, не переконався в тому, що автомобіль НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався позаду нього, почав виконувати маневр «обгін», внаслідок чого допустив з ним зіткнення, чим порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою представник ОСОБА_2, який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3 07 березня 2018 року подав апеляційну скаргу.

В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову визнавши ОСОБА_4 винним у скоєнні ДТП.

В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_2 посилається на те, що судом першої інстанції були не повно зясовані обставини справи, які мають суттєве значення, внаслідок не правильної оцінки доказів, не правильно встановлені обставини і порушені норми матеріального та процесуального права.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_4 не був допитаний в суді першої інстанції, суд лише дослідив його письмові пояснення.

Окрім того, представник ОСОБА_2 вказує на те, що потерпілий ОСОБА_3 не надавав суду показань стосовно того, що він не встигав повернутися в раніше займану смугу і стосовно збільшення швидкості керованого ним автомобіля, як це вказано в постанові суду першої інстанції.

Також зазначає про те, що судом першої інстанції фактично не було розглянуто клопотання ОСОБА_4, щодо закриття провадження, обґрунтування відмови у незадоволенні його клопотання в частині закриття провадження у відповідності до вимог п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП судом були не наведені.

Посилається на те, що характер пошкоджень ТЗ жодним чином не спростовує порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху, на плані схемі не зазначена дислокація ТЗ в момент зіткнення, на ній відображене положення ТЗ після зіткнення, фотографії з інтернету, надані суду першої інстанції ОСОБА_4, були зроблені в червні 2015 року, на них відображені дорожні знаки, які попереджають про наближення до перехрестя, але на час ДТП, дані дорожні знаки були відсутні.

Звертає увагу на те, що посилання суду про те, що ОСОБА_6В рухався по головній дорозів, жодним чином не можуть свідчити про відсутність в його діях порушень ПДР, твердження суду стосовно того, що ОСОБА_4 завчасно зайняв крайнє ліве положення матеріалами справи не підтверджується, стосовно того, що ОСОБА_4 переконався, що його маневр буде безпечним, не відповідає дійсності, оскільки сам факт настання ДТП свідчить про те, що ОСОБА_4 навпаки не переконався в безпеці виконання маневру повороту.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2, потерпілий ОСОБА_3 кожен окремо, підтримали вимоги апеляційної скарги, підтвердили доводи викладені в ній та просили її задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного суду правопорушник ОСОБА_4, захисник ОСОБА_5, кожен окремо, проти апеляційної скарги заперечували, просили постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши сторін судового засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен зясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

З таким висновком суду погоджується і суд апеляційної інстанції

Висновок суду про відсутність ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується зібраними у справі та дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 453116 від 28 листопада 2017 року убачається, що ОСОБА_4 ставиться у провину порушення п. 10.1 ПДР України та відповідно вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За змістом ст.124 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху від 10.10.2001 "Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В п. 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо транспортної події від 10.10.2017 року, встановлено, що дорожньо транспортна пригода мала місце на нерегульованій ділянці 170 км + 500 м а/д Кіровоград Запоріжжя. На місце ДТП виявлено транспортні засоби, а саме автомобіль НОМЕР_1, який знаходився на смузі для зустрічного руху по ходу руху автомобіля та автомобіль марки HyndaiSantaFeд.н. АЕ 1944 НА, який знаходився у лівому, по ходу руху автомобіля, кювету, перевернутий на дах. ДТП відбулося у світлий час доби, погода ясна без опадів. Дорожнє покриття загальною шириною 7,8 м призначено для руху у двох напрямках з горизонтальною розміткою білого кольору розподіл зустрічних потоків транспортних засобів. На проїзній частині присутні поверхневі сліди юзу, залишені переднім лівим колесом автомобіля УАЗ та правими колесами автомобілю Hyndai у такому напрямку: справа наліво по ходу руху автомобіля Hyndai та зліва направо по ходу руху автомобіля УАЗ.

У план схемі до протоколу огляду місця події 10.10.2017 року, містяться графічно зображені та зафіксовані обєкти про обставини дорожньої пригоди, які в своїй сукупності свідчать про те, що між транспортними засобами сталося ДТП.

З пояснень ОСОБА_4, які він надав в суді першої інстанції, убачається, що 10.10.2017 року вдень він рухався по дорозі Н-23 з міста Апостолове до міста Кривий Ріг. Підїжджаючи до перехрестя у село Олександрівка Широківського району, ввімкнув лівий покажчик повороту та, впевнившись, що немає транспортних засобів у зустрічному напрямку руху, почав здійснювати поворот ліворуч.

Завершаючи маневр повороту ліворуч відчув удар у задню ліву частину автомобілю. Потім втратив свідомість, а отямився лежачи на проїжджій частині дороги. Винним у даній дорожньо транспортній пригоді вважає водія Hyndai, який рухався по зустрічній смузі руху у попутному з ним напрямку та виконував обгін перед перехрестям. Патрульні, які прибули на місце пригоди, склали протокол у відношенні водія ОСОБА_3, але на даний час немає відомостей щодо розгляду даного протоколу. Щодо нього протокол, який є предметом розгляду, складено лише 28.11.2017 року.

З пояснень ОСОБА_3, які він надав в судовому засіданні першої інстанції, убачається, що, 10.10.2017 року він рухався на своєму автомобілі НОМЕР_3 з міста Апостолове до міста Кривий Ріг у єдиній смузі руху в сторону міста Кривий Ріг. Перед ним рухався автомобіль сірого кольору з невеликою швидкістю 70-80км/год, тому вирішив обігнати даний автомобіль. Для цього перестроївся у смугу зустрічного руху, де побачив, що перед сірим автомобілем також повільно рухається УАЗ. Здійснивши обгін першого транспортного засобу, не встиг повернутися у раніше займану смугу, бо той пришвидшив рух та підїхав ближче до УАЗу зрозумів, що цей транспортний засіб починає поворот ліворуч, тому почав гальмувати, але із за великої швидкості та незначної відстані загальмувати не вдалося. Відбулося зіткнення, в результаті якого спрацювала подушка безпеки і він втратив свідомість. Отямився у перевернутому автомобілі у кюветі за зустрічною смугою руху. Вважає, що винен водій УАЗу, оскільки він не впевнився, що його дії будуть безпечними для інших учасників. Пояснив, що протокол щодо нього не складався.

Беручи до уваги вищенаведене, доводи представника потерпілого ОСОБА_2 викладені в апеляційній скарзі, щодо наявності в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

Посилання представника потерпілого ОСОБА_2 стосовно того, що ДТП сталося внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4, в ході перевірки матеріалів справи не знайшли свого підтвердження, та суперечать зібраним доказам.

Суд апеляційної інстанції не може прийняти до уваги висновок № 8/10.1/3 експертного автотехнічного дослідження складеного 23.03.2018 року, оскільки такий був призначений не у відповідності до ст. 273 КУпАП, викладений у формі дослідження, а не експертизи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 273 Кодексу України про адміністративні правопорушення, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

Тому суд апеляційної інстанції враховує його як письмовий доказ та в сукупності з іншими доказами, надає відповідну оцінку.

Оскільки в ході розгляду справи не було здобуто доказів винуватості ОСОБА_4 в порушенні ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно, всебічно та обєктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності та постановив законне судове рішення про закриття провадження в справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2018 року є законною та такою, що винесена відповідно до вимог КУпАП, так як підстави для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні. Не було здобуто таких, і в ході апеляційного розгляду справи.

А тому, апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді без змін відповідно до ст.294 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2- залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2018 року, щодо ОСОБА_4, якою провадження закрито у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1