Справа № 752/8038/18
Провадження №: 3/752/4174/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2018 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., уродженця м.Київ, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: вул. Новопирогівська, буд.29, кв.68, м. Київ, ідентифікаційний код НОМЕР_1, до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП, -

встановив:

12.04.2018р. приблизно о 18 год. 20 хв. ОСОБА_1, маючи намір на умисне вчинення дій фізичного та психологічного характеру, знаходячись за місцем постійного проживання: АДРЕСА_1, під час сварки, ображав ОСОБА_2, який є його сином, висловлювався на його адресу нецензурними словами, погрожував та вдарив кулаком в обличчя, тим самим вчинив домашнє насильство.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не заперечував, пояснив суду, що конфлікти в їх сім'ї виникають постійно, оскільки вони не можуть дійти згоди щодо користування кімнатами загального користування. 12.04.2018 р. між ними виникла сварка з сином ОСОБА_2, під час якої вони ображали один одного, кричали, висловлювалися нецензурними словами, погрожували один одному фізичною розправою. Син став його стримувати, а він наніс йому удар в обличчя.

Будучи присутнім в судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердив, що 12.04.2018 року у нього трапився конфлікт з батьком, під час якого батько його вдарив. Зазначив, що сварки між ними виникають постійно.

Нормами, яки регулюють спірні правовідносини є Конституція України, Закони України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» тощо.

Стаття 28 Конституції України гарантує кожному громадянинові України право на повагу до його гідності, та регламентує, що ніхто не може бути підданий поводженню, що принижує його гідність.

Абз.3 п.1 ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

Під фізичним насильством визнається форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд приходить до висновку що ОСОБА_2 12.04.2018р. о 18 год. 20 хв. за місцем постійного проживання, коли висловлювався на адресу сина нецензурними словами, погрожував, та наносив йому удав в обличчя, діяв умисно, оскільки розумів, що його слова та дії ображають і принижують сина. Суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.1732 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом'якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст.ст.34-35 КУпАП України, судом не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності вперше, є пенсіонером, відсутність тяжких наслідків від його дій, суд вважає за доцільне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Суд вважає, що така міра відповідальності відповідає вчиненому правопорушенню і меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Окрім того, згідно ст.401 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 27, 33-35, 401, ч. 1 ст. 1732, ст.ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В.Єсауленко