Справа № 147/746/18
Провадження № 3/135/375/18
ПОСТАНОВА

іменем України

10.09.2018 Ладижинський міський суд Вінницької області

в складі: судді Корнієнка О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ладижин матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Головуючий по справі суддя Корнієнко О.М. заявив самовідвід по справі, зважаючи на те, що він тривалий час проживав неподалік на одній вулиці по сусідству із ОСОБА_1, що може викликати у стороннього спостерігача сумніви в здатності винесення неупередженого рішення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею відводів у справах про адміністративні правопорушення, і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді, прокурору, чи заявити самовідвід головуючому, і відповідно не передбачають порядку розгляду такої заяви.

Між тим, згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, і зокрема, врегулювання порядку розгляду заяви про відвід. Однак, діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід судді. Враховуючи викладене, приходжу до висновку про те, що в даному випадку правомірним та доцільним буде застосування аналогії процесуального закону.

Відповідно до вказаних процесуальних кодексів зазначено, що суддя не може брати участі у розгляді за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Згідно положень ч. 1 ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, викладеної, зокрема, в рішенні у справі «Білуха проти України», вказано, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. При цьому навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість.

Враховуючи викладене, тривале проживання судді неподалік на одній вулиці по сусідству із ОСОБА_1, є тими обставинами, що можуть викликати у стороннього спостерігача сумніви в здатності винесення неупередженого рішення, а тому заява про самовідвід підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.251, 252, 279 КпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву про самовідвід судді.

Відвести суддю Корнієнка О.М. від участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення передати до канцелярії суду для повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду.

Ухвала не оскаржується.

Суддя: