Справа № 264/5592/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2018 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Волноваського відділу Нікольського відділення поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є ФОП, зареєстрований та мешкає в м. Маріуполі по вул.Погранічній,21, за ч. 1 ст. 130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року до Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 353254 від 21 вересня 2018 року ОСОБА_2 21 вересня 2018 року о 10 годин 40 хвилин на 212 км. автодороги Словянськ-Донецьк, керував автомобілем Камаз «53202» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей). Відповідно до висновку КЛПУ «Міський наркологічний наркологічний диспансер м.Маріуполя», ОСОБА_2 тверезий.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності події правопорушення з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

ОСОБА_2 ставиться у провину порушення вимог п.2.9 ПДР України, згідно з яким водієві заборонено управляти транспортним засобом в стані алкогольного опяніння або знаходитись під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або ід впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інспектором поліції надано висновок експертного закладу від 21 вересня 2018 року, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_2 на момент огляду був тверезий.

Отже вказані результати медичного обстеження ОСОБА_2 свідчать про відсутність в його організмі будь-яких слідів вживання алкогольних, наркотичних або інших речовин, які знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд не знаходить підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України через відсутність в його діях складу і події даного адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності події правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, внаслідок відсутності події адміністративного правопорушення.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя: Ю. О. Матвєєва