Справа № 367/2088/18 Головуючий у суді І інстанції Карабаза Н.Ф.
Провадження № 33/824/626/18 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 2 ст. 172-7 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 листопада 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М. за участю ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, прокурора Безгинського Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги ОСОБА_2 та адвоката Аніпка С.В. на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 31.07.2018 року, щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання; АДРЕСА_1, місце роботи: Гостомельська селищна рада Київської області, депутат, РНОКПП: НОМЕР_1

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 14.03.2018 року головний спеціаліст Першого відділу (м. Київ) Департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції Олійник М. В., як уповноважена особа Національного агентства у приміщенні кабінету № 430 Національного агентства, розташованого в місті Києві за адресою: бульвар Дружби народів, 28, склав протокол про адміністративне правопорушення №41-03/69 про те, що громадянин ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а саме: перебуваючи у статусі депутата Гостомельської селищної ради Київської області, тобто особи, уповноваженої на виконання функцій держави місцевого самоврядування, на яку поширюється дія Закону, 21.04.2016 року на засіданні 7-ї сесії Гостомельської селищної ради Київської області під час розгляду питання «Про надання дозволу про розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», що стосувалось його близької особи (тестя) - ОСОБА_6, яке відбулося у приміщенні Гостомельської селищної ради Київської області за адресою: смт. Гостомель, вул. Свято-Покровська, 125, не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги встановлені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 28 Закону та ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 41-03/67 від 14.03.2018 року, громадянин ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а саме: перебуваючи у статусі депутата Гостомельської селищної ради Київської області, тобто особи, уповноваженої на виконання функцій держави місцевого самоврядування, на яку поширюється дія Закону, 21.04.2016 року на засіданні 7-ї сесії Гостомельської селищної ради Київської області під час розгляду питання «Про надання дозволу про розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», що стосувалось його близької особи (баби) - ОСОБА_7, яке відбулося у приміщенні Гостомельської селищної ради Київської області за адресою: смт. Гостомель, вул. Свято-Покровська, 125, не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги, встановлені п. 1, 2 ч. 1 ст.28 Закону та ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 41-03/68 від 14.03.2018 року, громадянин ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме: перебуваючи у статусі депутата Гостомельської селищної ради Київської області, тобто особи уповноваженої на виконання функцій держави місцевого самоврядування, на яку поширюється дія Закону, 21.04.2016 року на засіданні 7-ї сесії Гостомельської селищної ради Київської області за адресою: смт. Гостомель, вул. Свято-Покровська, 125 під час розгляду питання «Про надання дозволу про розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», що стосувалось його близької особи (баби) - ОСОБА_7, вчиняв дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги, встановлені пунктам 3 частини першої статті 28 Закону та частини першої статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 41-03/70 від 14.03.2018 року, громадянин ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме: перебуваючи у статусі депутата Гостомельської селищної ради Київської області, тобто особи, уповноваженої на виконання функцій держави місцевого самоврядування, на яку поширюється дія Закону, 21.04.2016 року на засіданні 7-ї сесії Гостомельської селищної ради Київської області за адресою: смт. Гостомель, вул. Свято-Покровська, 125 під час розгляду питання «Про надання дозволу про розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», що стосувалось його близької особи (тестя) - ОСОБА_6 вчиняв дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги, встановлені п. 3 ч. 1 ст.28 Закону та частини першої статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 31.07.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП та на підставі ч. 3 ст. 38 КУпАП провадження по справі закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення,

В апеляційних скаргах:

- адвокат Аніпко С.В. просить скасувати постанову Ірпінського міського суду Київської області від 31.07.2018 року щодо ОСОБА_2 в частині визнання його винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та закрити за ними провадження у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого вказаними статтями. Апелянт звертає увагу на ту обставину, що предметом доказування у справі про притягнення до відповідальності за ст. 172-7 КУпАП, є доведеність наявності ситуації , за якої особиста заінтересованість публічного службовця може вплинути на об'єктивність виконання ним своїх службових повноважень, за якої можливе виникнення протиріччя між його особистими інтересами і публічними, що може поставити під сумнів справедливість прийнятого рішення чи вчинення особою інших дій. Адвокат зазначає, що неоднозначність підходів при вирішенні питань врегулювання конфлікту інтересів у окремої категорії осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування свідчить про відсутність на законодавчому рівні однозначних правил розв'язання конфлікту інтересів, що унеможливлює притягнення ОСОБА_2 у вказаній справі до адміністративної відповідальності за ст. 172-7 КУпАП. Адвокат зазначає, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, у тому числі, ОСОБА_7 та ОСОБА_6, які є бабою та тестем ОСОБА_2, приймалися на сесії колегіального органу Гостомельської селищної ради, воно є законним та ніким не оспорюється, і у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 приймав вказане рішення не особисто, у нього відсутній конфлікт інтересів, крім того, його голос не міг вплинути на результати сесії. На думку захисника, в діях ОСОБА_2 відсутній реальний конфлікт інтересів, оскільки в даному випадку було реалізовано його право депутата селищної ради, встановлене Законами України та Конституцією, а матеріали справи не містять будь-яких даних щодо того, що він мав умисел на вчинення протиправної поведінки, зокрема, щодо отримання неправомірної вигоди. Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не доведено наявності суперечностей між приватними інтересами ОСОБА_2 та його службовими повноваженнями. Також адвокат звертає увагу суду на те, що у випадку закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із строком накладення адміністративного стягнення, встановлення вини є порушенням чинного законодавства. На думку апелянта, судом першої інстанції не було здійснено підготовчої стадії судового провадження та не було вирішено подані клопотання про закриття провадження по справі. Аналогічна ситуація повторилася під час судового розгляду, коли клопотання сторони захисту були залишені без розгляду, а викладеним у них обставинах не було надано жодної правової оцінки.

- ОСОБА_2 просить скасувати постанову Ірпінського міського суду Київської області від 31.07.2018 року щодо нього в частині визнання його винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та закрити за ними провадження у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП. Вимоги обґрунтовує тим, що поєднання судом першої інстанції одночасно визнання винною особи у адміністративному правопорушенні із закриттям справи, є взаємовиключними рішеннями, і поєднання їх в одній постанові є порушенням права на справедливий суд, а на час розгляду справи щодо нього строки його притягнення до адміністративної відповідальності сплинули. На думку апелянта, судом першої інстанції не було здійснено підготовчої стадії судового провадження та не було вирішено подані клопотання про закриття провадження по справі. Аналогічна ситуація повторилася під час судового розгляду, коли клопотання сторони захисту були залишені без розгляду, а викладеним у них обставинах не було надано жодної правової оцінки.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг; перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган /посадова особа/ оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 172-7 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частиною 2 статті 172-7 КУпАП визначено, що особа несе адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення, зазначені вимоги закону виконав не в повному обсязі.

Так, висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП підтверджуються доданими до протоколів про вчинення корупційного правопорушення № 41-03/69 від 14.03.2018 року та № 41-03/67 від 14.03.2018 рокуматеріалами, що офіційно засвідчують факт вчинення неправомірних дій.

Окрім того, відповідно до вказаних протоколів, ОСОБА_2 для ознайомлення з протоколами не з'явився та своїм правом на пояснення по їх суті не скористався /т. 2 а. с. 1-5; т. 4 а. с. 1-5/.

У відповідності з вимогами ч.1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» особи, зазначені у п. 1 та п. п. «а, б» п.2 ч.1 ст.4 цього Закону зобов'язані вживати заходів щодо недопущення будь - якого можливого виникнення конфлікту інтересів; невідкладно в письмовій формі повідомити безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Згідно п. п. «б» п.1 ч.1 ст.4 цього Закону, суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад.

Під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2, будучи депутатом Гостомельської селищної ради Київської області був присутнім на засіданні 7 сесії 7 скликання Гостомельської селищної ради від 21.04.2016 року, де вирішувалося питання про надання його тестю - ОСОБА_6 та його бабі - ОСОБА_7 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та не повідомив у встановленому законом порядку про наявність конфлікту інтересів.

За таких обставин, посилання в апеляційних скаргах на те, що судом не наведено доводів на обґрунтування його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП не заслуговують на увагу.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення було виявлено 14.03.2018 року, тобто строк для притягнення його до адміністративної відповідальності сплив.

За наведених обставин, вважаю за необхідне справу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП - закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, що стосується адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, суд приходить до висновку, що наявність складу вказаного правопорушення матеріалами справи не доведена.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про місцеве самоврядування» повноваження депутата ради починаються з моменту офіційного оголошення відповідною територіальною виборчою комісією на сесії ради рішення про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів і закінчуються в день першої сесії ради нового скликання. Повноваження депутата можуть бути припинені достроково у випадках, передбачених законом.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що депутат представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов'язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення. Депутат, крім секретаря ради, повинен входити до складу однієї з постійних комісій ради.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 ЗУ «Про місцеве самоврядування», депутат зобов'язаний брати участь у роботі сесій ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Тобто, ОСОБА_2 повинен був взяти участь в голосуванні на засіданні 7 сесії 7 скликання Гостомельської селищної ради від 21.04.2016 року, а його дії були спрямовані на реалізацію представницького обов'язку як депутата місцевої ради.

У зв'язку з наведеним, провадження у справі щодо ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням всіх обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст.247, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та адвоката Аніпка С.В. - задовольнити частково.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 31 липня 2018 року щодо ОСОБА_2 - скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та провадження по справі щодо нього закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Провадження по справі щодо ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон