БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1321/18 Провадження № 3/497/792/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2018 року, суддя Болградського районного суду Одеської області, ОСОБА_1, розглянувши адміністративні матеріали відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не інваліда, одруженого, не працюючого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії КК №461442, виданий 07.04.2000 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

26.07.2018 року біля 20:23 години ОСОБА_2 по вул.Болградська в с.Табаки, Болградського району Одеської області керував автомобілем НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Був обстежений на стан алкогольного сп'яніння ЦРЛ. Висновок позитивний, 0.5% о проміле.

За даним фактом поліцейським Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП України в Одеській області у відношенні ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 в суді свою провину у вчиненні вказаного правопорушення визнав повністю, розкаявся та просив суд строго його не карати.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 відносно якого складено протокол про адміністративне правопорушення, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.ст.251, 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп'яніння встановлений:

- ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року за N 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за N 1413/27858 (надалі Інструкція);

- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 року N 476, від 28 жовтня 2015 року N 888 (надалі Порядок);

Інструкція … визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), та оформлення результатів такого огляду (п.1).

Огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану (п.2).

Згідно п.3 Інструкції … ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 Інструкції … визначено, що огляд на стан сп'яніння проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.7 розділ І).

Розділ ІІ чітко визначає процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським і оформлення його результатів. В тому числі згідно п.6 розділу ІІ огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Зазначений вище Порядок …. визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Згідно п.2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, з наступними змінами - водієві забороняється керувати транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується:

- його особистими поясненнями, наданими в суді, де він не заперечував факту правопорушення;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР 022251 від 26.07.2018 рок;

- висновком Болградської ЦРЛ за № 29 від 26.07.2018 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- відеозаписом фіксації порушення,

- посвідченням водія,

- копією паспорта громадянина ОСОБА_2

Твердження ОСОБА_2 проте, що він залишиться без засобів до існування, оскільки буде позбавлений посвідчення водія, суд розцінює критично, та вважає певним способом захисту, з метою уникнути відповідальності за вчинене ним правопорушення, в силу суворого стягнення, передбаченого санкцією інкримінованого йому правопорушення, та особливу увагу приділяє тим поясненням ОСОБА_2 якими він не заперечував факту перебування в стані алкогольного сп'яніння.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи …

При розгляді даних матеріалів, особою відносно якої складено протокол не було заявлено жодних клопотань, та не надано доказів на спростування його вини, та на підтвердження відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають суду підстави прийти до висновку про те, що працівниками поліції були дотримані вимоги положень:

- ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння …,

- Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння …

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді цих матеріалів справи про адміністративне правопорушення суд під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

Проаналізувавши усі наявні в справі докази, заслухавши пояснення присутніх, суд дійшов глибокого переконання щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненому правопорушенні.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

В судовому засіданні суд переконався, що ОСОБА_2 усвідомив протиправність допущення грубого порушення п.2.9 ПДР України та неприпустимість вчинення адміністративних правопорушень за ст.130 КУпАП в майбутньому, оскільки відповідних висновків для себе зробив, та у вчиненому правопорушенні розкаявся.

Відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Суд приймає до уваги, що вчинене ОСОБА_2 правопорушення відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, і будь-які твердження водія, його особистість, не можуть бути пом'якшуючою підставою для призначення стягнення за ст.130 ч.1 КУпАП, крім того, санкція цієї статті не передбачає альтернативні види стягнень.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, відсутність обставин, що пом'якшують адміністративну відповідальність та інші вимоги ст.33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, приходжу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, що буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини.

Враховуючи актуальність проблеми керування водіями транспортними засобами у стані алкогольного спяніння та збільшення за останній час кількості ДТП в Україні за участі таких водіїв, а також активізацію законодавчої ініціативи щодо посилення у найближчому майбутньому відповідальності відносно осіб, які керують транспортними засобами у стані алкогольного спяніння, навіть до кримінальної, суд приходить до висновку про доцільність застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення, яке відповідає карній, превентивній та виховальній функціям адміністративної відповідальності.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352.40 гривен.

Керуючись ст.ст.9-11, 33, 40-1, 130, 221, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі санкції цієї статті призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 10 200.00 гривен (десять тисяч двісті гривен) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 352.40 гривен (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законом (ч.3 ст.307 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя: С.В. Кодінцева