АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/140/2018 Суддя у І-й інстанції: Бабайлова Л.М.
Категорія: ст.124 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою адвоката Коберніка П.Р. в інтересах учасника ДТП ОСОБА_4 на постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 01 грудня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Деснянського районного суду міста Києва від 01 грудня 2017 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з наявністю по тому самому факту щодо ОСОБА_2 постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 02 лютого 2016 року о 14 год. 30 хв. керуючи автомобілем «Skoda Oktavia» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Бальзака, 92 в м. Києві, порушив п.п. 10.1, 10.3, 1.1 розділу 34 ПДР України, під час зміни напрямку руху та перестроювання, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, не врахував вимогу горизонтальної розмітки (вузька суцільна лінія), в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Ford» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

В апеляційній скарзі адвокат Кобернік П.Р. в інтересах ОСОБА_4 просить постанову суду скасувати, на підставі дослідження наявних доказів визнати дії ОСОБА_2, які призвели до пошкодження транспортних засобів, як адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а не адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити справу за терміном давності накладення адміністративного стягнення на підставі ст. 38 КУпАП.

Вказує, що вина ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю підтверджується зібраними у справі доказами.

Зазначає, що суд при прийнятті рішення взяв лише до уваги той факт, що на місці скоєння ДТП постановою інспектора УПП ГруздєвойЮ.О. від 02.02.2016 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, за порушення ПДР в тому ж місці, в той же час і при тих обставинах і це, на думку суду, виключає підстави для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 124 КУпАП. Разом з тим, ця постанова не може звільнити ОСОБА_2 від відповідальності за ст. 124 КУпАП, так як маючи вираз в однакових діях правопорушника, ці правопорушення відрізняються наслідками, що не було враховано інспектором при складанні протоколу. Деснянським районним судом м. Києва від 29.02.2016 та Апеляційним судом м. Києва від 28.03.2017 доведено, що ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, яке спричинило матеріальні збитки, що передбачено ст. 124 КУпАП. Постанова інспектора УПП Груздєвой Ю.О. лише дає підтвердження того, що ОСОБА_2, скоюючи правопорушення за ст. 124 КУпАП, передбачав його наслідки і умисно, сплативши штраф по ст. 122 КУпАП намагається уникнути більш тяжкого покарання, що передбачено ст. 124 КУпАП.

В запереченнях на апеляційну скаргу адвокат ШевченкоТ.М. в інтересах ОСОБА_2 просить повернути апеляційну скаргу без розгляду, оскільки ОСОБА_4 не є потерпілим внаслідок ДТП, що трапилась 02.02.2016. у разі прийняття апеляційної скарги до провадження залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни. Вказує, що згідно постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 820437 від 02.02.2016, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 здійснюючи розворот через суцільну лінію дійсно порушив ПДР, однак зазначені дії не стали причиною ДТП та не призвели до спричинення матеріальної шкоди транспортним засобам, а натомість причиною ДТП стали саме дії ОСОБА_4, який врізався в автомобіль ОСОБА_2 ззаду, порушив безпечну дистанцію та режим швидкості руху (у судових засіданнях ОСОБА_4 неодноразово змінював показання щодо швидкості його руху, а на останньому судовому засіданні взагалі заявив, що під час руху не дивився на спідометр).

Вказує, що доводи апеляційної скарги про те, що вину ОСОБА_2 встановлено постановою Апеляційного суду м. Києва від 16.05.2017 є відверто неправдивими, оскільки адміністративний матеріал було направлено до УПП для додаткового розслідування у зв'язку з неоднозначними показаннями учасників та численними порушеннями вимог законодавства при складанні протоколу.

Інспектором УПП Гжибовським В.В. не було виконано жодної вказівки апеляційного суду з метою встановлення дійсного механізму ДТП, а натомість було видано «довідку», яка ніяк не може вважатись перевіркою обставин ДТП, адже Гжибовський В.В. не звернувся до жодної експертної установи, не допитав повторно учасників ДТП, не розглянув подані йому ОСОБА_2 клопотання, що свідчить про його упередженість, а також про наявність тісних дружніх зв'язків з оточенням водія ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 245, 252 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку

орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Разом з тим, судом першої інстанції цих вимог дотримано не було.

Як вбачається з матеріалів справи, відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого він 02 лютого 2016 року о 14 год. 30 хв. керуючи автомобілем «Skoda Oktavia» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Бальзака, 92 в м. Києві, під час зміни напрямку руху та перестроювання, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, не врахував вимогу горизонтальної розмітки (вузька суцільна лінія), в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Ford»д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 10.1, 10.3, 1.1 розділу 34 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Суд під час розгляду справи за вказаним протоколом дійшов висновку, що дана дорожньо-транспортна пригода відбулась за обставин, викладених в постанові інспектора УПП Груздєвой Ю.О. від 02.02.2016, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП за порушення п.1.1 додатку до Правил дорожнього руху, а саме за перетин суцільної лінії горизонтальної розмітки з виїздом на смугу зустрічного руху, з накладенням на нього штрафу в сумі 255 грн.

З таким висновком суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погодитись не може, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений в тому числі і за порушення ним п.п.10.1.10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАп, а тому суд закриваючи провадження у справі у зв'язку з наявністю по тому самому факту щодо ОСОБА_2 постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП (перетин лінії горизонтальної розмітки 1.1 додатку 1 ПДР), діяв помилково, а отже постанову суду першої інстанції не можна визнати законною і обґрунтованою, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційний суд виходить з пояснень іншого учасника ДТП ОСОБА_4 про те, що він рухався зі сторони вул. Сабурова в напрямку вул. Милославської і не доїжджаючи до регульованого перехрестя вул. Бальзака та вул. М.Цвєтаєвої побачив, як з правої смуги руху його напрямку приблизно за метрів 10-15 різко на його смугу руху виїхав автомобіль «Шкода» і почав здійснювати розворот через суцільну осьову лінію дорожньої розмітки в протилежну сторону. Він застосував екстрене гальмування, однак уникнути зіткнення не зміг. Удар відбувся передньою лівою частиною його автомобіля в заднє ліве крило автомобіля «Шкода».

Ці обставини не заперечує і ОСОБА_2, однак стверджує, що зіткнення сталося через перевищення швидкості водієм ОСОБА_4 Втім таких даних в матеріалах справи немає.

Крім того, постановою Деснянського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року провадження по справі відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, яка постановою Апеляційного суду м. Києва від 28 березня 2016 року залишена без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 на вказану постанову без задоволення.

До того ж, у висновку експерта Київської незалежної судово-експертної установи № 1635 від 29.02.2016 щодо обставин ДТП зазначено, що у даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Шкода» ОСОБА_2 повинен був відмовитися від виконання маневру розвороту у місці, де нанесена дорожня розмітка 1.1. «вузька суцільна лінія», тобто ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог розділу 34 «Дорожня розмітка», а саме - п.1.1 ПДР, порушення якого з технічної точки зору знаходяться у причинному зв'язку з виникненням аварійної ситуації та настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п.1.4 Розділу 1 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці правила.

Таким чином, недотримання вимог ПДР (п.п.10.1, 10.3, 1.1 розділу 34 ПДР України), водієм ОСОБА_2 призвело до ДТП, про що й було складено протокол за ст. 124 КУпАП.

Зазначення в апеляційній скарзі та у рішенні суду про те, що за вчинення адміністративного правопорушення на ОСОБА_2 вже накладено адміністративне стягнення, є необґрунтованим і не відповідає вимогам закону.

Так, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Отже, накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ст. 122 КУпАП жодним чином не стосується його дій, відповідальність за які передбачена ст. 124 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції безпідставно закрив провадження у справі щодо ОСОБА_2, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови апеляційним судом про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриття щодо нього провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 247 ч.1 п.7, 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Коберніка П.Р. в інтересах учасника ДТП ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 01 грудня 2017 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити щодо нього провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Юденко