КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/763/2018 Постанова винесена суддею Рудиком І.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1, за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та захисника ОСОБА_2, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Корсунь - Шевченківський Черкаської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04 вересня 2018 року

в с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04 вересня 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження в справі закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як встановив суддя місцевого суду в постанові, 29 січня 2018 року о 12 год. 30 хв. в м. Києві, по вул. Набережно-Печерська дорога водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Land Rover», державний номерний знак НОМЕР_1, не був уважним, під час повороту ліворуч, а саме розвороту, не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.3 (б), 10.1 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 04 вересня 2018 року та закрити провадження в справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд безпідставно надав перевагу одним доказам, зокрема поясненням водія ОСОБА_3, який на момент ДТП рухався в крайній правій смузі зустрічного напрямку руху, не врахувавши його (апелянта) пояснення щодо обставин ДТП, при тому, що беззаперечні докази його вини матеріали справи не містять.

Апелянт стверджує, що перед початком здійснення розвороту він переконався в безпечності маневру, завчасно подав попереджувальний сигнал про здійснення повороту ліворуч, зайняв крайнє положення на дорозі, але в момент виконання ним цього маневру водій автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2, проігнорувавши поданий ним сигнал, без попереджувальних сигналів почав здійснювати обгін його автомобіля, тобто не дотримав вимог пунктів 10.1, 13.3, 14.2 (б),(г), що і стало причиною зіткнення транспортних засобів.

Вислухавши пояснення ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_2 на підтримку апеляційних вимог, пояснення ОСОБА_3 щодо фактичних обставин ДТП та заперечення стосовно доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та додатково надані докази, заслухавши висновки експерта Яценка О.В., перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов'язані з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,

284 КУпАП.

Зазначені вимоги закону при розгляді справи за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_4 суддя місцевого суду дотримав.

З провадження в справі про адміністративне правопорушення та змісту судового рішення вбачається, що суддя місцевого суду при розгляді вказаної справи вислухав правову позицію захисника, дослідив матеріали справи та, надавши усім доказам об'єктивну оцінку, дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зокрема, висновок судді місцевого суду в постанові про винуватість ОСОБА_4 у порушенні п.п.2.3(б), 10.1 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, ґрунтується на даних: протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 102855 від 29 січня 2018 року, складеному уповноваженою на те особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП (а.с. 1); двох схем місця ДТП, які містять, серед іншого, відомості про напрямок руху транспортних засобів, місце їх зіткнення, кінцеве положення автомобілів після контактування та перелік їх механічних пошкоджень (а.с. 2, 28 ); пояснень водія ОСОБА_3 (а.с. 3) та пояснень ОСОБА_4 в частині, яка не суперечить іншим доказам по справі (а.с. 4). При цьому вказані докази були оцінені суддею місцевого суду відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП.

Для перевірки доводів ОСОБА_4, наведених в апеляційній скарзі, щодо іншого, ніж встановлено судом першої інстанції, механізму ДТП судом апеляційної інстанції був залучений судовий експерт-автотехнік Київського науково-дослідного інституту судових експертиз в порядку ст. 273 КУпАП.

