АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/5065/17Суддя 1 інстанції Онопченко Ю. В.
Номер провадження 33/774/143/К/18Суддя- доповідач Пістун А. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, за участю: ОСОБА_2 та його захисника Андруха В.В., апеляційну скаргу захисника Андруха В.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.12.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. 00 коп., в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн., -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наступних обставин. Так, 29. 09. 2017 року о 20:00 год. ОСОБА_2 керував автомобілем Hyundai Accent д. н. з. НОМЕР_1, по вул. Старовокзальна, в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя), на вимогу працівників поліції відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану сп'яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду захисник Андрух В.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, так як вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

В обґрунтування вимог про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду, захисник Андрух В.В. зазначає, що ОСОБА_2 не був присутній при розгляді справи в суді, а копію постанови отримав лише 15 березня 2018 року, коли ознайомлювався з матеріалами справи, тому не мав можливості оскаржити її в передбачений законом строк.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник Андрух В.В. зазначає, що судом було порушено вимоги закону, не допитано ОСОБА_2 та розглянуто справу за його відсутності, без належного повідомлення про час та місце судового розгляду. Також захисник зазначає, що свідки, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та були присутні під час відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду, не дали вільних пояснень, натомість за них пояснення заповнила особа, одним почерком, при цьому основний текст пояснень виготовлений за допомогою принтеру і є ідентичним, а заповненою від руки є лише незначна частина тексту, що стосується особистих відомостей свідків, отже такі пояснення не можуть бути покладені в основу обвинувальної постанови по справі.

На думку захисника працівниками патрульної служби було порушено порядок огляду на стан сп'яніння, а саме не було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі та не роз'яснили його права, обов'язки та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп'яніння. Окрім цього, захисник зазначає, що ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп'яніння в медичному закладі за власною заявою та відповідно до Висновку № 2704 від 29.09.2017 року ознак сп'яніння в нього не виявлено.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник Андрух В.В. вимоги та доводи апеляційної скарги підтримали в повному обсязі й наполягали на її задоволенні, також підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

Так, статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

Оскільки захисник Андрух В.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 заявив відповідне клопотання, а з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи проводився за відсутності ОСОБА_2 та його захисника, крім того відсутні відомості про отримання ними копії постанови у межах строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що цей строк був пропущений з поважної причини, і вважає за необхідне його поновити та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Такі ж положення закріплені в рішеннях Європейського суду з прав людини, а саме «Швидка проти України» від 30.10.2014 року та «Матеос проти Іспанії» від 23.05.1993 року, в яких чітко зазначено, що судовий розгляд повинен проводитися з дотриманням гарантій ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, із застосуванням принципу змагальності процесу, який означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною.

Однак, вказані вимоги закону судом першої інстанції виконані не були.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги захисника в частині того, що судом було порушено ст. 268 КУпАП та розглянуто справу за відсутності ОСОБА_2, хоча він заявляв клопотання про відкладення розгляду справи, суд апеляційної інстанції вважає їх обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що судом відкладався судовий розгляд призначений на 14.11.2017 року за заявою ОСОБА_2, в якій він просив відкласти судове засідання для укладання договору про надання правової допомоги (а.с. 14). Судовий розгляд було відкладено на 04.12.2017 року та проведено без участі ОСОБА_2 та його захисника Вязанкіної Н.П., хоча захисником було подано заяву про відкладення судового засідання для ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 17).

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновком суду першої інстанції, що заява захисника надійшла на адресу суду після розгляду адміністративної справи щодо ОСОБА_2, оскільки як вбачається з матеріалів справи, а саме з заяви захисника, на якій зазначено вхідний номер реєстрації 25037 та дату отримання, але не зазначено час отримання заяви. Крім цього, суд в постанові описує, що захисником Вязанкіною Н.П. було подано заяву про відкладення судового розгляду, отже на час ухвалення постанови суду було відомо про заяву захисника від 04.12.2017 року.

Тому суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновком суду першої інстанції, так як суд залишив поза увагою заявлене клопотання та в порушення приписів ст. 268 КУпАП, не відклав розгляд справи щодо ОСОБА_2 та розглянув її за відсутності останнього, тим самим обмеживши право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на доступ до правосуддя та реалізацію права на захист.

За змістом ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги захисника Андруха В.В. щодо порушення судом норм процесуального права є обґрунтованими, та приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови суду з прийняттям нового судового рішення.

Однак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 084308 від 29 вересня 2017 року, який складений у відповідності із вимогами ст. 256 КУпАП (а.с. 2);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які долучені до матеріалів справи, де кожен з яких підтвердили те, що 29.09.2017 року в їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку (а.с. 4, 6);

- відеозаписом із боді - камери інспектора патрульної поліції, на якому відображено факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі, а також обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, законодавцем встановлено, що водій зобов'язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа, не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп'яніння, не допускається.

Також в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.) зазначено, що судам слід враховувати, те що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Так, згідно п. 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року встановлено, що ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника стосовно того, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, йому не було роз'яснено права та обов'язки, оскільки із запису боді-камери працівників патрульної поліції чітко видно, що водію ОСОБА_2 роз'яснювали права та обов'язки.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги захисника в частині, того, що суд першої інстанції не викликав і не допитав свідків по справі у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню.

Ст.ст. 251, 252 КУпАП передбачено, що суд оцінивши докази в їх сукупності, при наявності суперечностей між ними, викликає для допиту свідків та витребує додаткові докази по справі. В даній справі судом було досліджено відеозапис, долучений до матеріалів справи, на якому в повній мірі відображено всі дії співробітників патрульної поліції, пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також самого ОСОБА_2, тому виклик свідків не містить належного обґрунтування необхідності допиту з обставин, які можуть суттєво вплинути на рішення суду.

Також суд апеляційної інстанції не може прийняти до уваги Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп'яніння № 2784 від 2909.2017 року, наданий ОСОБА_2 Оскільки, відповідно до п.17, 22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 та ч.ч. 4, 5 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності працівника поліції. З матеріалів справи вбачається, що Висновок був складений понад дві години з моменту підстав для його здійснення та без участі працівників поліції, тому вказаний Висновок щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складений з порушенням вимог Інструкції та ст.266 КУпАП, вважається недійсним.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях водія ОСОБА_2 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 075525 від 19.10.2017 року, а саме: п. 2.5 ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, суд апеляційної інстанції, враховує той факт, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплинув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, оскільки правопорушення було скоєно 29 вересня 2017 року.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню з винесенням нової постанови, якою ОСОБА_2 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника Андруха В.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.12.2017 року задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника Андруха Віталія Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Винести нову постанову суду апеляційної інстанції, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 - закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.О. Пістун