ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/164/18
Єдиний унікальний № 334/6605/18 Головуючий в 1-й інстанції - Гнатюк О.М.
Категорія - ст. 483 ч.1 МК України Доповідач в 2-й інстанції - Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, представника Запорізької митниці ДФС за довіреністю № 61/92/08-70-20-01 від 25.01.2018 року Ковальок О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 ч.1 Митного Кодексу України і призначено йому покарання у вигляді накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, що становить 1 475 776 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові, 20.06.2018 Запорізькою митницею ДФС у відношенні ОСОБА_2 заведена адміністративна справа про порушення митних правил № 0228/11200/18 за ознаками, передбаченими ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

За результатом вивчення отриманого матеріалу встановлено, що 17.08.2016 директором ТОВ «Палі Трейд» () ОСОБА_2, через декларанта ТОВ «Аскет Шиппінг» () ОСОБА_5 до митного поста «Бердянськ» Запорізької митниці ДФС шляхом електронного декларування подано для митного оформлення митну декларацію (далі МД) типу ЕК 10 РР № 112040000/2016/002514 на товар - «м'яка пшениця українського походження», загальною вагою нетто 550 000 кг, вартістю 66 000 доларів США. Відправником (експортером) за даною МД зазначено ТОВ «Палі Трейд». Одержувачем (імпортером) зазначено латвійську компанію «Аkkim Yapi Kimyasallari Sanayi Ve Ticaret A.S.», розташовану за адресою: 21К, Valdemara Street, Valdemara Centrs, Riga, LV-1010, Latvia.

31 серпня 2016 року директором ТОВ «Палі Трейд» ОСОБА_2 до митного поста «Бердянськ» Запорізької митниці ДФС шляхом електронного декларування подано для митного оформлення митну декларацію типу ЕК 10 ДР на товар - «м'яка пшениця українського походження», загальною вагою нетто 485 986 кг, вартістю 58 318,32 доларів США. Відправником (експортером) за даною МД зазначено ТОВ «Палі Трейд». Одержувачем (імпортером) зазначено латвійську компанію «Аkkim Yapi Kimyasallari Sanayi Ve Ticaret A.S.», розташовану за адресою: 21К, Valdemara Street, Valdemara Centrs, Riga, LV-1010, Latvia.

Для митного оформлення товару за митною декларацією від 31.08.2016 № 112040000/2016/002698 в Запорізьку митницю ДФС декларантом ОСОБА_5 були надані наступні документи:

- контракт № 12082016 від 12.08.2016, відповідно до якого покупцем товару є компанія «Аkkim Yapi Kimyasallari Sanayi Ve Ticaret A.S.» в особі директора ОСОБА_9, продавцем товару є ТОВ «Палі Трейд», в особі директора ОСОБА_2;

- рахунок № 8 від 25.08.2016;

- коносамент № 1 від 24.08.2016;

- карго маніфест № б/н від 24.08.2016;

- договір доручення № 128/ТБ/Б від 17.08.2016.

Вищевказаний товар було завантажено на судно «ВАLАТ» (прапор Панама) в кількості 485 986 кг, про що свідчить коносамент № 1 від 24.08.2016 та карго маніфест б/н від 24.08.2016 підписані капітаном судна «ВАLАТ» (прапор Панама) Savaris Ertan. Товар - «м'яка пшениця українського походження» був пропущений через митний кордон України 25.08.2016 і згідно коносаменту № 1 від 24.08.2016 направлявся до Ізраїлю.

24.05.2018 від Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС листом вих. № 15674/7/99-99-01-02-17 до Запорізької митниці ДФС надійшла відповідь митних органів Республіки Латвія на запит про надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки законності експорту з митної території України ТОВ «Палі Трейд» товару «пшениця» відповідно до укладеного контракту з компанією ««Аkkim Yapi Kimyasallari Sanayi Ve Ticaret A.S.».

