Справа № 3/243/611/2018
Єд. унік. № 243/871/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 березня 2018 року м. Словянськ

Суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Мінаєв І.М., за участі секретаря судового засідання Янчевського В.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Словянського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, громадянина України, не одруженого, працюючого старостою с. Майдан, с. Прелесне Черкаської обєднаної територіальної громади, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, мешкає Словянський район, с. Майдан, вул. Невського,53,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушенні (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 432990 від 01.02.2018 року, 23.01.2018 року о 12:10 ОСОБА_1, перебуваючи в приміщенні Прелесненської амбулаторії за адресою с. Прелесне, вул.. Садова,1а, Словянського району, висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою на адресу ОСОБА_2, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що він як староста с. Прелесне та с. Майдан постійно спілкується з працівниками комунальних закладів та депутатами. Зранку 23.01.2018 випали великі опади та він обїжджав комунальні заклади, заїхав до ФАП с. Прелесне, де в кабінеті з депутатом ОСОБА_2 у нього виникли суперечки з приводу її діяльності як депутата. Вони обидва поспілкувалися на підвищених тонах. До цього через його принципову позицію у нього склалися напружені відносини з керівництвом медзакладу та дільничним інспектором. Він 23.01.2018 попросив ОСОБА_2 скласти акт нецільового використання службового транспорту амбулаторії їх водієм, на що та відмовилась, потім суперечка припинилась. Наступного дня 24.01.2018 він під час відвідування амбулаторії спілкувався з керівником ОСОБА_3 з робочих питань, в тому числі, що водій амбулаторії напередодні використовував службовий транспорт в особистих цілях, вона вибачилась, запевнила, що таке не повториться та він поїхав у службових справах. Через тиждень у вечірній час до нього додому приїхав дільничний інспектор та просив підписати вже написаний протокол, він це робити відмовився, оскільки його не ознайомили з матеріалами справи, він був згодний приїхати до відділення поліції на будь-який день, але його не викликали ані повісткою, ані іншим чином.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 пояснив, що 23.01.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбулася суперечка на ґрунті неналежного виконання своїх обовязків як депутата з боку потерпілої, між останньою та працівниками амбулаторії є неприязні відносини по відношенню до ОСОБА_1, який виконує свої обовязки як староста та контролює роботу комунального закладу, неодноразово звертався до керівництва медзакладу на неналежну роботу амбулаторії. ОСОБА_1 діяв в інтересах мешканців громади і ніяких протиправних дій не вчиняв. Працівник поліції у вечірній час приїхав додому та намагався щось підписати, не надавши можливість ознайомитись з матеріалами перевірки та скористатись правом на захист. При цьому працівник поліції заздалегідь узяв з собою двох понятих з іншого села, спровокувавши таким чином відмову від підписання документів, хоча ОСОБА_1 був згодний приїхати до відділення поліції чи іншого державного закладу для ознайомлення з матеріалами, надання пояснень за участю представника або адвоката, але був позбавлений цієї можливості. Всі ці події відбувалися в неробочий час в темну пору доби на вулиці в сільській місцевості, де ОСОБА_1 не міг реалізувати своє право на захист.

Потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що працює в амбулаторії с. Прелесне медсестрою та є депутатом сільської ради. 23.01.2018 до неї в кабінет прийшов староста ОСОБА_1, який є дуже емоційною людиною та гучно розмовляє, він почав висловлювати незадоволення її роботою як депутата, між ними виникла словесна сварка виключно через службові питання, в ході якої ОСОБА_1 замахнувся на неї та висловився нецензурною лайкою. При цьому в кабінеті була присутня ОСОБА_3 Спочатку вона себе стримувала, а потім також перейшла на підвищений тон. В той день відвідувачів не було, робота закладу не була припинена. Під час сварки ОСОБА_5 вийшла з кабінету та повернулася з працівницями амбулаторії, потім конфлікт був вичерпаний. Наступного дня 24.01.2018 вона була в амбулаторії та чула, як ОСОБА_1 розмовляв на підвищених тонах з ОСОБА_3, подробиць вона не чула. Після того як ОСОБА_1 пішов ОСОБА_3 стало зле, вона зателефонувала керівнику в м. Миколаївка Холостовій та остання порадила її викликати поліцію. Вона не збиралася повідомляти поліцію про події 23.01.2018, але поведінка ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_3 стала «останньою краплею», тому вона також написала заяву про його поведінку 23.01.2018 року.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що працює медсестрою в ФАП с. Прелесне. Майже щоденно до їх амбулаторії приходить староста ОСОБА_1 та контролює їх роботу. 23.01.2018 біля 12 год. вона перебувала у себе в кабінеті в 10 м від кабінету, в якому сидять ОСОБА_3 та ОСОБА_2. З того боку вона почула крики та пішла послухати що там відбувається. Через незачинені двері вона чула, як ОСОБА_1 висував претензії ОСОБА_2 за неналежне виконання обовязків депутата, це тривало біля 10 хвилин. Вона з коридору бачила, як ОСОБА_1 замахнувся на ОСОБА_2 та висловився на її адресу нецензурно. Наступного дня 24.01.2018 вона почула крики, потім від ОСОБА_2 дізналась, що після розмови ОСОБА_3 з ОСОБА_1 її стало зле, вона втратила свідомість.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що працює сімейним лікарем с. Прелесне. 23.01.2018 був сильний снігопад і біля 12 год. до амбулаторії прийшов староста ОСОБА_1, який постійно контролює кожен крок працівників амбулаторії, заважає їм працювати, працівники амбулаторії бажають щоб він не приходив та не заважав роботі амбулаторії. Він почав висловлювати претензії ОСОБА_2 за неякісне виконання депутатських обовязків, при цьому під час сварки зробив жест рукою та висловився на її адресу нецензурно, потім прийшла санітарка та конфлікт припинився. Наступного дня 24.01.2018 до неї прийшов ОСОБА_1 та висловлював її претензії щодо службової діяльності, в тому числі щодо нецільового використання службового автомобіля їх водієм. Після його уходу її стало зле. Конфлікт 23.01.2018 тривав біля 20-30 хвилин, все відбувалося в її кабінеті, сторонніх відвідувачів та хворих не було, при конфлікті зясовувалися лише службові питання, ОСОБА_2 спочатку мовчала, а потім у відповідь теж перейшла на підвищений тон розмови, під час конфлікту 23.01.2018 вона з кабінету не виходила.

З пояснень свідка ОСОБА_7 вбачається, що він працює дільничним офіцером поліції та обслуговує с. Прелесне та с. Майдан. 24.01.2018 він чергової частини йому надійшла вказівка виїхати до амбулаторії с. Прелесне по зверненню ОСОБА_2 Повідомлення стосувалося протиправних дій старости ОСОБА_1 по відношенню до сімейного лікаря ОСОБА_3, але цей факт протиправних дій ОСОБА_1 не підтвердився, проте ОСОБА_2 повідомила про хуліганські дії ОСОБА_1 23.01.2018, це підтвердили також свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_3, які також є працівниками амбулаторії, остання є їх керівником. Серед мешканців села, які не працюють в амбулаторії, свідків конфлікту встановлено не було. Оскільки він тривалий час знає ОСОБА_1 і той раніше неодноразово не зявлявся на виклики поліції, він 01.02.2018 року поїхав до нього за місцем проживання з метою опитати, ознайомити з матеріалами та скласти протокол про адміністративне правопорушення, при цьому заздалегідь запросив з собою двох понятих на випадок відмови ОСОБА_1 від підписання документів. Він з напарником приїхали додому до ОСОБА_1 в вечірній час, біля двору під час спілкування пояснили суть заяви та намагалися ознайомити його з матеріалами справи. Поняті при цьому все чули та сиділи в автомобілі. Коли ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився від будь-яких пояснень та підписання протоколу, цей факт засвідчили поняті. Коли ОСОБА_1 пішов додому, він в автомобілі склав протокол за ст. 173 КУпАП без участі останнього, який підписали він та поняті. ОСОБА_1 він повісткою або іншим чином до поліції не викликав, бо в цьому не було потреби.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що у лютому 2018 був у с. Черкаське та його запросили працівники поліції бути понятим, для чого не пояснили. Він погодився та поїхав з ними до с. Майдан, де він та інший понятий сиділи в автомобілі працівників поліції, а ті приїхали за місцем проживання старости ОСОБА_1 Вони про щось спілкувались біля 10 хв., а потім запросили їх та у їх присутності на питання дільничного чи буде підписувати протокол ОСОБА_1 відповів відмовою та пішов додому. В його присутності протокол не складався та він не чув, щоб ОСОБА_1 пропонували надати пояснення чи щоб його ознайомлювали з матеріалами справи, особистий огляд ОСОБА_1 в його присутності не проводився..

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що у лютому 2018 був запрошений в с. Черкаське працівниками поліції бути понятим, для чого не повідомили. Він з іншим понятим та працівниками поліції приїхали в с. Майдан додому до старости ОСОБА_1, було біля 18:00. Працівники поліції спілкувались з ОСОБА_1 біля двору, а він з іншим понятим сиділи в автомобілі. Через 30 хвилин їх запросили на вулицю, де працівник поліції запитав у ОСОБА_1 чи буде він підписувати протокол, той відповів, що робочий день скінчився, нічого підписувати не буде. Весь час працівники поліції та ОСОБА_1 перебували у полі його зору, поліцейські ніяких документів не писали, тримали в руках якийсь лист.

