ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1860/18
Провадження № 3/210/907/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 липня 2018 року

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_2, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, що надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції і місті ОСОБА_1 Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає: 50000, м. Кривий Ріг, вул. Залізорудна, 62а

за ст.130 ч. 1 КУпАП , -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу після надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Згідно протоколу серії БД №114819, складеного інспектором роти №2 батальйону №3 УПП в м. Кривий Ріг, лейтенантом поліції ОСОБА_4, 10.04.2018 року о 02-30 хв. в м. Кривий Ріг, Металургійний район, по вул. Соборності біля буд 19, водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 ч. 1 КУпАП.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 заперечував обставини, викладені у протоколі, вину не визнав.

Свідки на неодноразові виклики суду в судові засідання не зявились.

Особа, що склала протокол про адміністративне правопорушення інспектор роти №2 батальйону №3 УПП в м. Кривий Ріг, лейтенант поліції ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяв про відкладення, перенесення розгляду справи до суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Статтею 130 частиною 1 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, згідно п. 2.5 Правил Дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 за № 1452/735, визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан спяніння), та оформлення результатів такого огляду.

Згідно вказаної Інструкції, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан спяніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до протоколу долучено пояснення свідків, відеозапис.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, водій ОСОБА_7 від проходженя у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння відмовився.

При цьому в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження відмови водія від проходження огляду за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також відсутнє направлення до закладу охорони здоровя, передбачене п. 8 розділу ІІ Інструкції.

Відповідно до ч.5 та 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоровя у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану спяніння є обовязковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоровя, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння.

У звязку з викладеним, письмові пояснення свідків не можуть бути прийняті судом як належний та допустимий доказ.

Крім того, на підтвердження вини водія ОСОБА_3 надано відеозапис. Однак, з дослідженого у судовому засіданні відеозапису неможливо встановити жодних фактичних обставин справи, оскільки останній триває протягом 13 секунд в темний час доби. На відеозаписі не зафіксовано встановлення особи, огляд особи на наявність ознак спяніння, складання протоколу, встановлення свідків, крім того, на відеозаписі не можливо встановити наявність свідків, тощо.

У звязку з викладеним, вказаний відеозапис суд не може визнати як належний та допустимий доказ у справі.

Також, для встановлення фактичних обставин у справі в судові засідання неодноразово викликався поліцейський, що склав протокол для надання особистих пояснень, підтвердження фактів, викладених у протоколі, однак в судове засідання зявитись не вважав за необхідне, заяв про відкладення розгляду справи не надав.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У звязку з недоведеністю вини водія у скоєнні вказаного в протоколі правопорушення, доходжу до висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення,

Керуючись ст. 251, 266, 268, п. 1 ст. 247 КУпАП України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом подання скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: В. Є. Сільченко