Так у відповідності з відповіддю митних органів Республіки Латвія (лист № 20.3.2-9/6488 від 16.10.2017) значиться, що згідно результатів перевірки проведеної Управлінням митної поліції та свідчень, наданих Латвійською компанією ТОВ «Valdemara Centrs» (юридична адреса: Кгірjвnа Valdemara іеlа 21-11, Rigа, LV-1010): ні компанія «Аkkim Yapi Kimyasallari Sanayi Ve Ticaret A.S.», ані її представництво не зареєстровані в Регістрі підприємств Латвійської Республіки; компанія «Аkkim Yapi Kimyasallari Sanayi Ve Ticaret A.S.» або представництво компанії за адресою: Кгірjвnа Valdemara іеlа 21-11,Rigа, LV-1010, не знаходилась і не знаходиться; за адресою Кгірjвnа Valdemara іеlа 21-11,Rigа, LV-1010 знаходиться офісне приміщення Латвійської компанії ТОВ «Valdemara Centrs», основна сфера діяльності якої є здача в оренду приміщень/офісів; уповноважений представник компанії ТОВ «Valdemara Centrs» підтвердив, що ніколи не укладав договір з компанією «Аkkim Yapi Kimyasallari Sanayi Ve Ticaret A.S.» щодо оренди приміщень за адресою Кгірjвnа Valdemara іеlа 21-11, Rigа, LV-1010 або щодо надання будь-яких послуг.

Таким чином, директором ТОВ «Палі Трейд» ОСОБА_2 здійснено дії спрямовані на переміщення товару «м'яка пшениця українського походження», у кількості - 485 986 кг, вартістю 58 318,32 доларів США (1 475 776,00 грн. станом на 25.08.2016 за курсом НБУ) через митний кордон України (Запорізька митниця ДФС) з приховуванням від митного контролю, а саме шляхом подання органу доходів і зборів (Запорізька митниця ДФС) як підстави для переміщення товару документів: МД № 112040000/2016/002514 від 17.08.2016 та МД № 112040000/2016/002698 від 31.08.2016, контракт від 12.08.2016 № 12082016, рахунок № 8 від 25.08.2016, що містять неправдиві відомості щодо одержувача (імпортера) товару - компанії «Аkkim Yapi Kimyasallari Sanayi Ve Ticaret A.S.».

В ході провадження у справі, з метою з'ясування обставин вчинення порушення митних правил, виникла необхідність у відібранні пояснень від директора ТОВ «Палі Трейд» ОСОБА_2, у зв'язку з чим ОСОБА_2 була направлена повістка про явку до Запорізької митниці ДФС 26.07.2018. Проте, 26.07.2018 гр. ОСОБА_2 до Запорізької митниці ДФС не прибув, про причини неявки не повідомив.

30.07.2018 до Запорізької митниці ДФС надійшов лист ОСОБА_2 від 24.07.2018. В своїх поясненнях зазначений громадянин посилається на те, що він не мав умислу щодо внесення неправдивої інформації до митної декларації.

З метою встановлення додаткових відомостей по справі, під час провадження у справі декларанту ТОВ «Аскет Шипінг» ОСОБА_5 була направлена повістка про явку до Запорізької митниці ДФС 30.07.2018. ОСОБА_5 30.07.2018. в Запорізьку митницю ДФС не прибув. Відповідно до пояснень ОСОБА_5 наданих ним Запорізькій митниці ДФС 05.06.2018 значиться, що митне оформлення товару «пшениця», відправником якого є ТОВ «Палі Трейд», відбувалося на підставі договору доручення № 128/ТБ/Б від 17.08.2016, де замовником виступала компанія «Палі Трейд».

ОСОБА_8, яка відповідно до довіреності № б/н від 18.01.2016 уклала договір доручення № 128ТБ/Б від 17.08.2016 між ТОВ «Аскет Шипінг» та ТОВ «Палі Трейд», було направлено повістку про явку до Запорізької митниці ДФС 16.08.2018. ОСОБА_8 в Запорізьку митницю не прибула, пояснення нею надані не були.

03.08.2018 для з'ясування обставин, які підлягають встановленню про порушення митних правил, на адреси Одеської, Миколаївської, Херсонської та Донецької митниць ДФС направлені доручення в порядку ст. 518 МК щодо опитування капітана судна «ВАLАТ» (прапор Панама) Savasir Ertan в разі заходу до морських портів України зазначеного судна (лист № 382/72/08-70-20-01 від 01.08.2018).

03.08.2018 з цією ж метою начальнику м/п «Бердянськ» направлено службову записку № 08-70-20-47/450 від 03.08.2018.

Відповідно до доповідної записки № 08-70-20-47/465 від 09.08.2018 було внесено інформацію до модуля «Орієнтування» в АСМО «Інспектор», щодо опитування капітана судна «ВАLАТ» (прапор Панама) Savasir Ertan разі заходу до морських портів України зазначеного судна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з постановою суду не погоджується, вважає її такою, що прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, чим порушено його законні права та інтереси. По-перше, судом першої інстанції не з'ясовано всіх обставин справи, що впливають на результати її розгляду, чим порушено норми процесуального права. Під час оформлення митної декларації, у нього, як керівника була наявна лише інформація, яку надано йому контрагентом. Доступу до реєстрів щодо реєстрації нерезидентів України, він не мав та не має. Таким чином, ним було передано брокеру ту інформацію, яку надав йому контрагент - нерезидент. Отже, ніякого умислу щодо внесення недостовірної інформації у митну декларацію він не мав.

Що стосується посилань представника Митниці на те, що він до теперішнього часу не вніс виправлення в декларацію, то такі посилання є взагалі необґрунтованими, оскільки, з 20.12.2016 р. він звільнений з посади директора та не має жодних контактів із вказаним Товариством, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ. Тому не має жодних правових підстав на представлення інтересів вказаного Товариства та не має права подавати від його імені документи.

Йому ніхто не надавав пропозиції щодо виправлення помилки. Крім того, допущена ним помилка не призвела до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. А тому вказане діяння не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Судом першої інстанції не було враховано характер вчиненого правопорушення, яким не завдано значних збитків державним чи суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, особу порушника, який вперше притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини. Судом першої інстанції взагалі не встановлено обставин, що пом'якшують відповідальність в силу ч.2 ст.34 КУпАП. Суд не намагався встановити пом'якшуючих обставин, та не врахував, що правопорушення вчинене при збігу особистих обставин, а вчинене правопорушення є малозначним, оскільки воно не призвело до відповідної недоплати зборів та податків до Бюджету. Враховуючи вказане, суд мав би розглянути питання про доцільність звільнення правопорушника від відповідальності на підставі ст.22 КупАП.

Таким чином, враховуючи зазначене, він не мав умислу щодо внесення неправдивої інформації до митної декларації. Більш того, на момент такого внесення він не знав і не міг знати, що у вказаного нерезидента відсутній офіційний юридичний офіс за тією адресою, інформацію про яку надано, оскільки відсутня технічна можливість перевірки такої інформації. У зв'язку із чим, відсутня й його вина у зазначенні таких даних.

Також не враховано, що він на теперішній час не має заробітку та постійного місця роботи, оскільки після розірвання шлюбу із дружиною, двоє неповнолітніх дітей, залишилось на його утриманні та зареєстровані разом з ним (молодшому п'ять років), оскільки його колишня дружина перебуває за кордоном.

По-друге, судом першої інстанції зроблено невірний висновок про безпідставність застосування строків про притягнення до адміністративної відповідальності. Як зазначалось вищевказаний лист №20.3.2-9/6488 від 16.10.2017 р. надійшов до ДФС України 23.10.2017 p., зареєстрований за вхідним №28458/5. Отже, Департамент організації протидії митним правопорушенням ДФС України зобов'язаний був передати вказану інформацію до підпорядкованого органу, а саме до Запорізької митниці ДФС, невідкладно. За аналогією права, така інформація мала бути передана не пізніше, як через 30 днів, а саме в строк до 17.11.2017 р.

Враховуючи зазначене,для визначення строку про притягнення до адміністративної відповідальності слід також враховувати, що правопорушення було виявлено 23.10.2017 р.

Дане правопорушення не є триваючим, оскільки поданням митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо адреси контрагента було вчинено як одноразові дії, які й характеризують склад правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України. Тому саме з цього моменту й слід обраховувати строк, передбачений законодавством, для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Просить постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі, у зв'язку із закінченням строків на притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, представника Запорізької митниці ДФС Ковальок О.А., яка заперечувала проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України є необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, порушення митних правил є правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні дії з переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно з п.6 Постанови Пленуму ВС України від 03.06.2005 № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені, чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

З огляду на викладене суд законно та обґрунтовано прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а його вина у вчиненні даного правопорушення є доведеною.

Крім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколом про порушення митних правил № 0228/11200/18 від 20 червня 2018 року (а.с.2-3) та іншими наявними у матеріалах справи доказами, які були предметом дослідження місцевим судом, з чим погоджується і апеляційний суд.

Між тим, апеляційний суд вважає, що районний суд помилково прийшов до висновку, що це адміністративне правопорушення є триваючим, з огляду на наступне.

Положення ч. 2 ст. 467 МК України встановлює, що, якщо справи про порушення митних правил розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Так, з логічно-граматичного аналізу даної норми висновується, що перелік триваючих порушень, наведених у ній, є орієнтовним. Крім того, щодо характеру триваючих порушень митних правил, можливо зазначити наступне.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статей. При цьому , в положеннях Митного кодексу України не міститься визначення триваючого правопорушення. Разом з тим, відповідно до висновків, викладених у листі Міністрества юстиції України від 01.12.2003 року № 22-34-1465, триваючими адміністративними проступками є проступки, пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою, припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності.

Такі правопорушення є наслідками протиправної діяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Відповідно до листа Мін`юсту України від 17.07.2007 року № 22-14-493, триваючими визнаються правопорушення, як, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Як вбачається з постанови суду та протоколу про порушення митних правил № 0228/11200/18 від 20 червня 2018 року (а.с. 2-3), ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а саме за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом.

При цьому, наявні матеріали адміністративної справи вказують на те, що ОСОБА_2 здійснено переміщення товарів на підставі митних декларацій № 112040000/2016/002514, №112040000/2016/002698 та відповідних товаросупровідних документів через митний кордон України лише 17.08.2016 року та 31.08.2016 року, це було по суті єдиноразово, тобто носило одноразовий характер, що також зазначено у протоколі про порушення митних правил №0228/11200/18 (а.с. 2-3).

Проаналізувавши адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_2, апеляційний суд приходить до висновку, що, здійснивши переміщення товарів єдиноразово через митний кордон України, останній не перебував надалі у стані безперервного продовження цих дій, оскільки на нього законодавством України не було покладено ніяких обов'язків зробити певні дії, невиконання яких свідчило б про безперервне порушення ним закону протягом якогось часу. При цьому апеляційний суд звертає увагу суду першої інстанції на те, що триваюче правопорушення існує тільки при наявності певних об'єктивних ознак, а тому законодавець не може своїми рішеннями визнавати не триваючі правопорушення - триваючими, і навпаки.

Наведене вище свідчить про те, що ОСОБА_2 притягується до відповідальності за вчинення не триваючого правопорушення, тобто за вчинення правопорушення, яке має разовий характер, що спростовує твердження районного суду про вчинення останнім триваючого правопорушення.

Датою вчинення правопорушення ОСОБА_2, відповідно до вищезазначеного протоколу про порушення митних правил є 17.08.2016 року, протокол складено 20.06.2018 року, а адміністративне стягнення, відповідно до постанови суду, накладено на нього лише 06.11.2018 року, тобто після спливу передбаченого ст. 467 МК України шестимісячного строку з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, може винести постанову про закриття провадження у справі.

Разом із тим, за змістом п. 7 ст. 247 КУпАП, при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю.

Таким чином, враховуючи те, що з моменту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, сплинув строк накладення адміністративного стягнення, наведені обставини позбавляли можливості складання відносно нього протоколу про порушення митних правил та більш того, притягнення останнього до адміністративної відповідальності шляхом накладення адміністративного стягнення.

Суддя районного суду, на наведені вище положення закону уваги не звернув та прийняв рішення про накладення адміністративного стягнення, яке суперечить положенням закону.

За таких обставин, апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність скасування постанови та закриття провадження по справі у зв'язку зі спливом строку притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, на підставі ст.38 КУпАП та ч. 2 ст. 467 МК України.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 467 МК України та ст. 38, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 Митного Кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару у розмірі 1 475 776 гривень 00 копійок, скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 Митного Кодексу України, а провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП, ч. 2 ст. 467 МК України.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.М. Білоконев

Дата документу Справа № 334/6605/18