ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/83/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Цимбал І.К., розглянувши матеріали, які надійшли з Державної фіскальної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н, українець, працює: ТОВ «Аміго И С» на посаді директора, проживає за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов протокол про вчинення адміністративного правопорушення складений 17.10.2017 року відносно ОСОБА_2, про те, що 17.10.2017 року по вул. Здолбунівська, 7-д у м. Києві, останній порушив встановлений законом порядок ведення податкового обліку, що було виявлено відповідно до актів, а саме занижено суму податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 2450627, 00 грн., в тому числі за 2016 рік - 669269,00 грн., за 1 квартал 2017 року у сумі 558528,00 грн., за 1 півріччя 2017 року у сумі 1751358,00 грн, та завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток за 1 півріччя 2017 року на суму 2748792,00 грн., чим порушено п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 140.4.2 п. 140.4 ст. 14 п. 44.1 ст. 44, п.п. 140.5.4 п. 140.5 ст. 140, п.п. 140.3, ст. 140 Податкового кодексу України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнав, та пояснив, що підставою для складання відносно нього протоколу став акт позапланової перевірки № 416/26-15-14-02-02/37670844 від 17.10.2017р «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Аміго И С» () з питань взаємовідносин з «Berika Business LTD» за період з 01.01.2014 р. по 30.06.2017 р., проте акт, так і протокол складені в один день - 17 жовтня 2017 року, що порушує вимоги п.п. 86.1, 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України. Тобто головний державний ревізор-інспектор склав протокол навіть до початку перебігу строку, протягом якого ТОВ «Аміго И С» мало можливість подати заперечення до акту, що свідчить про явно упереджене ставлення працівника ДПІ.

ОСОБА_2, надав свої заперечення та пояснив, що відсутній склад адміністративного правопорушення, так як відсутня вина ОСОБА_2 і факт правопорушення. Крім того останній пояснив, що податкові повідомлення-рішення, які винесені за результатом перевірки (Акту) оскаржені до суду протягом 10 днів з моменту винесення ППР.

Таким чином, висновки акту є неузгодженими та не можуть бути підставою для висновку про наявність в діях посадової особи платника податку вини в порушенні встановленого законом порядку ведення податкового обліку у формі умислу або необережності і, відповідно, бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Головним державним ревізором-інспектором не вивчалися первинні, фінансово-господарські, бухгалтерські та інші документи, хоча вони і були надані до перевірки.

Доводи ревізора-інспектора при складанні оскаржуваного акту ґрунтуються виключно на твердженнях з акту № 416/26-15-14-02-02/37670844 від 17.10.2017 року, даних про автомобіль та документи про якість куплених товарів.

Що стосується використання інформації яка міститься в акті № 416/26-15-14-02-02/37670844 від 17.10.2017, та яка використана ДФС України при складані оскаржуваного акту, слід зазначити, що відповідно до п. 73.5. ст. 73 Податкового кодексу України з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Враховуючи наведене, результати зустрічних звірок не можуть містити у собі висновки посадових осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог чинного законодавства, у тому числі, і про реальність, повноту, достовірність господарських операцій такої особи. Такі висновки можуть бути зроблені виключно при проведенні перевірок.

За таких обставин акт № 416/26-15-14-02-02/37670844 від 17.10.2017, який було використано ДФС України при проведені перевірки та складанні оскаржуваного акту, в силу приписів чинного законодавства не є носієм доказової бази, а тому не міг бути використаний ревізором-інспектором, як єдиний та безперечний доказ для встановлення порушень суб'єкта господарювання. А тому висновки ревізора-інспектора зроблені на підставі припущень, є хибними та необґрунтованими.

Оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суддя приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 163-1 КУпАП відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п'яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому складовою суб'єктивної сторони даного правопорушення є вина у формі умислу чи необережності.

Зі змісту протоколу вбачається, що підставою для складення відносно ОСОБА_2 протоколу став акт перевірки № 416/26-15-14-02-02/37670844 від 17.10.2017 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Амиго И С» з питань взаємовідносин з «Berika Business LTD».

Відповідно до п. 86.1. ст. 86 Податкового кодексу України акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

Відповідно до п. 86.7. ст. 86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях.

Тобто, головний державний ревізор-інспектор склав протокол навіть до початку перебігу строку, протягом якого ТОВ «АМИГО И С» мало можливість подати заперечення до акту.

Крім того, суд враховує той фат, що ТОВ «АМИГИ И С» оскаржило податкові повідомлення-рішення, винесені на підставі акту. Відповідно до п. 56.18 Податкового кодексу України зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, висновки акту є неузгодженими та не можуть бути підставою для висновку про наявність в діях посадової особи платника податку вини в порушенні встановленого законом порядку ведення податкового обліку у формі умислу або необережності і, відповідно, бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності.

За невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків посадові особи контролюючих органів несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.2. ст. 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» зазначено, що сфера дії закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку визначають відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлені вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пп. 20.1.1., 20.1.4., 20.1.6., п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право: запрошувати платників податків, зборів, платежів або їх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків, зборів, платежів, дотримання вимог іншого законодавства, у тому числі законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи. Письмові повідомлення про такі запрошення надсилаються в порядку, встановленому статтею 42 цього Кодексу, не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня запрошення рекомендованими листами, в яких зазначаються підстави запрошення, дата і час, на які запрошується платник податків (представник платника податків); проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

З системного аналізу зазначених норм вбачається, що документальна перевірка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів, які зазначаються в акті перевірки, а у разі відмови посадових осіб платника податків надати копії таких документів, складається акт у довільній формі, та такий факт про складання акту відмови відображається в акті документальної перевірки.

Як вбачається зі змісту акту, головним державним ревізором-інспектором первинні, фінансово-господарські, бухгалтерські та інші документи, фактично не досліджувались, а усе обґрунтування акту будується тільки на акті про неможливість проведення зустрічної звірки.

Відповідно до ст. 256 КУПАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відсутні події і склад адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що матеріали адміністративної справи не підтверджують вину ОСОБА_2 та не спростовують пояснення цих осіб,з яким суддя погоджується у повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст. 38, п. 1 ст. 247, 284-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена, на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з часу її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва

Суддя: Цимбал І.К.