Номер справи 703/3358/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Опалинська О.П., , розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Управління державної служби України з питань праці у Черкаській області, про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого головним бухгалтером Смілянської районної ради Черкаської області, ІПН НОМЕР_1,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1, будучи головним бухгалтером Смілянської районної ради Черкаської області, з червня 2017 року при проведенні розрахунку заробітної плати за дні щорічної відпустки працівникам ОСОБА_2, ОСОБА_1 в червні 2017 року, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в липні 2017 року, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в серпні 2017 року, ОСОБА_11 у жовтні 2017 року не враховано коефіцієнт підвищення заробітної плати, чим порушено вимоги п.10 постанови КМУ від 08 лютого 1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», внаслідок чого не проведено у повному обсязі розрахунок та виплату заробітної плати за час відпустки вищевказаним працівникам, чим порушено ст.115 КЗпП України.

Крім того, заробітна плата за І половину серпня 2017 року виплачена 10 серпня 2017 року, а за ІІ половину серпня 2017 року така виплачена 28 серпня 2017 року. Проміжок між вказаними виплатами склав 18 календарних днів. Заробітна плата за І половину вересня 2017 року виплачена 07 вересня 2017 року, а за ІІ половину вересня 2017 року така виплачена 26 вересня 2017 року. Проміжок між вказаними виплатами склав 18 календарних днів, чим порушено ч.1, 2 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці».

Також, згідно розпорядження про надання відпустки встановлено, що заступнику голови районної ради ОСОБА_12 розпорядженням від 27 липня 2017 року №34-к надано чергову відпустку з 31 липня 2017 року, кошти виплачено 03 серпня 2017 року, голові районної ради ОСОБА_11, згідно розпорядження від 20 жовтня 2017 року №50-к. надано чергову відпустку 23 жовтня 2017 року, а кошти станом на 30 жовтня 2017 року не виплачені, чим порушено вимоги ч.4 ст.115 КЗпП України та ст.21 Закону України «Про відпустки».

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі та просив його суворо не карати.

Окрім визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №23-05-82/0684 від 30 жовтня 2017 року, актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №23-05-82/1238 від 30 жовтня 2017 року.

Дослідивши матеріали адміністративної справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.41 КУпАП, а саме «порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю».

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, який вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав, вважаю, що для його перевиховання, стимулювання поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, достатнім є стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.40-1, ч.1 ст.41, ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.П.Опалинська