Єдиний унікальний номер 227/336/18 Номер провадження 33/775/176/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу прокурора на постанову Олександрівського районного суду Донецької області від 20 березня 2018 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Харків, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2,

закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Олександрівського районного суду Донецької області від 20 березня 2018 року, якою провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На вказане рішення прокурором подано апеляційну скаргу, в якій він прсить постанову судді скасувати та визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті КУпАП.

Перевіривши матеріали провадження слід зазначити наступне.

Відповідно ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Відповідно до ч. 5 ст. 7 КУпАП, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Отже, у зазначених вище статтях КУпАП законодавець встановив вичерпний перелік суб'єктів, які наділені правом оскаржувати постанову судді у справах про адміністративні правопорушення, і чітко відмежовано право прокурора на оскарження постанов виключно в сфері застосування заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Так, положення ст. 250 КУпАП регламентують право прокурора перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення. Такими заходами примусового характеру, пов'язаними з обмеженням особистої свободи громадян, фактично є лише адміністративний арешт, проте за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, він не застосовується.

До того ж, згідно з положеннями ст. 24 ЗУ «Про прокуратуру», яка визначає особливості здійснення окремих форм представництва інтересів держави в суді, ідеться про право прокурора на подання апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення лише в цивільній, адміністративній і господарській справі. При цьому в ч. 7 ст. 24 чітко зазначено: «повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством».

Таким чином, в даному випадку, прокурор не наділений функцією нагляду й відповідно не має повноважень на оскарження судового рішення, пов'язаного з корупцією.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора на постанову Олександрівського районного суду Донецької області від 20 березня 2018 року відносно ОСОБА_2 повернути йому разом з усіма доданими до неї матеріалами, як особі, що не має права на апеляційне оскарження.

Суддя