Провадження № 33/780/191/18 Доповідач у 2 інстанції Свінціцька О. П.
Категорія 138 19.02.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Свінціцька О.П., з участю представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Ковальчука С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката Ковальчука Степана Миколайовича в інтересах потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2017 року, якою провадження у справі про притягнення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Тульчин, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 8 липня 2017 року о 9 год. 00 хв. на 28 км+400 м автодороги Київ-Одеса ОСОБА_4 керуючи автомобілем SKODA н.з. НОМЕР_1, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1., перед початком обгону не переконався, що зустрічна смуга руху, на яку він буде виїзджати, буде вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем GELLY н.з. НОМЕР_2, в результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження.

Своїми діями, які виразились в порушенні п. 2.3б; 14.2в Правил дорожнього руху ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2017 року провадження у справі закрито в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Своє рішення суддя мотивував тим, що правопорушення вчинене 08.07.2017 року, справа надійшла до суду 29.11.2017 року, постанова про закриття кримінального провадження винесена 18.08.2017 року. Тобто термін притягнення до адмінвідповідальності, який становить три місяці з часу вчинення адміністративного правопорушення та один місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, закінчився.

В апеляційній скарзі адвокат Ковальчук С.М. в інтересах потерпілого ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 7 ст. 247 КпАП України, тобто у зв'язку із закінченням строку, встановленого ст. 38 КпАП України, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт послався на те, що судове рішення винесене з порушенням норм процесуального права та невірно застосовано матеріальні норми, що потягло за собою однобічне та не повне з'ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не належне дослідження та надання їм невірної оцінки, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи, що є наслідком не з'ясування суддею обставин щодо винуватості чи не винуватості ОСОБА_4 у порушенні правил дорожнього руху, що є наслідком вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП.

Вказує і те, що відповідно до ст. 7 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України суддею здійснювалося з порушеннями вимог щодо неухильного дотримання принципу суворого додержання законності.

Такі порушення призвели до винесення суддею незаконного судового рішення, яким було закрито провадження у справі з підстав закінчення строків накладання адміністративного стягнення, без встановлення обставин щодо винуватості чи не невинуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. При цьому, у справі міститься достатньо фактичних даних, які у їх сукупності свідчать про винуватість ОСОБА_4 в порушенні п. п. 2.3. (Б), 14.2 (В) Правил дорожнього руху та розмітки 1.1. цих Правил, що призвело до вчинення з його вини дорожньо-транспортної пригоди, а тому суддею, в супереч положення ст. 280 КпАП України, не були з'ясовані обставин щодо наявності у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Вказує, що за наслідками проведення дослідження усіх фактичних обставин справи та оцінки доказів, що їх підтверджують, суддя, відповідно до ст. 280 КУпАП України, об'єктивно, повно та неупереджено не з'ясував, чи було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України, чи винен ОСОБА_4 в його вчиненні та чи підлягає він адміністративній відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника потерпілого - адвоката Ковальчука С.М., який подану апеляційну скаргу підтримав, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відноситься до адміністративних правопорушень із матеріальним складом, то ОСОБА_2, як особа, яка зазнала майнової шкоди внаслідок даного адміністративного правопорушення, відповідно до положень ч.1 ст.269 КУпАП є потерпілим у цій адміністративній справі і, відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП, має право на оскарження постанови в даній справі.

Доводи апеляційної скарги представника потерпілого про незаконність постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду від 04.12.2017 року щодо ОСОБА_4 знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суддею за результатами розгляду справи було прийняте рішення про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_4 в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Однак, при прийнятті вказаного рішення, суддею не було дотримано вимог ст.ст. 245 та 280 КУпАП, відповідно до яких завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне з»ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. При цьому орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов»язаний з»ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом»якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з»ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Крім того, сама постанова не відповідає вимогам ч.2 ст. 283 КУпАП в частині опису обставин, встановлених при розгляді справи. При цьому суд зважає на те, що встановивши вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, законодавець не зробив будь-яких виключень щодо постанов про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, із чого необхідно зробити висновок про те, що виконання вимог ч.2 ст. 283 КУпАП є обов'язковим і для цього виду постанов. Окрім того, суд звертає увагу на те, що вимоги ч.2 ст. 283 КУпАП про необхідність опису обставин, встановлених при розгляді справи у поєднанні із положеннями ч.4 ст. 61 ЦПК України та ч.4 ст.72 КАС України вказують на необхідність прийняття рішення про доведеність вини чи про невинність особи у вчиненні відповідного адміністративного правопорушення. Із урахуванням наведених вище порушень закону постанова судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2017 року щодо ОСОБА_4 не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню із прийняттям у цій справі нової постанови відповідно до положень п.3 ч.8 ст.294 КУпАП.

За результатами розгляду даної справи в апеляційному порядку суд приходить до висновку про доведеність того, що 8 липня 2017 року о 9 год. 00 хв. на 28 км+400 м автодороги Київ-Одеса ОСОБА_4, керуючи автомобілем SKODA н.з. НОМЕР_1, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, перед початком обгону не переконався, що зустрічна смуга руху, на яку він буде виїзджати, буде вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем GELLY н.з. НОМЕР_2, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Своїми діями, які виразились в порушенні п. 2.3б; 14.2в Правил дорожнього руху ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення, від 23.11.2017 року, схемою місця ДТП, поясненнями та іншими доказами.

У зв'язку з викладеним суд вважає за необхідне прийняти рішення про визнання вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому суд звертає увагу на те, що нормами КУпАП не передбачено необхідності визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Поряд із цим, враховуючи вимоги ч.4 ст. 61 ЦПК України та ч.4 ст.72 КАС України щодо обов'язковості висновків суду у справі про адміністративне правопорушення при розгляді цивільного чи адміністративного позову, виходячи із принципів верховенства права та однієї із засад судочинства, передбаченої п.2 ч.1 ст. 129 Конституції України, якою є забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про те, що визнання вини особи є обов'язковим при доведеності вчинення нею будь-якого адміністративного правопорушення.

Оскільки на час розгляду цієї справи в суді апеляційної інстанції закінчилися строки накладення стягнень за адміністративні правопорушення, які передбачені ст. 38 КУпАП, суд вважає за необхідне закрити провадження у цій справі із підстав, передбачених п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що положеннями ч.8 ст. 294 КУпАП передбачена можливість зміни постанови суду першої інстанції лише в частині накладення стягнення, а тому вимоги апеляційної скарги представника потерпілого щодо необхідності зміни постанови не ґрунтуються на вимогах закону.

Також суд звертає увагу на те, що закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв»язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності не свідчить про відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення. При цьому постанова Білоцерківського міськрайонного суду від 04.12.2017р. щодо ОСОБА_4, якою було закрито провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП самим ОСОБА_4 оскаржена не була.

Керуючись ст. 294, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Ковальчука Степана Миколайовича у інтересах потерпілого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2017 року, якою провадження у справі щодо ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення - скасувати.

Прийняти у цій справі нову постанову.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька