Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 511/521/18

Номер провадження: 3/511/214/18

"13" березня 2018 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Панчук А І , розглянувши матеріали, які надійшли з Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління ДПС України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаваючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 204-1 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

10.03.2018 року о 20 год. 45 хв. в міжнародному пункті пропуску "Кучурган", громадянин України ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Молдову по невідповідному документу, що не дає право на перетин державного контролю, а саме паспортний контроль предявив закордонний паспорт громадянина ОСОБА_2 серії АК № 4317103 виданий 21.05.2014 року м. Афіни, (термін дії до 20.05.2019 року), тим самим порушив вимоги ст.3 Закону України "Про порядок виїзду з України на вїзду в Україну громадян України».

ОСОБА_1 у судовому засіданні визнав факт здійсненого ним правопорушення, однак просив застосувати ст. 22 КУпАП, тобто звільнити від адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є громадянином України, і він має діючий паспорт громадянина України, серії ЕК №617418, виданий 16.11.2009 року(термін дії до 16.11.2019 року).

Згідно ст.12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в'їзду на територію України або виїзду з України після предявлення одного з документів, зазначених у ст.2 цього Закону, а саме: паспорта громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичного паспорта, службового паспорта, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на вїзд в Україну).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство» в Україні діє принцип єдиного громадянства згідно якого, якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Виходячи з вищевказаних норм, з огляду на принцип єдиного громадянства (п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство») ОСОБА_1 будучи громадянином України, вступивши у правові відносини з Україною, а саме при з території України у пункті пропуску на паспортний контроль мав би предявити один з документів, який передбачений ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадянами України», який відповідно дає право громадянину України на виїзд з України і вїзд в Україну.

Проте, при спробі перетину кордону ОСОБА_1 не предявив відповідний документ який надає право на перетин державного кордону України, громадянам України.

При цьому він при виїзді з України в пункті пропуску пред'явив власний закордонний паспорт громадянина ОСОБА_2 серії АК № 4317103 виданий 21.05.2014 року, який в даному випадку, йому як громадянину України, не дає право на перетин державного кордону України.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом, поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України, без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, а суб'єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

З огляду на викладені обставини, в судовому засіданні достовірно встановлено, що громадянин України ОСОБА_1, здійснив спробу перетину державного кордону України без відповідних документів, які надають право на перетин кордону громадянами України, які передбачені ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадянами України».

Таким чином, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст.204-1 КУпАП як: перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів, оскільки, в судовому засідання достовірно встановлено, що він здійснив спробу перетину державного кордону України, без відповідних документів.

Слід значити, що незважаючи на принцип єдиного громадянства (п.1 ч.1 Закону України «Про громадянство»), законодавством України не передбачено відповідальність за отримання громадянином України громадянства іншої держави та правових наслідків в такому випадку для громадянина України чинним законодавством не передбачено, якщо не порушуються інтереси держави.

І в даному випадку, ОСОБА_1, як громадянин України притягується до відповідальності не за наявність у нього громадянства іншої держави, а саме за спробу перетину державного кордону України, без відповідних документів.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує всі обставини справи, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, характер вчиненого адміністративного правопорушення, вважаю, за можливим призначити ОСОБА_1, адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, встановленому санкцією ч.1 ст.204 -1 КУпАП .

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Судовий збір по справі згідно з Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року становить 352,40 грн., який слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави.

На основі викладеного та керуючись ст. 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700 /одна тисяча сімсот/ грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаваючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір у розмірі 352,40 грн. на користь держави.

Стягувач: Державна судова адміністрація України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ).

Реквізити для зарахування до державного бюджету:

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106,

,

банк отримувача :Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві,

код банку отримувача: 820019,

рахунок отримувача: 0001,

код класифікації доходів бюджету: 22030106

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області, через Роздільнянський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А. І. Панчук