Справа № 212/6040/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_2 Департаменту патрульної поліції у відношенні:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, ІПН- 348251063, мешкає: м.Кривий Ріг, вул.Заводська, 97

у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу БД №075285 від 05.08.2018р., водій ОСОБА_3, 04 серпня 2018 року о 23-50 годині, в Покровському районі на м-ні 5-й Зарічний, керував автомобілем марки «ТOYOTA CAMRY», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку, на місці за допомогою приладу «Драгер», відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Також, не погодився на проходження процедури повного медичного огляду у відповідній лікарській установі.

Особі, що притягується до адміністративної відповідальності, розяснені вимоги ст.268 КУпАП її зміст та зміст статей 55,56,59,63 Конституції України.

В суді ОСОБА_3 провини не визнав, пояснив, що інспекторами патрульної поліції, не було розяснена причина зупинки, йому ніхто не розяснив право на медичний огляд з медичному закладі, понятих на місці не було, вже коли було складено протокол, були приведені свідки, однак при них, йому ніхто не пропонував пройти медичний огляд на стан спяніння та пояснень він не давав.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до вимог ст.245 КпАП України, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Суб'єктом адміністративного правопорушення визнається особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння і здатне нести адміністративну відповідальність (володіє адміністративні деліктоздатністю).

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами. Разом з тим, положення даної статті вказує на те, що належними доказами можуть бути також показання технічних засобів та приладів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зазначено, що згідно зі ст.245 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й обєктивно зясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом. Дослідивши матеріали справи з наявними у неї доказами, добутими з певних джерел, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суддею, в результаті проведення судового засідання та дослідження матеріалів справи встановлено настуне. Пунктом 6 розділу II. «Проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським і оформлення його результатів» сумісного наказу МОЗ та МВС України N 1452/735 від 09.11.2015р. «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» регламентовано, що: огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Системний логічний аналіз вимог ст.251 КУпАП приводить до наступних висновків: якщо при складанні протоколу використовуються технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису і вони зазначені в протоколі в якості джерела доказів (у протоколі БД №075285 від 05.08.2018р. техзасоби вказані як такі, що застосовувалися при фіксації події порушення) дані, що містяться у матеріалах зйомки повинні повністю співпадати та не суперечити іншим доказам по справі.

Оглянувши, наданий відеозапис, суддею встановлено, що працівниками поліціїї в порушення вимог закону (ч.2 ст.266 КУпАП, пункт 12 Наказу МВС та МОЗ України від 09.11.2015р. N 1452/735), водію ОСОБА_3 не запропоновано: а) пройти огляд на місці за допомогою техзасобів передбачених законом; б) пройти повний медичний огляд в медичній установі. При цьому, на відео, з самого початку зйомки і до моменту підписання протоколу про адміністративне правопорушення, поняті та будь-які дії у їх присутності (пропозиція пройти огляд на місці за допомогою «Драгера», направлення для огляду в медичну установу) на відеозапису не зафіксовані. Таким чином, з огляду на джерела доказів, що надані працівниками патрульної поліції і містяться в матеріалах справи їх, по суті, три: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення понятих та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого спяніння оформлене у вигляді письмового документа. Щодо цих джерел доказів потрібно зазначити наступне. Пояснення понятих зафіксовано на готових бланках УПП в м.Кривому Розі. Зазначені бланки містять окрему графу «Документ, що засвідчує особу». Особистість першого з понятих, ОСОБА_4, - виходячи зі змісту вказаної графи (пуста) не встановлена ніяким чином. Тобто, даний документ не містить достовірної інформації про особу понятого. Особистість іншого понятого встановлена, виходячи зі змісту вказаної вище графи бланку пояснення, за допомогою посвідчення водія, якщо так можна зрозуміти абревіатуру ПВ: ВАЄ 349027. Однак, даний документ (якщо це дійсно посвідчення водія), також, не дає можливості ідентифікувати особу, оскільки даних про реєстрацію та місце проживання не містить. Контактний телефон понятого не зазначено. Зазначене, не дає можливості розглядати означені письмові пояснення у якості допустимих та належних доказів по справі.

Щодо даних протоколу про притягнення водія до адміністративної відповідальності як беззаперечного доказу вчинення ним правопорушення - суддя вважає вважає таку позицію помилковою, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Протокол може являти собою джерело доказів за умови, що викладене в ньому чітко, у законний спосіб, доведено за допомогою інших доказів та беззаперечно узгоджується з ними.

Щодо останнього третього документу, на який посилається інспектор УПП - направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого спяніння до закладу охорони здоровя, оформлене у вигляді письмового документа. При складані протоколу про адміністративні правопорушення поліцейський керується, крім іншого, пунктом 11 Наказу МВС та МОЗ України від 09.11.2015р. N 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», який наголошує: оформлення матеріалів огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством. Проведення процедури оформлення та фіксування правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП чітко виписано у низці нормативно-правових документів. Як зазначено вище, складенню відповідного направлення до закладу охорони здоровя повинні передувати дії інспектора щодо пропозиції пройти огляд на місці за допомогою технічних приладів з відповідною фіксацією процедури за допомогою відеозасобів, що вказані у протоколі але не несуть, в даному випадку, в собі ніякої стверджуючої інформації на цей рахунок. Наявність самого по собі направлення у матеріалах справи, за таких умов, не дає можливості судді визначитися з питанням відносно того, чи робилась пропозиція водію пройти медичний огляд взагалі, оскільки відеофіксація часу та наявності такої пропозиції відсутня. Дані відеофіксації порушення не несуть змістовної інформації щодо процедури первинної фіксації правопорушення.

Таким чином, при збиранні доказів, працівниками поліції, було порушено ч.2 ст.251, ст.ст.254, 256, 266 КУпАП, що саме по собі, унеможливлює встановлення обєктивних даних про фактичні обставини справи. З огляду на ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. В даному випадку, крім іншого (і це має важливе значення для встановлення наявності факту здійснення правопорушення), припущенням є той факт, що порушник керував автомобілем. Запис бодікамери фіксує момент початку спілкування інспектора УПП з водієм автомобілю, що не рухається. Стаття 130 КУпАП містить у своєї конструкції склад правопорушення, що визначає факт правопорушення як керування автомобілем у стані спяніння чи іншому хворобливому стані.

Водій заперечує факт керування автомобілем до моменту спілкування з патрулем. Обовязок довести протилежне покладається законом на особу, яка складає протокол. Це чітко визначено ч.2 ст.251 КУпАП у редакції, що діє з 16.04.2017 року, про що зазначено вище. Ключових доказів цього вирішального моменту для притягнення особи до адміністративної відповідальності (свідки які б бачили факт керування, запис відеокамери чи інші достовірні та добуті законним шляхом докази) стороною, яка ініціювала обвинувачення у скоєнні правопорушення надано судді не було.

Таким чином, підсумовуючи обставини зазначені вище, які встановлені суддею під час розгляду справи, свідчать про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_3В, що передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до п.1 ст.247 КУпАП, якщо провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не підтверджується матеріалами справи - провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю через відсутність події і складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 254, 255, 256, 266, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: Ю. В. Козлов