Справа №581/71/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/179/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. ,з участю ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 на постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 березня 2018 року, якою

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець с. Підставки Липоводолинського району Сумської області, вул. Гагаріна, 29А,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 352,40 грн. на користь держави, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 23 грудня 2017 року о 07 год. 00 хв. по вул. Полтавська у м. Ромни Сумської області керував автомобілем НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком КЗ СОР ІОСЛ м. Ромни за № 158 від 23.12.2017 р., чим порушив п. 2.9 (а) ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 не погоджується з прийнятим судовим рішенням, посилається на його необґрунтованість, порушенням суддею норм процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права, та просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі, у звязку з відсутністю у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що огляд на стан спяніння проведено із порушенням нормативних актів, які регулюють цю процедуру, зокрема посилається на те, що були відсутні законні підстави для проведення огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя, оскільки ним було пройдено такий огляд на місці зупинки без свідків, тому вважає, що докази за результатами проведеного огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя є недопустимими.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримали подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу, суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Висновок судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, за зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення від 03 січня 2018 року серії БД № 388500 ( а.с. 2), який за своїм змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП і сумнівів не викликає; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 23 грудня 2017 року, в яких йдеться про те, що він напередодні 22 грудня 2017 року вживав горілку та на місці зупинки проходить огляд відмовився та побажав пройти огляд в медичному закладі для визначення стану алкогольного спяніння ( а.с. 4), висновком та актом КЗ СОР ІОСЛ за № 158 від 23 грудня 2017 року щодо результатів медичного огляду, відповідно до якого ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного спяніння ( а.с. 3, 42), належним чином дослідженими суддею.

При цьому, зауважень чи пропозицій щодо медичного огляду від ОСОБА_3 не поступало.

Доводи апелянта з приводу того, що ОСОБА_3 не відмовлявся від проходження медичного огляду щодо встановлення стану алкогольного спяніння на місці запинки не відповідає матеріалам адміністративної справи, про, що свідчать надані ОСОБА_3 письмові пояснення.

Що стосується підстав, за яких огляд на стан сп'яніння визнається недійсним, то вони чітко визначені у законодавстві України про адміністративні правопорушення і не узгоджуються з позицією захисту, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині також є необґрунтованими.

Дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши їх у сукупності, доходжу до висновку, що дії ОСОБА_3 містять склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Наведеними доказами у їх сукупності спростовуються доводи апелянта про недоведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і відповідно, про його безпідставне притягнення до адміністративно відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Адміністративне стягнення ОСОБА_3 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП , а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу його представника ОСОБА_4 без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.