Справа №: 310/937/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 квітня 2018 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Маринін О.В. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Бердянського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, не працюючу, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

09.02.2018 року близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_1, знаходячись за місцем проживання, вчинила психологічне насильство в сім`ї відносно своєї доньки ОСОБА_2, 27.05.2002р.н., а саме гучно казала їй забирати свої речі та йти з дому, а також висловлювалась нецензурною лайкою на її адресу, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1, сповіщена про дату і час розгляду справи, в судове засідання не зявилась, приводом не доставлена.

У телефоннному режимі ОСОБА_1 повідомила що прибути у судове засідання не може, оскільки має проблеми зі здоров`ям та з важкістю пересувається в межах квартири. Надала суду письмові пояснення відносно обставин за якими складено протокол, згідно яких свою вину у скоєнні правопорушення не визнає. Із донькою складні відносини, оскільки дочка вважає себе дорослою, не слухається мати та бажає жити так, як хоче. Конфлікти із донькою трапляються регулярно, але насильства над нею ОСОБА_1 не вчиняє та не б`є.

Викликаний у судове засідання інспектор поліції ОСОБА_3 пояснив суду, що 09.02.2018 року ОСОБА_1 в його присутності та класного керівника доньки, виражалася на адресу своєї доньки нецензурною лайкою, кричала, щоб вона збирала свої речі та уходила з дому. Через це на неї було складено протокол. Конфлікт стався через те, що донька знайшла хлопця, а ОСОБА_1 проти цього. Раніше також неодноразово надходили скарги від неповнолітньої ОСОБА_2-М. Р. про те, що мати вчиняє над нею психологічне насильство, через що вона переїхала жити в учнівський гуртожиток. Після переїзду до гуртожитку ОСОБА_2-М. Р. стала більш дисциплінованою.

Викликана у судове засідання майстер БМПЛ - ОСОБА_4 пояснила суду, що 09.02.2018 року ОСОБА_1 в її присутності та інспектора поліції виражалася на адресу своєї доньки нецензурною лайкою, кричала, щоб вона збирала свої речі та уходила з дому. Про те, що у родини проблеми у ліцеї знають. ОСОБА_4 дзвонила ОСОБА_1 щоб поспілкуватися стосовно її доньки, але мати та вітчим кидают слухавку, а тепер зовсім на дзвінки не відповідають. Після неодноразових конфліктів ОСОБА_2-М. Р. повідомила мати що хоче піти жити до гуртожитку, на що ОСОБА_1 виражалась на адресу доньки нецензурною лайкою та грубими висловами казала, щоб донька йшла з дому. Це не є методом виховання неповнолітньої, проте від допомоги в налагодженні стосунків з донькою мати відмовляється.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічним насильством - є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи.

Таким чином, вислухавши свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та письмові пояснення ОСОБА_1, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 скоїла психологічне насильство в сім`ї, відповідальність що передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Не зважаючи на невизнання своєї вини, провина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи: протоклоом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_2-М.Р, ОСОБА_4, ОСОБА_5В, ОСОБА_6 в присутності яких ОСОБА_1 виражалсь нецензурною лайкою на адресу своєї доньки та виганяла з дому, а також поясненням свідків у судовому засіданні.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує положення ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доведеність провини ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні та враховуючи характер вчиненого, особу порушниці, яка хворіє ( про що повідомила ОСОБА_1 та в судовому засіданні підтвердили інспектор Кузін П.О. та майстер БМПЛ ОСОБА_4О.), суд вважає за можливе звільнити правопорушницю від адміністративної відповідальності в звязку з малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 173-2 ч.1, 213, 221, 252, 283 КУпАП, суд -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 ОСОБА_3 та, у звязку з малозначністю адміністративного правопорушення, звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП - закрити.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду ОСОБА_7