КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/567/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Матюшенкова Дмитра Вікторовича в інтересах ОСОБА_2 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 29 серпня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 29 серпня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Матюшенков Д.В. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2, не повідомивши його про причини цього.

Вважає, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння відбувся з порушенням встановленого порядку, оскільки у складеному висновку не вказано посаду та прізвище працівника поліції, який направив водія для проведення огляду, а також лікаря, який його проводив. Крім цього, провівши медичний огляд ОСОБА_2, лікар не ознайомив його із результатами цього огляду, у зв'язку з чим водій не мав змоги надати свої пояснення та оскаржити цей висновок.

За наслідком апеляційного розгляду просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 05.08.2018 року 05:40 год. по Кільцевій дорозі, 60, в м. Києві, керував транспортним засобом «Opel Movano», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9а ПДР України. Огляд на стан сп'яніння ОСОБА_2 проводився у лікаря - нарколога.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні п.2.9а Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На обґрунтування свого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя послався на докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Відповідно до положень розділу 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними пунктом 3 розділу 1 цієї Інструкції.

Метою огляду на стан наркотичного сп'яніння є встановлення наявності чи відсутності стану сп'яніння в обстежуваної особи.

Як вбачається з висновку лікаря-нарколога КМНКЛ «Соціотерапія» №007810 від 05.08.2018, за результатами проведеного медичного огляду встановлено, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп'яніння (0,99‰).

Всупереч доводам захисника, у цьому висновку зазначено як прізвище інспектора, який здійснив направлення водія до медичного закладу, так і лікаря, який проводив огляд.

Щодо посилань апелянта про те, що ОСОБА_2 не був поінформований про результати проведеного огляду, то вони спростовуються даними відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано момент проходження огляду ОСОБА_2 у присутності поліцейських та повідомлення йому лікарем результатів огляду.

Таким чином, судом не встановлено порушення встановленого законом порядку проведення огляду особи на стан сп'яніння, що спростовує апеляційні доводи про його недійсність.

Не спростовуються висновки суду про порушення ОСОБА_2 п.2.9а ПДР України і твердження захисника про незаконність зупинки його транспортного засобу, оскільки предметом судового розгляду є саме складений щодо ОСОБА_2 протокол за керування автомобілем у стані сп'яніння.

З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначає апелянт у поданій апеляційній скарзі.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 29 серпня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Матюшенкова Дмитра Вікторовича в інтересах ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз