Справа № 720/2129/18
Провадження 3/720/777/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого головою фермерського господарства «Лідер-Бук», проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 41 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ст. 41 ч. 1 КУпАП у звязку із тим, що перебуваючи на посаді голови фермерського господарства «Лідер-Бук», яке зареєстровано в Новоселицькому районі Чернівецької області, впродовж 2017-2018 років укладав договори на роботу в саду, одноосібно нараховував належні кошти за виконанні роботи, утримував з них належні податки та платежі, виплачував готівку, проте доказів нарахування та виплати заробітної плати не предявив, що є порушенням ст. 94 КЗпПУ; правила внутрішнього розпорядку фермерського господарства не надав, чим порушив ст. 142 КЗпПУ та доказів ознайомлення працівників з правилами внутрішнього розпорядку відсутні, чим порушив ст. 29 КЗпПУ.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що виявлені порушення не обґрунтовані, посилаючись на те, що доказами нарахування та виплати заробітної плати являються відомості про виплату готівки, також зазначив про наявність доказів ознайомлення працівників з правилами внутрішнього розпорядку, які наявні у справі, а саме в кожному цивільно-правовому договорі з підписами виконавців. Оскільки у фермерському господарстві, окрім нього ніхто не працює на постійній основі, а працівники до роботу по найму залучаються кожного разу різні за цивільно-правовими договорами, то правила внутрішнього розпорядку відсутні, оскільки вони мають бути затверджені трудовим колективом, якого фактично в господарстві не має.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі слід закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 41 ч.1 КУпАП відповідальність особи настає у разі порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю, а згідно ст. 9 КУпАП обовязковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумніві щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є головою фермерського господарства «Лідер-Бук», в якому робочих працюючих на постійній основі за трудовим договором не має. Роботи виконуються на підставі цивільно-правових договорів, укладених з фізичними особами, в яких визначено предмет договору, розмір та порядок оплати, відповідальність сторін та інші умови. Термін дії договорів зазвичай близько 1 місяця. Результати роботи висвітлюються в актах прийому-передачі робіт.

Дані про заробітну плату містіться у відомостях на виплату готівки, які є додатком до Положення про ведення касових операцій, та розрахункових листах по заробітній платі, в яких детально описано склад заробітної плати та нараховані податки, наявні прізвище осіб, яким виплачена заробітна плата та їх підписи про отримання.

Тому, обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що доказів нарахування та виплати заробітної плати в порушення ст. 94 КЗпПУ відсутні є безпідставними, так як такі докази наявні в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 142 КЗпПУ трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил. У деяких галузях народного господарства для окремих категорій працівників діють статути і положення про дисципліну.

Відсутність у фермерському господарстві «Лідер-Бук» трудового розпорядку не свідчить про умисне порушення ОСОБА_1 вимог ст. 142 КЗпПУ, оскільки відповідно до вказаної статті трудовий розпорядок має бути затверджений трудовим колективом та виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), яких у господарстві не має.

Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які свідчать про порушення ОСОБА_1 чинного законодавства про працю, а викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення за ст. 41 ч.1 КУпАП, у звязку із чим провадження по справі слід закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 41, 221, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 41 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя: