Справа №: 653/309/18
Провадження № 3/653/406/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 лютого 2018 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Берлімова Ю.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, одруженого, старший технік відділення логістики відділу прикордонної служби «Чонгар» Бердянського прикордонного загону, молодшого сержанта, військослужбовця ДПС України,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-15 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

З 30 грудня 2016 року молодший сержант ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом на посаді старшого техніка відділення логістики відділу прикордонної служби «Чонгар» Бердянського прикордонного загону (далі - впс «Чонгар», с. Чонгар Генічеського району Херсонської області).

Будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статут) внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - «Статут»), молодший сержант ОСОБА_1 зобовязаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України сумлінно і чесно виконувати військовий обовязок, сумлінно вивчати військову справу зразково виконувати свої службові обовязки, бути готовим до виконання завдань повязаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст.ст. 117, 118 Статуту молодший сержант ОСОБА_1В зобов'язаний вести облік та звітність, стежити за ощадливим витрачанням пального мастильних матеріалів і спеціальних рідин, запасних частин та іншого технічного майна, організовувати правильну експлуатацію технічного майна. До того ж вказані обовязки щодо збереження майна впс «Чонгар» описані в посадовій інструкції старшого техніка відділення логістики впс «Чонгар».

Відповідно до займаної посади, молодший сержант ОСОБА_1 є військовим начальником (старшим техніком відділення логістики). Згідно норм, зазначених в протокол пунктів Статуту та посадової інструкції, на нього покладено виконання організаційно- розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а отже, в розумінні положення примітки до ст.17213 та ст. 425 КК України він є військовою службовою особою - субєктом правопорушення передбаченим ст. 17215 КУпАП.

Пунктом 83 Положення про військове (корабельне) господарство Прикордонних військ України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної службі України від 06.08.1998 № 328 встановлено, серед іншого, що старший технік прикордонної застави відповідає за облік, зберігання, технічну справність і правильну експлуатації озброєння, бойової, автомобільної техніки, технічних засобів охорони кордону (ТЗОК) своєчасний ремонт ТЗОК, озброєння, автомобілів, інших технічних засобів прикордонної застави, спеціальну підготовку водіїв та обслуги ТЗОК. Старший технік прикордонної застави зобов'язаний постійно стежити за правильною експлуатацією і зберігання озброєння, автомобілів, технічних засобів стеження та інших ТЗОК.

Проте, всупереч наведеним статутним обовязкам та викладеним положення нормативно-правових актів, будучи військовою службовою особою, діючи всупереч інтересам служби, молодший сержант ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення необережності за наступних обставин.

Так, 02 грудня 2017 року під час інвентаризації військового майна впс «Чонгар» встановлено нестачу військового майна відділень інженерного забезпечення і радіаційного, хімічного, біологічного захисту та екологічної безпеки на загальну суму понад 3135 грн. (довідка розрахунок № 8 від 26.12.2017 року), яке було закріплене та видано під звіт молодшому сержанту ОСОБА_1 на час виконання ним обовязків старшого техніка відділення логістики відділу прикордонної служби «Чонгар» Бердянського прикордонного загону.

Вказані втрати військового майна стали можливими внаслідок неналежного виконання молодшим сержантом ОСОБА_1 покладених на нього ст.ст. 117, 118 Статут та п. 83 Положення про військове (корабельне) господарство Прикордонних військ Украй обовязків щодо зберігання, належного використання технічного майна, контролю за його збереженням та свідчать про недбале ставлення вказаної службової особи до обовязків військової служби.

Водночас, до теперішнього часу молодшим сержантом ОСОБА_1 не вжито належних заходів щодо відшкодування завданих економічним інтересам державі збитків.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення та в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушенні визнав, щиро розкаявся.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, винність ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 17 від 24 січня 2018 року;

- витягом з наказу про призначення ОСОБА_1 на посаду молодшого сержанта від 30 грудня 2016 року;

- копією посадової інструкції старшого техніка відділення логістики відділу прикордонної служби «Чонгар»;

- копією акту приймання-передачі справ та посади;

- копіями інвентаризаційного опису необоротних активів;

- копією протоколу інвентаризаційної комісії від 18 грудня 2017 року;

- копіями довідок-розрахунків;

Заступник військового прокурора Херсонського гарнізону Південного регіону України С.Додурич кваліфікує адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме що, молодший сержант ОСОБА_1, будучи військовослужбовцем, що проходить військову службу за контрактом, перебуваючи на посаді старшого техніка відділення логістики впс «Чонгар», діючи необережно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов'язків, приписів законів та інструкцій, вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду, що призвело до нестачі військового майна підрозділу.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення на момент вчинення адміністративного правопорушення ( 02 грудня 2017 року) особливий період не діяв, що свідчить про те, що дії ОСОБА_1 безпідставно кваліфіковані за вказаною ознакою, передбаченою ч. 2 ст. 172-15 КУпАП України.

Так, згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Цією ж статтею передбачено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Отже, в даному випадку необхідно виходити з того, що особливий період розпочинається з моменту оголошення мобілізації та охоплює час мобілізації, оскільки воєнного стану в Україні немає.

Так, на підставі Указів Президента України: від 17 березня 2014 року № 303/2014, від 06 травня 2014 року № 454/2014, від 21 липня 2014 року № 607/2014 та від 14 січня 2015 року № 15/2015 в Україні діяла часткова мобілізація з 18 березня 2014 року по 01 травня 2014 року, з 07 травня 2014 року по 20 червня 2014 року, з 24 липня 2014 року по 06 вересня 2014 року та з 20 січня 2015 року по 17 серпня 2015 року відповідно.

Указом Президента України № 411/2016 від 26 вересня 2016 року «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15» фактично здійснено демобілізацію останньої черги мобілізованих, оскільки згідно даного Указу у жовтні закінчилося звільнення в запас військовослужбовців за призовом під час мобілізації на особливий період.

Інших Указів про мобілізацію Президентом України не видавалось.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

В законодавстві України не має чіткого визначення поняття «час мобілізації» та не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду.

На підставі вищевикладеного, суддя вважає, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 172-15 КупАП, та його вина у скоєнні вказаного правопорушення доведена повністю.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, ставлення до скоєного, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Крім того, враховуючи положення ст.40-1, ч. 5 ст.283 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1необхідно стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 352,40 грн.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст.172-20, ст.ст.283, 284 КупАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-15 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 1190,00 (одна тисяча сто девяносто) гривень, на користь держави (р/р 0112, , МФО 852010 УК у Генічеському районі/ Генічеський район, банк отримувача ГУДКСУ у Херсонській області).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, 3, банк отримувача ГУ Державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд Херсонської області на протязі десяти днів.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності «____»________2018 року.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_2