Справа № 461/5376/17 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/783/185/18 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

19 лютого 2018 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., вирішуючи питання поновлення правопорушнику ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 10 серпня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України,-

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.483 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 4815,42 грн. в дохід держави.

Вилучений, згідно з протоколом про порушення митних правил № 1318/20900/17 від 27.04.2017 року, товар, а саме: 60 пачок сигарет з фільтром торгівельної марки «Pink», 149 пачок сигарет з фільтром торгівельної марки «Menthol», 40 пачок сигарет з фільтром торгівельної марки «Violet», загальною вартістю 4815,42 грн. - конфісковано в дохід держави.

Вилучений, згідно з протоколом про порушення митних правил № 1318/20900/17 від 27.04.2017 року, автомобіль марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1, 2000 року випуску, VIN-код № НОМЕР_2, вартістю 164 372,69 грн. - конфісковано в дохід держави.

Вилучені документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, контрольний талон - залишено при матеріалах справи.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Львівської митниці ДФС 10995,73 грн. витрат за зберігання товару та транспортного засобу на складі митниці та 3268 грн. витрат за проведення експертних досліджень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України 320 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді першої інстанції, ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він 26.04.2017 року о 23 год. 45 хв., прямуючи з України в Республіку Польща автомобілем марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1, обравши смугу спрощеного митного контролю - «зелений коридор», перемістив 60 пачок сигарет з фільтром торгівельної марки «Pink», 149 пачок сигарет з фільтром торгівельної марки «Menthol», 40 пачок сигарет з фільтром торгівельної марки «Violet», загальною вартістю 4815,42 грн., через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці з приховуванням від митного контролю, тобто шляхом використання сховища (тайника), а саме: товар знаходився у спеціально виготовлених порожнинах верхньої та нижньої частини задніх сидінь. Порожнини утворені шляхом вирізання м'яких частин (поролону) сидіння, після чого прикриті декоративними чохлами.

Не погоджуючись із рішенням судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 покликається на те, що копію оскаржуваної постанови він отримав 28 серпня 2017 року в канцелярії суду. Вчасно подати апеляційну скаргу він не зміг, оскільки протягом строку, встановленого для подачі апеляційної скарги перебував на лікуванні та не зміг вільно пересуватись через захворювання колінного суглобу. Крім того, за місцем проживання йому потрібно було доглядати за своєю новонародженою дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка частково залишилась без такого у зв'язку із виходом на роботу його дружини ОСОБА_6.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження не підлягає поновленню з огляду на таке.

Відповідно до частини 5 статті 529 МК України постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження в цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Частиною другою статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, апеляційним судом повертається особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З аналізу зазначених норм закону вбачається, що законодавець пов'язує відлік строку на апеляційне оскарження не з моментом отримання копії судового рішення, а з моментом його прийняття.

Як встановлено апеляційним судом, оскаржувану постанову судді прийнято та оголошено у судовому засіданні 10 серпня 2017 року за участі особи-правопорушника ОСОБА_2

На вказану постанову судді вперше ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою 07 вересня 2017 року разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в поважність пропуску якого покликався на те, що не міг до 21.08.2017 року подати апеляційну скаргу, оскільки доглядав доньку у зв'язку із виходом його дружини на роботу.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 20 грудня 2017 року, яка набрала законної сили, відмовлено ОСОБА_2 у поновлені строку на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м.Львова від 10 серпня 2017 року та апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

02 лютого 2018 року, більш ніж через місяць після прийняття апеляційним судом постанови про повернення апеляційної скарги, ОСОБА_2 повторно звернувся з апеляційною скаргою на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 10 серпня 2017 року, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому навів причини несвоєчасного подання апеляційної скарги, ідентичні за змістом тим, що були предметом дослідження апеляційного суду, за наслідками якого було прийнято постанову від 20 грудня 2017 року. Поряд з тим, вказав додаткову нову причину пропуску строку, яку не наводив при первинному зверненні з апеляційною скаргою, а саме перебування протягом строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, на лікуванні через захворювання колінного суглобу.

На переконання апеляційного суду, наведені у клопотанні причини пропуску строку на апеляційне оскарження в частині необхідності догляду за дитиною вже були предметом розгляду апеляційним судом, та такі визнаються неповажними.

З огляду на те, що ОСОБА_2 був присутнім у судовому засіданні, на якому було проголошено оскаржувану постанову, 10 серпня 2017 року, в силу вимог ч.2 ст.294 КУпАП останній день оскарження вказаної постанови припадає на робочий день 21 серпня 2017 року.

Як вбачається з клопотання, ОСОБА_2 зазначає, що протягом вказаного періоду він перебував на лікуванні, тому не зміг своєчасно подати апеляційну скаргу, однак не наводить обставин, що завадили йому своєчасно подати апеляційну скаргу після завершення строку на оскарження й лікування, та пов'язує десятиденний строк на оскарження з моментом отримання 28 серпня 2017 року копії постанови, що, на переконання апеляційного суду, не відповідає вимогам закону.

На переконання апеляційного суду, ОСОБА_2 не наведено обставин поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, як не зазначено причин, через які при первинному зверненні з апеляційною скаргою 07 вересня 2017 року ним не вказано перебування на лікуванні як на обставину поважності пропуску строку.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

З огляду на те, що в клопотанні ОСОБА_2 не наведено жодних особливих чи непереборних обставин, які стали причиною несвоєчасної подачі ним апеляційної скарги на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 10 серпня 2017 року та могли б бути визнані судом поважними, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження не підлягає поновленню, тому апеляційну скаргу разом з усіма додатками до неї слід невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 10 серпня 2017 року, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 разом з доданими до неї додатками невідкладно повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Т.М.Урдюк