Справа № 496/4258/18
Провадження № 3/496/2597/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП України в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 397748 від 05 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 04 жовтня 2018 року о 23-50 годині в Одеській області, Біляївський район, с. Нерубайське, СТ «Грона» ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mercedes Benz», державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння згідно висновку на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи № 001272, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні в якості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 винним себе у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та повністю заперечив свою винуватість у вчиненні зазначеного правопорушення. До суду надав заперечення на протокол та доповнення до заперечень у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суду пояснив, що 04 жовтня він знаходився у гостях свого хрещеного батька ОСОБА_2, який мешкає у СК «Орловка» та прийшов він до нього пішки без свого автомобіля. Близько опівночі він направився додому пішки в напрямку селища Наті. В районі СТ «Грона» його зупинили працівники поліції на патрульній машині та вимагали надати документи. На вимогу працівників поліції документи були надані, а саме: паспорт, тимчасове посвідчення водія та реєстраційний талон на автомобіль. Після чого працівник поліції сказав, що він знаходиться у стані сильного алкогольного спяніння та що відвезе його на огляд щодо стану алкогольного спяніння у медичний заклад, а потім буде складати протокол за ст. 178 КУпАП. Після чого його посадили у патрульну машину та повезли на огляд до медичного закладу та під час дороги один з працівників поліції його впізнав так як нещодавно була неприємна ситуація, а саме: 09.09.2018 року на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та сказав, що він попав і після огляду щодо стану алкогольного спяніння у медичному закладі буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Після проходження огляду було встановлено, що він знаходиться у стані алкогольного спяніння, але він цього не заперечував, оскільки у гостях випив пару пляшок пива. На підставі медичного Висновку від 05.10.2018 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП. Але ознайомившись з матеріалами справи, які надійшли до суду в протоколі про адміністративне правопорушення було вказано ч. 1 ст. 130 КУпАП так як відповідно до постанови Біляївського районного суду Одеської області від 09.10.2018 року провадження по справі було закрито у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення передбачене за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка поліцейський СРПП № 4 Усатівського ВП ГУНП в Одеській області старший сержант ОСОБА_3 пояснив, що він був разом з напарником та відеофіскація не здійснювалась. Також пояснив суду, що прибуде до суду з напарником та наддасть змістовні пояснення, як відбувалися події. Але в судові засідання двічі не зявився, хоча був повідомлений належним чином, жодних пояснень більш не надав.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що свідком вказаних подій він не був та не бачив коли ОСОБА_4 зупинили на автомобілі. ОСОБА_4 прийшов до нього в гості без автомобіля і від нього він пішов біля 12 годин ночі та на автомобілі він його не бачив.

За наведених обставин, оскільки суд надає перевагу доказам, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що дана справа підлягає закриттю у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Диспозицією статті 130 КпАП України передбачено, що відповідальність за ст. 130 КпАП України настає за 1)керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за ст. 130 КпАП України може наставати при керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. У разі перебування особи у стані алкогольного спяніння, яка не керувала транспортним засобом, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КпАП України в діях особи відсутній.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В протоколі не зазначено свідків, які б могли підтвердити обставини скоєного правопорушення, відсутній відеозапис скоєного правопорушення. Об'єктивних доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1, дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, суду не надано, хоча відповідальність за ч. 1 ст. 130 КпАП України настає лише при умові саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Також в протоколі відсутні відомості про те, чи було заборонено ОСОБА_1 подальше керування транспортним засобом і які заходи були вжиті для збереження транспортного засобу, яким він керував, в разі його залишення на місці зупинки.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз'яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з'ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає до закриття у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи із вищезазначеного, ґрунтуючись на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв'язку з чим вважає за можливе до цих правовідносин застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 3, 8, 9, 57 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 130, 247,251,252,266, 284,294 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.П. Галич

Строк пред'явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2018 року.