Дослідивши надані суду докази, заслухавши пояснення потерпілої, свідків, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його представника, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення складається, у разі його оформлення, складається в двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушенні зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обовязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

В порушення зазначених вимог закону в протоколі не зазначено про наявність потерпілого, проте зазначено, що у присутності понятих проведений особистий огляд ОСОБА_1 та у нього нічого не вилучено, хоча фактично такий огляд не проводився; протокол про адміністративне правопорушення складений без участі ОСОБА_1, доказів дотримання вимог закону при складанні протоколу та розясненні ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, суду не надано. Сам ОСОБА_1 та допитані в судовому засіданні поняті ОСОБА_8, ОСОБА_9 підтвердили, що протокол відносно ОСОБА_1 у їх присутності не складався. Це підтвердив і працівник поліції ОСОБА_7 в судовому засіданні.

Таким чином, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були порушені приписи ст.ст. 254-256, 268 КУпАП, протокол складений без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, права та обовязки ОСОБА_1 в установленому законом порядку розяснені не були та було порушено його право на захист, про що також свідчать обставини 01.02.2018 року: на вулиці взимку, в темний час доби, в сільській місцевості, де особа фактично не мала можливості скористатись своїм правом на представництво її інтересів адвокатом або іншим представником, тобто ОСОБА_1 не було надано достатньо часу та можливостей підготувати свій захист. При цьому перешкод для виклику ОСОБА_1 до відділення поліції або державної установи шляхом вручення повістки судом не встановлено. Доводи працівника поліції, що ОСОБА_1 раніше не зявлявся на виклики до поліції з інших питань, судом до уваги не приймаються.

Аналізуючи показання потерпілої ОСОБА_2, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_6, суд зазначає, що усі свідки та потерпіла є працівниками ФАП с. Прелесне, перебувають між собою у службових відносинах та є підлеглими ОСОБА_3 Сторони не заперечували, що на протязі тривалого часу староста с. Прелесне ОСОБА_1 контролює роботу їх амбулаторії, неодноразово звертався до керівництва зі скаргами на неналежне виконання своїх обовязків з боку працівників амбулаторії. В судовому засіданні показання свідків мають протиріччя, ОСОБА_2 пояснила, що під час конфлікту 23.01.2018 ОСОБА_3 вийшла з кабінету та повернулася з працівницями амбулаторії (ОСОБА_6), ОСОБА_3 пояснила, що під час конфлікту взагалі не виходила з кабінету, свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона сама прийшла до кабінету, почувши розмову на підвищених тонах з метою поцікавитись що відбувається.

Факт звернення до правоохоронних органів щодо подій 23.01.2018 року відбувся лише після того, як наступного дня після подій, а саме 24.01.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відбулася розмова про неналежне виконання працівниками амбулаторії своїх посадових обовязків та висловлення претензій ОСОБА_1, як старостою села, щодо нецільового використання транспорту амбулаторії водієм в складних погодних умовах, що не заперечувала свідок ОСОБА_3 При цьому як зазначила потерпіла ОСОБА_2 повідомити до поліції її порадила вищестоящий керівник Холостова. При цьому в самому повідомленні (а. с.6) ОСОБА_2 зазначила, що 24.01.2018 староста с. Прелесне ОСОБА_1 кричав, заважав працювати, нецензурно висловлювався в бік сімейного лікаря ОСОБА_5, що не знайшло свого підтвердження як під час перевірки працівниками поліції, так і в судовому засіданні.

Усі сторони: ОСОБА_1, потерпіла, свідки в судовому засіданні та під час первісного опитування підтвердили той факт, що конфліктна ситуація 23 та 24.01.2018 року між ОСОБА_1, як старостою, та працівниками амбулаторії виникла на ґрунті виконання останніми службових обовязків як депутата територіальної громади та як керівника амбулаторії.

Відповідальність за ст. 173 КУпАП настає у разі вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інших подібних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб'єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов'язок доведення лежить на обвинуваченні і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що 23.01.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійсно в службовому кабінеті потерпілої виникла суперечка з приводу виконання службових обовязків потерпілою як депутатом, громадський порядок при цьому порушений не був, робота комунального закладу припинена не була.

Між тим, як встановлено в ході розгляду справи, суперечка виникла між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у звязку із виконанням службових обовязків як депутата в складних погодних умовах та бажанням ОСОБА_1 в такий спосіб проконтролювати діяльність посадових осіб комунального закладу та депутата. Отже, дії ОСОБА_1 не були спрямовані на умисне порушення моральних принципів суспільства в цілому. А самі по собі звернення та претензії з боку останнього з службових питань не можуть вважатись дрібним хуліганством.

Таким чином, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні такі обов'язкові елементи складу правопорушення, як мотив і умисел, спрямовані на порушення громадського порядку, котрі є основними критеріями, які відрізняють дрібне хуліганство від суміжних правопорушень. У звязку з чим вважаю, що за таких обставин, можливість притягнення особи до відповідальності за ст. 173 КУпАП, виходячи з вимог ч. 1 ст. 247 КУпАП, виключається.

Керуючись ст. ст. 173, 247, 283, 284 КУпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в судову палату по кримінальним справам Апеляційного суду Донецької області, шляхом подачі апеляційної скарги до Словянського міськрайонного суду протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_10