АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №649/637/17 Головуючий в І інстанції: Соловйов В.В.
Провадження №33/791/309/18 Доповідач: Радченко С.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2018 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області Радченко С.В., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Великолепетиського районного суду Херсонської області від 13 липня 2018 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Великолепетиського районного суду Херсонської області від 13 липня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 01.07.2018 року о 14 год. 30 хв. в смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області, по вулиці Островського керував мопедом SUZUKI Lets II, номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, продув алкотестер «Драгер», який зафіксував 1,55 проміле алкоголю, чим порушив п.п. 2,9 А ПДР України, тобто скоїв правопорушення передбачене ст.130 ч.1 КпАП України.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, Гришко С,О., подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з'ясування судом обставин справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: даними протоколу по адміністративне правопорушення від 01 липня 2018 року, у відповідності до якого, ОСОБА_2 01.07.2018 року о 14 год. 30 хв. в смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області, по вулиці Островського керував мопедом SUZUKI Lets II, номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди ОСОБА_2 проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Ступінь сп'яніння ОСОБА_2 відповідно до показань приладу становить 1,55 % (а.с.3,4); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.5,6).

Під час складання протоколу водій погодився з результатами огляду за допомогою приладу «Драгер», пояснив, що випив одну пляшку пива, після чого керував мопедом (а.с.4).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_2 також визнавав свою вину та підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях Гришка С,О. складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що огляд на стан сп'яніння працівниками поліції було проведено з порушенням визначених законом норм, оскільки зазначені в протоколі свідки не були присутні під час продуття алкотестеру, не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 зауважень чи заперечень до складеного протоколу за ч.1ст. 130 КУпАП не висловлював, про наявність заперечень щодо порядку огляду на стан сп'яніння не зазначав.

Не приймаються до уваги і посилання апелянта на те, що прилад «Драгер», за допомогою якого йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння, не допущений до роботи МВС, оскільки відсутній у спеціальному переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС України для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху. Так наказом МВС України від 01.03.2010 року №33 визначено Перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху. Проте відповідно до п.п.3,5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. На вимогу особи, яка підлягає огляду, поліцейський надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 не погоджувався пройти огляд на стан сп'яніння саме технічним засобом «Драгер» і вимагав від поліцейського надати йому сертифікат його відповідності та свідоцтво про повірку цього робочого засобу вимірювальної техніки.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Великолепетиського районного суду Херсонської області від 13 липня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко