Провадження № 33/772/352/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Рупак А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 р. м. Вінниця

Суддя апеляційного суду Вінницької області Рупак А.А. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2018 у справі відносно нього за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2018 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 352,4 грн. (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок) в дохід держави.

Відповідно до обставин, встановлених суддею, 16.12.2017 о 17.50 год. на а/д М-12 Стрій-Знамянка 400км, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2018 та скасування зазначеної постанови з закриттям провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки судом під час розгляду не взято до уваги всіх обставин, які вплинули б на правильне вирішення справи, не вжито заходів до повного, всебічного та обєктивного дослідження всіх доказів. В обґрунтування поважності пропуску строків зазначив, що суд першої інстанції не оголосив йому повний текст постанови, та в супереч вимогам ст. 285 КУпАП не направив йому копію постанови, завадивши тим самим її оскаржити, копію постанови він отримав лише 21.03.2018, після чого одразу подав апеляційну скаргу.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній та просив задовольнити її в повному обємі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, приходжу до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та власне апеляція підлягають до задоволення.

В апеляційного суду є підстави для задоволення клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на подання апеляції на постанову судді, оскільки судом під час розгляду не взято до уваги всіх обставин, які вплинули б на правильне вирішення справи, не вжито заходів до повного, всебічного та обєктивного дослідження всіх доказів. В обґрунтування поважності пропуску строків зазначив, що суд першої інстанції не оголосив йому повний текст постанови, та в супереч вимогам ст. 285 КУпАП не направив йому копію постанови, завадивши тим самим її оскаржити, копію постанови він отримав лише 21.03.2018, після чого одразу подав апеляційну скаргу. Дані обставини вважаю поважними та такими, що відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП дають підстави для поновлення строку на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Стосовно доводів апеляційної скарги в частині невідповідності висновків судді фактичним обставинам справи слід зазначити, що згідно положень ст..280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний з'ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення в діях особи.

Як убачається з постанови від 14.03.2018, зазначені вимоги Закону дотримані не були.

Зокрема, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від23.12.2005 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП у тому числі шляхом допиту свідків.

Як вбачається з матеріалів справи та з пояснень ОСОБА_2 наданих в судовому засіданні апеляційної інстанції, останній пояснив, що він 16 грудня 2017 року дійсно рухався на своєму транспортному засобі «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 по автомобільній дорозі Стрій-Знамянка, близько 15 години сталася поломка його транспортного засобу, а саме (тріснув тормозний шланг на передньому правому колесі автомобіля). З'ясувавши причину поломки його транспортного засобу та неможливість подальшого руху викликав евакуатор, під час очікування евакуатора вживав спиртні напої, оскільки знав що вже не буде керувати своїм транспортним засобом, під час очікування евакуатора до нього під'їхав екіпаж патрульної поліції та перевіривши документи наполягали на проходженні огляду на стан спяніння, на що він погодився, оскільки знав що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Тоді ж був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Інспектор патрульної поліції ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 16.02.2018 здійснюючи патрулювання на а/д М-12 Стрій-Знамянка, було помічено автомобіль НОМЕР_2, який рухався заднім ходом. Зупинивши вказаний автомобіль, було встановлено особу водія. Під час розмови у водія було виявлено ознаки алкогольного спяніння, а тому запропонували пройти освідування, на що ОСОБА_2 погодився. За результатами огляду, проведеного за допомогою приладу «Драгер 6810» було встановлено концентрація алкоголю в крові водія в розмірі 2.80 0/00 (проміле), що стало підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні суду першої інстанції повідомив, що був запрошений працівниками поліції бути свідком освідування ОСОБА_2 За результатами огляду було встановлено стан спяніння ОСОБА_2, а тому у ОСОБА_4 було відібрано письмові пояснення, які він підтримав в судовому засіданні, проте вказав, що не бачив як ОСОБА_2 керував транспортним засобом.

Таким чином покази надані в судовому засіданні ОСОБА_2 співпадають з показами свідка ОСОБА_4, зокрема про те, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Так, обєктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зазначеною нормою закону передбачено відповідальність за порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, якою визначено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, наркотичних чи токсичних речовин.

Проте відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП така відповідальність настає в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто доказуванню підлягає, серед іншого, не лише факт відмови особи від проходження медичного огляду, а так само факт керування особою транспортним засобом.

Ані законом про адміністративні правопорушення, ані Правилами дорожнього руху України не визначено поняття «керування транспортним засобом». З огляду на наведене слід керуватись загальним визначенням виходячи з того, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія від запуску двигуна та початком руху до повної зупинки транспортного засобу та вимкнення двигуна.

Як встановлено в судовому засіданні з показань ОСОБА_2, свідка ОСОБА_4, в зазначений в протоколі період часу ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому пояснення інспектора патрульної поліції ОСОБА_3 наданих в судовому засіданні в суді першої інстанції не спростовують доводів щодо факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Крім того, за наявності суперчностей в показах інспектора поліції і свідка ОСОБА_4 судом першої інстанції не був допитаний інший свідок ОСОБА_5 чим судом першої інстанції було порушено норми вищевказаних положень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005.

На наведених обставин відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у звязку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, п.3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2018 у справі щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2018 щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження по справі закриттю на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: