Справа №577/180/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/85/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. ,за участі ОСОБА_3, захисника Прокоп`євої М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 січня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

позбавлено права керування всіма видами транспортних засобів строком на 01 рік з накладенням штрафу у розмірі 10 200 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. на рахунок державної судової адміністрації.

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою судді, ОСОБА_3 11 січня 2018 року близько 17 год. 55 хв. рухаючись по вул. Б. Хмельницького в м. Конотоп, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння (розширені зіниці очей, млява мова, тремтіння рук), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Відповідно поданої апеляційної скарги, ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. У постанові суд не вірно виклав пояснення, надані ОСОБА_3 під час розгляду матеріалів про вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме щодо дати, часу та місця скоєння правопорушення. Крім того, ОСОБА_3 категорично не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, а лише виявив бажання провести даний огляд в наркологічному диспансері, тобто в спеціалізованому медичному закладі. Працівники поліції були повідомлені про те, що в салоні автомобіля знаходиться дружина, яка перенесла складну операцію та двоє малолітніх дітей, а тому не можливо було їх залишити самих. Не взято до уваги те, що на наступний день після зупинення працівниками поліції, ОСОБА_3 самостійно пройшов медичний огляд на стан наркотичного спяніння, ознаки якого відповідно висновку, не виявлено.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_3 із захисником, які вимоги апеляційної скарги підтримали, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу, суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, за зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення від 11 січня 2018 року серії БД № 387888, письмових поясненнях свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які вказали, що водій ОСОБА_3 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння у їх присутності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, суд першої інстанції при розгляді справи, в повному обсязі перевірив докази, наявні в матеріалах справи.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП, суд в постанові дав зазначеним доказам належну оцінку, та, на підставі цих доказів, які є допустимими, так як відповідають вимогам ст. 266 КУпАП, правильно встановив фактичні обставини вчиненого правопорушення, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП.

Твердження ОСОБА_3 про те, що суд першої інстанції не допитав свідків, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, як зазначалось суд першої інстанції дослідив пояснення свідків, які повністю узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення та дослідженим відеозаписом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що суд неправильно та без належних, допустимих доказів встановив фактичні обставини правопорушення, а також про відсутність будь-яких доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушенні є голослівними та надуманими, оскільки спростовуються перевіреними при розгляді апеляційної скарги матеріалами справи.

Сам ОСОБА_3, в ході апеляційного перегляду зазначив, що дійсно відмовився від проходження огляду в лікарні, але не заперечував проти проходження огляду в іншому медичному закладі наркотичному диспансері, де раніше отримував довідку.

Доводи правопорушника про те, що в постанові районного суду, а саме в наданих пояснень ОСОБА_3 не правильно зазначено дата, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, то це жодним чином не впливає на обґрунтованість притягнення його до адміністративної відповідальності. Крім того встановлений судом дата, час та місцем вчинення правопорушення ( 11 січня 2018 року, 17 год. 55 хв., м. Конотоп вул. Б. Хмельницького) підтверджується складеним протоколом про адміністративне правопорушення та не оспорюється в поданій апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Наданий до апеляційної скарги висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 8 від 15.01.2018 року, згідно якого під час огляду у ОСОБА_3 12 січня 2018 року о 16 год. 27 хв. ознак алкогольного та наркотичного спяніння не виявлено, є неналежним доказом, оскільки огляд та складання даного висновку проводилося у відсутності працівника поліції, як того вимагає чинне законодавство України.

ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності не за керування автомобілем у стані спяніння, а за відмову пройти огляд на стан спяніння, а тому його доводи про те, що він не керував автомобілем у такому стані, не спростовують факту його відмови від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного спяніння, який повністю доведений сукупністю доказів, проаналізованих та вірно оцінених в оскарженій постанові, та за змістом ч.1 ст.130 КУпАП утворює самостійний склад правопорушення.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС від 09.11.2015 року № 1452/735, та ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Перелік закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоровя місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно, твердження ОСОБА_3 про те, що він відмовся пройти огляд на стан наркотичного спяніння саме в закладі охорони здоров'я в м. Конотоп, вважаю необґрунтованими та невмотивованими, оскільки разом з апеляційною скаргою на підтвердження викладених вимог, подано висновок КУ "Конотопська центральна лікарня ім. Академіка Михайла Давидова", тобто медичного закладу, до якого відповідно до вищевикладених норм, працівники поліції зобовязані були доставити ОСОБА_3 для проходження останнього огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України, а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.