21.03.2018 Справа № 717/364/18 №717/365/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року, суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області Туржанський В.В., розглянувши справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 та ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, -

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2018 року, біля 11 години, ОСОБА_1 в с. Перківці Кельменецького району Чернівецької області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись на подвірї свого господарства, висловлювався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_3, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Крім того, 20 березня 2018 року, біля 12 години, ОСОБА_1 в с. Перківці Кельменецького району Чернівецької області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись на вулиці біля господарства у якому він проживає, висловлювався нецензурною лайкою та погрожував працівникам поліції фізичною розправою. На неодноразові вимоги працівників поліції припинити свої протиправні дії, ОСОБА_1 відмовився.

ОСОБА_1 вину в скоєному не визнав та пояснив, що знаходився у господарстві у кому він проживає і не ображав ОСОБА_2, ОСОБА_3 та працівників поліції. ОСОБА_1 нікому не погрожував фізичною розправою. ОСОБА_2, ОСОБА_3 та працівник поліції ОСОБА_4 дають неправдиві покази.

Разом з тим, вина ОСОБА_1 у вчинених правопорушеннях стверджується протоколами про адміністративні правопорушення, поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 вийшов на подвіря господарства у якому він проживає, і почав бити молотком по паркану господарства ОСОБА_2 Коли ОСОБА_3 підійшла до паркану і зробила ОСОБА_1 зауваження, він почав ображати її нецензурними словами, а потім кинув в ОСОБА_3 палицею і кидав сніжками. Після цього ОСОБА_2 викликав працівників поліції. Коли приїхали працівники поліції, ОСОБА_1 продовжував ображати їх нецензурними словами. Працівники поліції вимагали, щоб ОСОБА_1 припинив лаятися, але він не зупинявся, а також відмовився пройти до службового автомобіля працівників поліції. Після цього працівники поліції одягнути на ОСОБА_1 наручники. ОСОБА_1 регулярно влаштовує сварки.

ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_1 вийшов на подвіря господарства у якому він проживає, взяв молоток і почав бити по паркану господарства в якому живуть ОСОБА_3 та ображати їх нецензурними словами. ОСОБА_3 зробила ОСОБА_1 зауваження, але він не реагував і кинув у неї палицею і почав кидати сніжками. Після цього ОСОБА_2 викликав поліцію. Коли приїхали працівники поліції ОСОБА_1 продовжував висловлюватися нецензурною лайкою. Працівники поліції казали йому припинити сваритися, але він не слухався. Тому на ОСОБА_1 оділи наручники.

ОСОБА_4 пояснив, що він проходить службу на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції Кельменецького відділу поліції. 20 березня 2018 року надійшло повідомлення, що ОСОБА_1 порушує громадський порядок. Коли прибули в с. Перківці, ОСОБА_1 стояв на вулиці і нецензурною лайкою обзивав свого сусіда та погрожував побити його. ОСОБА_4 та інші працівники вимагали у ОСОБА_1 припинити. ОСОБА_1 почав ображати працівників поліції нецензурними словами та погрожувати їм. ОСОБА_4 неодноразово повторив ОСОБА_1 вимогу припинити нецензурно лаятися і пройти до автомобіля працівників поліції для складання протоколів про адміністративні правопорушення, однак ОСОБА_1 продовжував лаятися, тобто відмовлявся припинити протиправні дії. Після цього на ОСОБА_1 одягли кайданки і доставили до Кельменецького відділу поліції для складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 173 КУпАП дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

Верховний суд України у постанові від 4 жовтня 2012 року (справа № 5-17 кс 12) сформулював правову позицію, відповідно до якої громадський порядок слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров'я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об'єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 які полягали у нецензурній лайці в адресу ОСОБА_2 наявний склад правопорушення передбаченого статтею 173 КУпАП.

Стаття 185 КУпАП встановлює відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 26 червня 1992 року „Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №359468 вказано, ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою, на вимогу припинити протиправні дії відмовився.

Таким чином, суд вважає, що вимога поліцейського припинити протиправні дії у вигляді нецензурної лайки була законною, а відмова ОСОБА_1 та продовження ним своїх протиправних дій, свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність достатніх доказів винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушень передбачених статтями 173 та 185 КУпАП, а невизнання ним вини суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Згідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення враховується характер вчинених правопорушень, особа порушника, ступінь його вини та майновий стан.

Зокрема враховується, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення в стані алкогольного спяніння, що є обставиною яка обтяжує відповідальність. Суд також враховує, що ОСОБА_1 негативно характеризується за місцем проживання та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Враховуючи обставини справи та особу правопорушника, який за місцем проживання характеризується негативно, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді арешту, яке буде достатнім та є необхідним для виховання та запобігання вчиненню ним правопорушень в майбутньому.

Керуючись ст.ст. 36, 280, 283, 284 КУпАП суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених статтею 173 та статтею 185 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді 3 (трьох) діб адміністративного арешту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору.

Постанова набирає законної сили негайно.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Кельменецький районний суд.

Суддя: