Справа №573/2439/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Терещенко О. І.
Номер провадження 33/788/97/18 Суддя-доповідач Олійник В. Б.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Олійник В. Б. ,з участю особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення - ОСОБА_3, захисника - ОСОБА_4, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Білопільського районного суду Сумської області, від 23 січня 2018 року, відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1,

про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Білопільського районного суду Сумської області, від 23 січня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, з застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік, у зв'язку з тим, що він 2 грудня 2017 року, о 8 годині 10 хвилин, керував автомобілем марки «ВАЗ 21099», реєстраційний № НОМЕР_1, рухаючись по вул. Соборна, 22 в м. Білопілля, Сумської обл., маючи ознаки алкогольного сп'яніння, при цьому ОСОБА_3 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду, а провадження у даній справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Свої апеляційні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що у патрульних поліцейських всупереч вимог «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 3 лютого 2016 року № 100, відсутній відеозапис подій від 2 грудня 2018 року, що на його думку, ставить під сумнів правдивість виготовлених ними процесуальних документів.

Крім того, ОСОБА_3 зазначає, що суд першої інстанції в постанові неправильно відобразив пояснення свідків, а саме, що ОСОБА_5 не повідомляв відомостей про приїзд іншої особи, а свідок ОСОБА_6К взагалі не надавав пояснення в суді. Пояснення свідків, які на момент зупинення автомобіля марки «ВАЗ 21099», реєстраційний № НОМЕР_1 перебували в транспортному засобі, суд першої інстанції взагалі не взяв до уваги.

Також ОСОБА_3 вказує, що він не був обізнаний про складення відносно нього протоколу за ст. 126 КУпАП, щодо керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія.

Посилається ОСОБА_3 і на те, що інспектори, які склали відносно нього протокол за ст. 130 ч. 1 КУпАП, рухались не за маршрутом, що свідчить про порушення ними своїх службових обов'язків.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, як особи, до якої застосовано адміністративне стягнення, думку захисника ОСОБА_4 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріли справи, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи судом було встановлено, що ОСОБА_3 2 грудня 2017 року, о 8 год. 10 хв., рухаючись у м. Білопілля по вул. Соборній, керував автомобілем марки «ВАЗ 21099», реєстраційний № НОМЕР_1, маючи ознаки алкогольного сп'яніння, при цьому від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння з застосуванням технічного засобу та у медичному закладі відмовився.

Вказана обставина знайшла своє підтвердження при дослідженні суддею доказів по справі, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_3 (а. с. 1), пояснень до зазначеного протоколу свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а. с. 3 - 4).

Протокол про адміністративне правопорушення, що складений відносно ОСОБА_3, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо його змісту, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо сумнівів у достовірності протоколу відносно нього за ст. 130 ч. 1 КУпАП, є безпідставними.

Посилання ОСОБА_3 на відсутність у поліцейських відеозапису події від 2 грудня 2017 року не впливає на доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, не свідчить про порушення поліцейськими своїх службових обов'язків та не впливає на законність складеного протоколу.

Крім того, зазначена ОСОБА_3 «Інструкція про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затверджена Наказом Департаменту патрульної поліції від 3 лютого 2016 року № 100, була скасована Наказом Департаменту патрульної поліції № 625 від 15 квітня 2016 року, а інші нормативні документи, які б регулювали порядок використання поліцейськими нагрудних відеокамер, відсутні.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 не спростовує той факт, що 2 грудня 2017 року, близько 8 год. 10 хв., він перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, у присутності двох свідків відмовився від пропозиції поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізатора «Алкотестер Драгер» або проїхати до медичного закладу.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 також відмовився в присутності свідків підписувати протокол та давати письмові пояснення щодо обставин події та обставин складання протоколу.

Така поведінка ОСОБА_3 свідчить про те, що ОСОБА_3, розуміючи протиправність свого діяння та можливість застосування до нього адміністративного стягнення намагався уникнути відповідальності за вчинене.

Доводи ОСОБА_3 про те, що 2 грудня 2017 року автомобілем марки «ВАЗ 21099» керувала інша особа спростовуються поясненнями патрульних, сумнівів у правдивості яких не виникало ні у суду першої інстанції, ні у суду апеляційної інстанції.

За наведених обставин не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги з приводу того, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки до ОСОБА_3 застосоване адміністративне стягненню не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а за відмову ОСОБА_3, як особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_3 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України є повністю доведеною.

У доводах апеляційної скарги ОСОБА_3 вказує і на невідповідність пояснень свідків, зазначених у постанові судді, їх реальним поясненням, однак суд апеляційної інстанції знаходить ці доводи такими, що не заслуговують на увагу, оскільки в результаті дослідження апеляційним судом звукозапису судового засідання ці доводи не знайшли свого підтвердження.

Що стосується доводів ОСОБА_3 про те, що йому не було відомо про складення того ж дня відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 126 ч. 1 КУпАП, то вказаний довід не впливає на встановлення його вини за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_3 скаржиться на те, що суддя першої інстанції не взяв до уваги пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9

На думку суду апеляційної інстанції, пояснення зазначених свідків можуть бути упередженими, оскільки вони знаходяться з ОСОБА_3 у приятельських відносинах, а вранці 2 грудня 2017 року вони всі спільно вживали спиртні напої, і цей факт підтверджує сам ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що інспектори поліції, які склади відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, незаконно перебували на території м. Білопілля спростовуються наявним у матеріалах справи планом - завданням № 3, відповідно до якого, 2 грудня 2017 року інспектори ОСОБА_10 та ОСОБА_11 мали завданням виїзд на територію Білопільського району з метою профілактики заходів щодо дотримання Правил дорожнього руху (а. с. 30).

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що суддя першої інстанції дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, а тому, беручи до уваги дотримання суддею вимог ст. 33 КУпАП при вирішенні питання про визначення відносно ОСОБА_3, виду та розміру стягнення, підстав для скасування та зміни постанови судді суд апеляційної інстанції не знаходить.

Керуючись ст. ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Білопільського районного суду Сумської області, від 23 січня 2018 року, про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_3, у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3, без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОлійник В. Б.