Справа №583/3331/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сидоренко Р. В.
Номер провадження 33/788/161/18 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 та адвоката Собини П.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за спільною апеляційною скаргою ОСОБА_5 та його адвоката Собини П.М. на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 лютого 2018 року, якою

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, не працюючий, проживаючий в АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді міськрайонного суду Сумської області від 22 лютого 2018 року водій ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 23 листопада 2017 року о 02 годині 10 хвилин у м. Охтирка Сумської області по вул. Київській керував транспортним засобом марки «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини роту), від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився як на місці зупинки, за допомогою спеціального технічного пристрою, так і в закладі охорони здоров'я в присутності двох свідків чим порушив п. 2.5. ПДР України та вчинив передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_5 та його адвокат Собина П.М. просили поновити їм строк на апеляційне оскарження постанови судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 лютого 2018 року, вказану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі відносно ОСОБА_5 у зв'язку з відсутністю в його діях передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП складу адміністративного правопорушення. Між тим, просили апеляційний суд викликати з метою допиту вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення свідків.

Поважність пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення апелянти обґрунтовують розглядом матеріалів даної справи за відсутності ОСОБА_5 та отримання ним її копії через поштовий зв'язок лише 12 березня 2018 року, що вплинуло на вчасність оскарження її в апеляційному порядку.

Щодо обґрунтування вимог апеляційної скарги про скасування постанови судді та закриття провадження у справі то апелянти наголошують на порушенні судом в ході розгляду справи як норм матеріального так і норм процесуального права. Зокрема вважають, що суд безпідставно провів судовий розгляд за відсутності ОСОБА_5 чим позбавив його права надавати пояснення.

Також, суд не викликав та не заслухав свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, пояснення яких, на переконання апелянтів, не можна вважати допустимими через їх друковану форму та ідентичний зміст, що може свідчити про те, що вказані бланки пояснень свідки підписали, ще до складання відносно ОСОБА_5 протоколу.

Крім цього, апелянти просять врахувати апеляційний суд і ті обставини, що в день зупинки ОСОБА_5 поліцейськими, останні не пропонували йому на місці зупинки пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного пристрою, відразу запропонували їхати в лікарню, однак він через тривале перебування за кермом був виснажений, поспішав додому та повідомив поліцейських про те, що він не перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Між тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту його відмови проходити огляд на спеціальному технічному пристрої.

Також, матеріали справи не містять доказів на підтвердження перебування ОСОБА_5 в стані алкогольного сп'яніння, зокрема медичного висновку, а також доказів на підтвердження його відмови від проходження такого огляду в закладі охорони здоров'я. На переконання апелянтів викладені в протоколі обставини, зокрема перебування ОСОБА_5 в стані алкогольного сп'яніння, взагалі не були дослідженні судом першої інстанції.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 та його адвоката Собину П.М., які підтримали подану ними апеляційну скаргу, просили оскаржувану постанову суду скасувати, постановити нову, якою провадження в даній справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданого апелянтами клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення та доводи апеляційної скарги про його скасування, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, може бути поновлено.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема зі змісту оскаржуваної постанови суду (а.с. 24), в призначене на 22 лютого 2018 року судове засідання ОСОБА_5 не з'явився, хоч, відповідно до судового рішення, і був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, причини своєї неявки ОСОБА_5 суду не повідомив. Судовий розгляд справи проведено за відсутності ОСОБА_5, відповідно до заяви останнього з матеріалами справи він був дійсно ознайомлений 13.03.2018 року (а.с. 26), та в послідуючому - 21.03.2018 року подав до суду апеляційну скаргу на винесену відносно нього постанову.

З огляду на викладене та з метою забезпечення права особи на захист, враховуючи викладені обставини, зокрема проведення 22 лютого 2018 року судового розгляду справи за відсутності ОСОБА_5, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити клопотання апелянтів та поновити ОСОБА_5 і адвокату Собині П.М. строк на апеляційне оскарження постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 лютого 2018 року.

Що стосується вимог апеляційної скарги ОСОБА_5 та його адвоката Собини П.М. про скасування оскаржуваного судового рішення та закриття відносно ОСОБА_5 провадження у справі то слід зазначити наступне.

Згідно вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи. Зазначені вимоги закону судом дотримані.

Як вбачається з матеріалів справи суддя першої інстанції, всебічно розглянув справу, об'єктивно оцінив добуті докази, з'ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.

Зокрема вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 521248 від 23.11.2017 року, складеному уповноваженою на те особою у відповідності до вимог закону, з якого вбачається те, що водій ОСОБА_5 23 листопада 2017 року о 02 годині 10 хвилин у м. Охтирка Сумської області по вул. Київській керував транспортним засобом марки «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини роту), від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на спеціальному технічному пристрої Alcotest 6810 (Драгер) та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків чим порушив п. 2.5. ПДР України та вчинив передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення. Крім цього, ОСОБА_5 відмовився як від надання письмових пояснень так і від отримання примірника складеного відносно нього протоколу (а.с. 1,2);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з яких вбачається те, що останні підтверджують те, що в їх присутності був складений відносно водія ОСОБА_5 протокол про адміністративне правопорушення за його відмову від проходження огляду у встановленому на те законом порядку (а.с. 3).

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, вважаю, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірним та беззаперечним, а тому доводи апелянтів про відсутність в матеріалах справи прямих доказів на підтвердження відмови ОСОБА_5 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння як на місці зупинки так і в закладі охорони здоров'я не можна визнати обґрунтованими, оскільки вони суперечать як складеному відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення так і поясненням свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Також, на переконання апеляційного суду, не можна визнати твердження апелянтів про безпідставне не заслухання судом свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, як підставу для скасування оскаржуваного ними судового рішення, оскільки пояснення останніх містяться в матеріалах справи, підстав їм не довіряти апеляційний суд не вбачає, оскільки вони містять письмові підписи свідків, вони збігаються з тими, що зазначені свідками і в протоколі про адміністративне правопорушення. Між тим, стверджувати про те, що їх банкетна форма чи їх ідентичний зміст може свідчити про їх недостовірність, апеляційний суд не може, з огляду на те, що по-перше вони надавалися свідками щодо однієї і тієї ж події, а тому їх зміст і повинен збігатися, а по-друге, вони містять особисті підписи осіб, які їх надавали, що свідчить про їх згоду з викладеним. При цьому, погодитись з доводами апелянтів про те, що вони могли бути підписані свідками ще до початку складання відносно ОСОБА_5 протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд теж не може, так як такі доводи апелянтами нічим не підтверджені і являються нічим іншим як їхніми домислами.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення клопотання апелянтів про виклик свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою їх допиту в апеляційному суді.

Щодо прохання апелянтів врахувати в ході розгляду їх апеляційної скарги ті обставини, що в день зупинки ОСОБА_5 поліцейськими, останні не пропонували йому на місці зупинки пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного пристрою, відразу запропонували їхати в лікарню, однак він через тривале перебування за кермом був виснажений, поспішав додому та повідомив поліцейських про те, що він не перебуває в стані алкогольного сп'яніння, то їх суд апеляційної інстанції враховує, однак не вважає обґрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами даної справи в своїй сукупності. Складений відносно ОСОБА_5 протокол містить чіткий зміст про те, що останній відмовлявся від огляду на стан алкогольного сп'яніння будь яким-чином. Між тим, ОСОБА_5 відмовився і від отримання примірника складеного відносно нього протоколу та зазначення в ньому будь-яких письмових пояснень, а його твердження в апеляційній скарзі про те, що він в день його зупинки був втомлений, поспішав та повідомляв поліцейським про відсутність у нього стану алкогольного сп'яніння, лише додатково можуть розцінюватись як бажання уникнути проходження такого огляду та підтверджувати факт такої відмови.

Також, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови суду доводи апелянтів про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження перебування ОСОБА_5 в стані алкогольного сп'яніння, зокрема висновку закладу охорони здоров'я, то їх слід визнати безпідставними з огляду на те, що останній притягується до адміністративної відповідальності за порушення ним п. 2.5. ПДР України, тобто за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, а не за порушення ним п. 2.9 ПДР України - керування останнім транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а тому, висновку від закладу охорони здоров'я, як такого в даному випадку і не могло бути.

Щодо тверджень апелянтів про не дослідження судом першої інстанції викладених в протоколі обставин, а саме факту перебування ОСОБА_5 в стані алкогольного сп'яніння, то вони теж є безпідставними з огляду на те, що по-перше даний протокол і не містить прямої вказівки на те, що ОСОБА_5 перебуває в стані алкогольного сп'яніння, а лише вказує на те, що в останнього є такі ознаки (запах алкоголю з порожнини роту), а по-друге суд перевіряє допущення ОСОБА_5 п. 2.5. ПДР України, тобто факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння та при цьому правомірно не з'ясовує порушення ним п. 2.9 ПДР України, оскільки про його порушення мова взагалі не йде.

Не виступають в даному випадку підставою для скасування оскаржуваної постанови суду і доводи апелянтів про безпідставне здійснення судом першої інстанції розгляду матеріалів справи за відсутності ОСОБА_5 чим було, на переконання апелянтів, порушено право останнього надавати пояснення в свій захист, оскільки по-перше ОСОБА_5 від дачі таких пояснень в самому складному відносно нього протоколі відмовився, як відмовився і від отримання його примірника, а по-друге, як вбачається з матеріалів справи постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.12.2017 року (а.с. 15) матеріали справи поверталися до Охтирського ВП (м. Охтирка) ГУ НП в Сумській області для доопрацювання з метою з'ясування причини повернення суду надісланої ОСОБА_5 поштової кореспонденції, на що 10.01.2018 року суду було надано інспектором ОСОБА_8 рапорт (а.с. 16) в якому йдеться про те, що зі слів батьків ОСОБА_5 знаходиться взагалі за межами України на заробітках, коли повернеться їм не відомо, в послідуючому суд повторно направив на адресу місця проживання ОСОБА_5 поштові повідомлення про дату, час та місце судового розгляду, однак ті були знову повернуті до суду (а.с. 21, 22). Вказане свідчить про вжиття судом першої інстанції всіх можливих заходів про забезпечення участі ОСОБА_5 в розгляді матеріалів даної справи. Між тим, апеляційний суд звертає свою увагу і на ту обставину, що самому ОСОБА_5 був відомий факт складення відносно нього протоколу про адміністртиавне правопорушення та він не був позбавлений можливості звернутися чи до правоохоронних органів чи безпосередньо до суду з метою уточнення дати та часу розгляду складеного відносно нього протоколу, що не було ним зроблено та додатково може свідчить про його бажання уникнення відповідальності за вчинене.

Враховуючи вказані обставини, апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, вмотивованим та законним, а вимоги апеляційної скарги ОСОБА_5 та адвоката Собини П.М. безпідставними та спрямованими на уникнення відповідальності за вчинене.

Таким чином, підстав для скасування постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 лютого 2018 року та закриття провадження у справі, як того просять апелянти, апеляційний суд не вбачає та вважає, що вказане судове рішення повинно бути залишено без зміни, а вимоги апеляції скарги ОСОБА_5 та адвоката Собини П.М. без задоволення.

Керуючись ст. ст. 289, 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_5 та адвокату Собині П.М. строк на апеляційне оскарження постанови судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 лютого 2018 року.

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 лютого 2018 року, якою ОСОБА_5 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а спільну апеляційну скаргу ОСОБА_5 та адвоката Собини П.М. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіФілонова Ю. О.