Справа № 404/4682/18
Номер провадження 3/404/1785/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, не працюючого, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

12.07.2018 року о 02 год. 45 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Mazda CX-7», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в м.Кропивницькому по вулиці Комарова, 75, в стані алкогольного спяніння, що підтверджується результатами огляду на стан алкогольного спяніння, проведеного поліцейським у встановленому порядку на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків з використанням спеціального технічного засобу приладу «Драгер ARBF-0429» (тест №3307 - результат 0,71 проміле), чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки правопорушення вчинене повторно протягом року з моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У судові засідання ОСОБА_1 неодноразово не з'явився, повідомлявся своєчасно належним чином про час та місце розгляду справи (а.с.15, 17, 18. 19, 20, 21, 23, 24), клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Під час складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення, заперечень з приводу змісту якого ОСОБА_1 не надав, вказано місце проживання ОСОБА_1, а також повідомлено його про розгляд справи судом. Таким чином останній безперечно розумів, що за вказаною у протоколі адресою будуть здійснюватися його виклики для розгляду справи та жодних зауважень з приводу викладеного при складанні протоколу не висловив.

Судом перевірено та встановлено, що згідно з довідкою УДМС України в Кіровоградській області ОСОБА_1 зареєстрований з 05.07.2001 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.22). З наведеної відповіді також вбачається, що наведена адреса є і фактичним місцем проживання ОСОБА_1, оскільки у разі проживання за іншою адресою протягом більше одного місяця останній відповідно до вимог ч.17 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» мав письмово повідомити орган реєстрації.

Також, судом встановлено наступні обставини:

1) судові повістки направлялися за місцем проживання ОСОБА_1, відповідно до місця реєстрації;

2) ОСОБА_1 відповідно до ч.17 ст.6 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не повідомляв орган реєстрації про те, що більше місяця фактично проживає у іншому місці, аніж місце реєстрації;

3) незважаючи на те, що ч.1 ст.277 КУпАП визначено пятнадцятиденний строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд протягом більше місяця неодноразово здійснював виклики ОСОБА_1 та останній, протягом вказаного інтервалу часу, який є розумним з огляду на строк розгляду справи, не вживав жодних заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження;

4) жодні клопотання, заяви тощо, які б обґрунтовували неможливість явки до суду ОСОБА_1, а також про відкладення розгляду справи, не подано.

Таким чином ОСОБА_1 відомо про розгляд у суді його справи, а також про те, що судові повістки йому направлялися за адресою, вказаною у протоколі, із врахуванням відомостей про місце його реєстрації, але своїми фактичними діями він ігнорує їх, що вказує про його небажання брати участь в розгляді справи та фактично таким чином він реалізує надане йому право не зявлятися для розгляду справи. При цьому судом вичерпані всі доступні можливості для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

У п.41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/02) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи за вказаною ним же адресою, у тому числі з врахуванням положень ч.ч.10, 17 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», був обізнаний про складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення, не вживав заходів для явки до суду, не подавав письмових заперечень проти протоколу, його поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи. Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №237005 від 12.07.2018 року (а.с.1);

- результатами тесту, проведеного з використанням спеціального технічного засобу приладу «Драгер» (а.с.2);

- актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, з результатами якого погодився ОСОБА_1 (а.с.3);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с.7, 8);

- копією постанови від 12.07.2018 року (а.с.9);

- копією постанови Ленінського районного суду м.Кіровограда від 01.12.2017 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.10-11);

- відеозаписом, який підтверджує обставини, встановлені судом (а.с.12).

При цьому результати тесту «Драгер» підтверджують стан алкогольного спяніння ОСОБА_1 (0, 71 проміле) та доповнюються поясненнями зазначених свідків, даними раніше вказаних протоколу та акту, які вказують на факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, а також проведення огляду на стан спяніння у визначеному законодавством порядку в присутності двох свідків, за результатами якого виявлено стан алкогольного спяніння.

У зв'язку з цим, дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки він 12.07.2018 року керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння повторно протягом року після вчинення 01.11.2017 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст.33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Із врахуванням наявних відомостей про особу винного і зазначених обставин, зважаючи на те, що ч.2 ст.130 КУпАП визначено безальтернативне стягнення, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 стягнення у межах закону, який він порушив, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 130 ч.2, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 352 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда В.В. Поступайло