Номер провадження: 33/785/199/18
Головуючий у першій інстанції Шкорупеєв Д. А.
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, громадянин України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців. Стягнутий судовий збір у розмірі 320 грн.

Відповідно до оскарженої постанови суду, 22 вересня 2017 року о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Фольксваген» реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Миколаївська дорога, 142 в м. Одесі, при зміні напрямку руху, при виконанні маневру - повороту ліворуч, не переконався в безпеці маневру, не зайняв крайнього положення та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Не погодившись з прийнятою постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та постановити нову, якою закрити провадження по справі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова суду винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки в порушення вимог ст.268 КУпАП розглянув справу без належного сповіщення та у відсутність ОСОБА_2, чим позбавив його права надати свої пояснення по обставинам дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, судом першої інстанції не з'ясовано всіх обставини справи, не надано належної оцінки доказам, що потягло за собою ухвалення занадто суворого рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд дійшов таких висновків.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_2 не був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Копію постанови суду ОСОБА_2 отримав 21 грудня 2017 року, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 подав 29 грудня 2017 року, тобто у передбачений ст.294 КУпАП десятиденний строк. За таких обставин строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений не був.

Частиною 7 ст. 294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В оскаржуваній постанові суду зазначено, що ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, із клопотанням про відкладення судового розгляду не звертався. Тому, відповідно до положень ст. 268 КУпАП, суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_2

Обов'язок своєчасного сповіщення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення про час та місце її розгляду покладений на суд, що розглядає таку справу.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

В свою чергу суд першої інстанції при розгляді даної справи не додержався вказаних вимог закону, оскільки розглянув справу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 за відсутністю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, при цьому взагалі не повідомивши його про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч.1 ст.277-2 КУпАП.

З цих підстав, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги і в частині того, що постанова суду першої інстанції постановлена з істотними порушеннями вимог діючого КУпАП.

Разом з цим висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, та є обґрунтованим.

Так, вина ОСОБА_2 підтверджується доказами, які були повторно досліджені під час апеляційного перегляду справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №079592 від 18 жовтня 2017 року, відповідно до якого 18 жовтня 2017 року о 12 год. 05 хв. водій ОСОБА_2 рухаючись на автомобілі марки «Фольксваген» д/н НОМЕР_1, в м.Одесі по вул. Миколаївська дорога, 142 при зміні напрямку руху, при виконанні маневру - повороту ліворуч, не переконався в безпеці маневру, не зайняв крайнього положення та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Ніссан» д/н реєстраційний номер НОМЕР_3. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Вказаний протокол був власноруч підписаний ОСОБА_2 При цьому сам ОСОБА_2 зазначив, що згоден зі змістом протоколу, чим фактично погодився з тим, що він вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП при обставинах, викладених у протоколі.

Крім того, винуватість ОСОБА_2 підтверджується його поясненнями наданими 22 вересня інспектору патрульної поліції 4 роти 1 батальйону УПП в м.Одесі ОСОБА_4, поясненнями потерпілого ОСОБА_5, схемою місяця ДТП та іншими матеріалами справи.

Оцінюючи викладені докази в сукупності апеляційний суд дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Разом з цим, апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в частині того, що суд першої інстанції необґрунтовано застосував до нього найсуворіший вид адміністративного стягнення.

Так, в мотивувальній частині постанови суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а в резолютивній частині постанови застосував до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.

Тобто зміст мотивувальної частини оскаржуваної постанови не відповідає змісту її резолютивної частини. За таких обставинсудом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови були зроблені суперечливі висновки. Які можливо усунути під час апеляційного розгляду шляхом зміни оскаржуваної постанови в частині накладення адміністративного стягнення.

Так, відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч.2 ст.30 КУпАП позбавлення права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

Згідно з положеннями ч.2 ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що при призначенні ОСОБА_2 адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, суд першої інстанції не в достатній мірі врахував обставини справи, дані про особу правопорушника, ступінь його вини та обставини, що пом'якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення.

В свою чергу апеляційний суд враховує, що ОСОБА_2, вперше притягається до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке вчинив з необережності, а його дії не спричинили тяжких наслідків.

З огляду на викладене, враховуючи, що санкція ст.124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення не тільки у виді позбавлення права керування транспортними засобами, але й стягнення у виді штрафу, вважаю, що постанову суду в цій частині необхідно змінити і застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення, не пов'язане з позбавленням права керування транспортними засобами.

Апеляційний суд вважає, що таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_2 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Керуючись статтями 23, 30, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2017 року, якою ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - змінити в частині застосування адміністративного стягнення.

Застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.О. Толкаченко