На виконання судового доручення директором вказаної експертної установи для участі в справі був призначений старший судовий експерт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Яценко О.В. (стаж експертної діяльності з 2008 року, спеціалізація: 10.1 - дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди; 10.2 - дослідження технічного стану транспортних засобів; 10.3 - дослідження деталей транспортних засобів; 10.4 - транспортно трасологічні дослідження), який, ознайомившись з матеріалами справи, категоричних висновків надати не зміг, але звернув увагу на те, що схема місця ДТП від 29 січня 2018 року не містить усіх транспортних характеристик, які б дозволили з достатнім ступенем точності встановити розташування транспортних засобів у кінцевих положеннях; в додатковій схемі (а.с.28) позначено загальну ширину проїзної частини та напрямки руху транспортних засобів, проте відсутні параметри кривизни проїзної частини в місці пригоди, початок та кінець розширень проїзної частини та звужень, що не дозволяє визначити, із зазначенням чисельних значень, розташування транспортних засобів в момент їх контакту та перед початком маневрів. Із фотознімку (а.с. 59), на якому відображені транспортні засоби в кінцевих позиціях, вбачається відсутність дорожньої розмітки в місці пригоди та візуальне положення автомобіля «Land Rover» під великим кутом відносно правої межі проїзної частини, водночас автомобіль «ВАЗ» відображено також під кутом до меж проїзної частини, що зважаючи на не блокуючий характер контакту, свідчить про велику вірогідність маневру ліворуч водієм автомобіля «ВАЗ» в момент виникнення небезпеки. Положення автомобіля «Land Rover» в кінцевій позиції свідчить про малу вірогідність початку маневру з крайнього лівого положення, на яке в поясненнях посилається водій ОСОБА_4 Між тим, виконувати маневр розвороту з крайнього правого положення вимогами ПДР України не заборонено, однак при його виконанні водій мав дати дорогу автомобілю «ВАЗ», який рухався в попутному напрямку. На підставі візуального сприйняття фотознімку з місця пригоди підстав вважати, що автомобіль «ВАЗ» рухався по зустрічній смузі немає.

Оцінюючи усі докази у справі, які повторно досліджувалися в суді апеляційної інстанції, приходжу до висновку, що первинні пояснення водія ОСОБА_4, в яких він указав, що рухаючись по вул. Набережно-Печерській в м. Києві, завчасно включив лівий поворот та почав здійснювати відповідний маневр, а водій автомобіля &q?оч;ВАЗ&q?сн; вирішив обігнати його автомобіль або не помітив показника повороту, внаслідок чого відбулося зіткнення, а також доводи його апеляційної скарги в частині механізму ДТП, не узгоджуються з тими фактичними даними, які містяться в схемах місця ДТП, фотоматеріалах та протоколі про адміністративне правопорушення, отже вважаю, що суддя місцевого суду обґрунтовано надав перевагу поясненням водія ОСОБА_3, які доводять, що ОСОБА_4 перед зміною напрямку руху, а саме виконанням маневру розвороту, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, тобто не виконав вимог п. 10.1 ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

На користь такого висновку свідчить і те, що пояснення водія ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції, відповідно до яких ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Land Rover» по вул. Набережно-Печерській в м. Києві, спочатку включив лівий поворот, потім зупинився в місці, де є розширення проїзної частини дороги, найближче до правої сторони, а коли він (ОСОБА_3М.), не змінюючи свого напрямку руху, порівнявся передньою частиною керованого ним автомобіля із задньою частиною автомобіля «Land Rover», ОСОБА_4 розпочав рух з різким поворотом ліворуч, внаслідок чого переднім бампером зліва зачепив переднє праве крило автомобіля &q?м ;ВАЗ&q?м ;, узгоджуються з іншими доказами у справі, зокрема відповідають кінцевому положенню транспортних засобів після зіткнення, зафіксованому у схемах місця ДТП та фотознімках, локалізації та характеру механічних пошкоджень автомобілів, а тому і не викликають жодних сумнівів щодо їх достовірності.

Таким чином, вважаю, що суддя місцевого суду в справі за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_4, всупереч доводам апеляційної скарги, повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, правильно встановив, що між діями водія ОСОБА_4, які пов'язані з невиконанням вимог п.п. 2.3 (б), 10.1 ПДР України за обставин, викладених у протоколі, та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів є прямий причинний зв'язок, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того, врахувавши, що подія правопорушення відбулася 29 січня 2018 року, а відповідно до ст. 38 КУпАП в справах про адміністративні правопорушення, підвідомчих суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня вчинення правопорушення, і лише при триваючому правопорушенні - не пізніше ніж через три місяці з дня його виявлення, суддя місцевого суду, приймаючи рішення в справі 04 вересня 2018 року, правильно закрив провадження відповідно до положень п. 7 ст. 247 КУпАП.

Зважаючи на те, що під час апеляційного перегляду постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04 вересня 2018 року не встановлено правових підстав для її скасування та закриття провадження в справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, як про це просить апелянт, апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04 вересня 2018 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження в справі закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко