12.03.2018 Справа № 756/1802/18
Унікальний № 756/1802/18
Провадження № 3/756/1428/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 березня 2018 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Анохін А.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 169860 від 29.01.2018, складеного інспектором 2 роти 1 батальйону полку № 1 УПП в м. Києві Люборчуком В.В., - ОСОБА_2 29.01.2018, приблизно о 02 год. 50 хв. по вул. Луговій, 12, керуючи автомобілем «LexusES 250» д/н НОМЕР_1 перебував в стані алкогольного сп'яніння. Тест на стан алкогольного сп'яніння проводився за допомогою приладу Drager «Alcotest 6820» в присутності двох свідків та виявив вміст алкоголю в організмі ОСОБА_2 1,75%, чим останній порушив п. 2.9 (а) ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні свою вину не визнав в повному обсязі. Пояснив, що від огляду на стан сп'яніння не відмовлявся та в той день і час в стані алкогольного сп'яніння не перебував. З результатом приладу Drager «Alcotest 6820» не погодився, наполягав на тому, щоб працівники поліції повезли його в медичний заклад для огляду, проте вони відмовили. Відмову пояснювали тим, що огляд в медичному закладі покаже той самий результат.

У судовому засіданні ОСОБА_2 заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об'єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Згідно до абз. 1 п. 27 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», що відповідальність за ст. 130 КУпАПнесуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затверджена спільним наказом МВС, Міністерства охорони здоров'я та Міністерства юстиції України № № 1452/735 від 09.11.2015 р. далі - Інструкція)

Як з'ясовано судом, п. 1 Розділу ІІ Інструкції, встановлено, що за наявності ознак, передбачених п. 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Між тим, спеціальний технічний засіб Drager «Alcotest 6820», який використовувався ІПП УПП в м. Києві Люборчуком В.В. для визначення стану сп'яніння, відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України.

Оскільки перевірка водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння 29.01.2018 проводилась за допомогою приладу газоаналізатор Drager «Alcotest 6820», суд вважає, що його показники не можуть вважатися допустимим доказом.

Крім цього згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Вказана норма має імперативний характер, тобто в разі незгоди водія із результатами огляду з використанням приладу Drager «Alcotest 6820», працівники поліції зобов'язані провести огляд в закладах охорони здоров'я.

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Тому оцінюючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відповідно до цього провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 33-35, ч. 1 ст. 130, ст. 247, 279, 283-287 КпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_2 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.М. Анохін