Справа № 282/22/18
Провадження № 3/282/17/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року смт.Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області - Вальчук В. В. , розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Любарського відділення поліції Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №089047 зазначено, що 01 січня 2018 року о 20 год. 40 хв. гр.ОСОБА_1 в с.Старий Любар по вулиці Гетьмана Івана Мазепи,77, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав та пояснив, що вiн не керував транспортним засобом, а знаходився біля автомобіля, який був припаркований навпроти воріт будинку в якому він проживав та з якого вiн хотів взяти свої речі. Окрім того, він зазначив, що автомобілем пiд час затримання вiн не керував, двигун автомобіля був вимкнутий та руху не здійснював. Коли його попросили працівники поліції підійти до них то вiн дійсно був біля автомобіля, який не рухався та не був заведений двигун, та відповідно підійшов до них. Коли підходив до працівників полiції то разом з ними не було у службовому автомобілі присутніх двох свідків, що є обов'язковим. В результатi чого працівники полiції почали наполягати на тому, що вiн керує транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та намагались здійснити обстеження за допомогою «Драгер» на що він відмовився та огляд було проведено в медичному закладі за участю інспектора пoліції. ОСОБА_1 підтвердив, що він дійсно вживав алкоголь, але за кермом не перебував та рух на ньому не здійснював.

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свою позицію обгрунтував у письмових поясненнях, що містяться в матеріалах справи.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У відповідності до ст. 256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно зі ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КпАП України, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КпАП України, відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до роз'яснень, викладених у абзаці 4 пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 24 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення» (із змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду N18 ( v0018700-08 ) від 19 грудня 2008 року) для притягнення до відповідальності за ст.130 КпАП України не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись (абзац четвертий пункту 27 із змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду N 18 (v0018700-08 від 19 грудня 2008 року).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 01.01.2018 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України, останній 01 січня 2018 року о 20 год. 40 хв. в с.Старий Любар по вулиці Гетьмана Івана Мазепи,77, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Крім того, у графі пояснення ОСОБА_1 зазначив, що з протоколом не згідний, оскільки його затримання відбулося без автомобіля у нього вдома.

Згідно пункту 4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395, огляд на стан алкогольного сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

З наведеного убачається, що однією з головних умов огляду водія транспортного засобу на стан сп'яніння є не лише наявність достатніх підстав вважати, що водій перебуває у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану, а й та обставина, що він у такому стані керував транспортним засобом.

Разом з тим, у матеріалах справи, за виключенням протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які інші докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем НОМЕР_1 до того, як у працівника поліції виникли підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Та обставина, що ОСОБА_1 перебував біля транспортного засобу, не давала працівникам поліції достатніх підстав для проведення його огляду на стан сп'яніння, оскільки на той момент він фактично не являвся водієм транспортного засобу, а сам по собі факт перебування його в стані алкогольного спяніння не міг бути розцінений як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного спяніння, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КпАП України.

Протокол про адміністративне правопорушення, який було складено щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України, сам по собі, без належної його перевірки, не може бути безспірними доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Частина 1 ст.7 КпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України правопорушник не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення, а відповідно до ч.3 цієї ж статті, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю, оскільки відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.245, 247, 268, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого вказаною статтею.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Вальчук В. В.