Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

24 січня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_3 - особи, щодо якої винесено постанову, захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 серпня 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. КривопілляВерховинського району Івано-Франківської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.08.2017 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 3 червня 2017 року о 3 годині 20 хвилин на вул. Володимирській, 15 в м. Києві ОСОБА_3, керуючи автомобілем Lexus д/н НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння ухилився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події і складу в діях ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційній вимоги, зазначає, що автомобіль Lexus д/н НОМЕР_2 був припаркований на тротуарі, і поліцейський висунув ОСОБА_3, який стояв поруч і очікував на свого знайомого, вимогу надати документи, мотивуючи тим, що викрадається багато автомобілів цієї марки. Після огляду документів поліцейський їх не повернув і наказав надати для візуального огляду салон та багажник автомобіля, однак про підстави огляду не зазначив, а тому ОСОБА_3 відмовився відчиняти автомобіль. Надалі його підзахисному було запропоновано пройти огляд на _________________________________________________________________________________________

Справа № 33/796/37/2018 Постанова винесена суддею Гуменюк А.І.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

стан алкогольного сп'яніння, на що він відмовився, оскільки ознак алкогольного сп'яніння у нього не було і транспортним засобом він не керував.

Такі дії працівника поліції, на думку захисника, є незаконними, адже в протоколі про адміністративне правопорушення містяться дані про керування ОСОБА_3 автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння, що не відповідає дійсності, як і дата народження та місце проживання особи.

Стверджуючи про допущені судом процесуальні порушення, захисник вказує, що лише у першій декаді червня 2017 року ОСОБА_3 по телефону повідомили, що розгляд справи відбудеться 19.07.2017 року, на що той подав клопотання про відкладення судового засідання. Судових повісток або іншої кореспонденції з суду його підзахисний не отримував, а тому, розглянувши справу під час його відсутності, суд першої інстанції порушив права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП.

Крім того, захисник подав клопотання про поновлення строку оскарження постанови, пропуск якого мотивує тим, що лише коли ОСОБА_3 звернувся за правовою допомогою, з інформації на веб-порталі "Судова влада" дізналися про прийняте рішення, яке в Єдиному державному реєстрі судових рішень станом на 18.10.2017 року та 26.10.2017 року оприлюднено не було. Зі змістом постанови судді захисник ознайомився разом з матеріалами справи 18.10.2017 року, тому вважає, що строк оскарження постанови пропущений з поважних причин.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_4 і ОСОБА_3, які підтримали клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу і просили їх задовольнити, дослідивши докази в справі та перевіривши доводи апеляційної скарги і клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подана 26.10.2017 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. Справу розглянуто за відсутності ОСОБА_3 та даних про його своєчасне сповіщення про місце і час судового засідання, також у справі відсутні дані про отримання ОСОБА_3 копії судового рішення. Тому не довіряти твердженням захисника про те, що зі змістом постанови судді він ознайомився лише 18.10.2017 року, що підтверджується відповідною заявою (а.с.24), немає підстав. За таких обставин строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно і об'єктивно в їх сукупності.

При цьому суд при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Цих вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при винесенні постанови не дотримано.

Зазначаючи про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення підтверджується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та довідці, суддя не звернув увагу на пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення, згідно з якими ОСОБА_3 за кермом не перебував і рух автомобілем не здійснював, не вжив заходів для їх перевірки, чим допустив неповноту та однобічність з'ясування обставин справи.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 3 червня 2017 року о 3 годині 20 хвилин на вул. Володимирській, 15 в м. Києві ОСОБА_3, керуючи автомобілем Lexus д/н НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння (різний запах з порожнини рота, червоні очі, нечітка мова), від проходження тесту на стан сп'яніння в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Протокол підписаний свідками ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та містить пояснення ОСОБА_3 про незгоду з ним, зміст яких викладено раніше.

Згідно з довідкою, на яку послався суд, відповідно до наявних інформаційно-облікових даних баз "НАІС" та "АРМОР" ОСОБА_3 протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не притягувався (а.с.4).

Крім того, у справі наявний рапорт інспектора Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Імашова О.В., згідно з яким при патрулюванні біля будинку № 15 на вул. Володимирській за порушення вимог п.33 ПДР був зупинений автомобіль Lexus д/н НОМЕР_2. При складанні постанови за ч.1 ст.122 КУпАП у водія ОСОБА_3 було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння та запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку, на що водій відмовився у присутності двох свідків. Свідки пояснення не надали, так як поспішали. Автомобіль залишено на місці без порушення ПДР (а.с.3).

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 03.06.2017 року вночі стояв біля автомобіля, припаркованого напроти готелю "Хаятт", і очікував на знайомого, якого мав відвезти в аеропорт. До нього під'їхали патрульні поліцейські, повідомили, що автомобіль припаркований у недозволеному місці, чого він не заперечував, і попросили пред'явити документи. Коли він надав документи, поліцейські сказали відчинити автомобіль для огляду, однак він відмовився, оскільки про наявність законних підстав для цього йому не повідомили. Після цього йому запропонували пройти огляд на стан сп'яніння на допомогою приладу "Drдger", на що він відмовився також у зв'язку з тим, що транспортним засобом не керував і алкоголь не вживав. Потім патрульні поліцейські зупинили двох свідків, склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення та поїхали. Крім того, щодо нього склали постанову по справі про адміністративне правопорушення за порушення вимог дорожнього знаку, який забороняв зупинку чи стоянку. Поліцейські поїхали, від керування транспортним засобом його не відстороняли, і він, дочекавшись знайомого, відвіз його в аеропорт.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що коли повертався додому в автомобілі таксі, їх зупинили працівники поліції і запропонували засвідчити відмову водія від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу "Drдger". ОСОБА_3 знаходився від нього на відстані 7-10 метрів біля темного позашляховика. ОСОБА_3 нічого не говорив і ознак алкогольного сп'яніння у нього він не помітив. Він порадив водію поїхати в лікарню, однак той мовчав.

З метою з'ясування обставин складання протоколу апеляційним судом викликався також для надання пояснень свідок ОСОБА_5 і було витребувано відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) співробітника Управління патрульної поліції у м. Києві.

Свідок в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки. За повідомленням Управління патрульної поліції у м. Києві в ході чергування працівниками патрульної поліції в період з 20:00 год. 02.06.2017 року по 08:00 год. 03.06.2017 року нагрудна камера (відеореєстратор) отримала механічні пошкодження, в результаті чого частина записів, у тому числі запитуваний судом, пошкоджені і не можуть відтворюватися (а.с.64).

Разом з тим, на адвокатський запит захисник отримав відповідь про те, що екіпажем "Форт-1018" під час оформлення матеріалів справи за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_3 відеофіксація на нагрудні камери (відеореєстратори) не здійснювалася (а.с.60).

Згідно з п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до визначення термінів у п.1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

На користь пояснень ОСОБА_3 про те, що він транспортним засобом не керував, і що працівники патрульної служби під'їхали до припаркованого автомобіля, свідчать дані, згідно з якими його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог дорожніх знаків (а.с.78-79).

Крім того, згідно з ч.1 ст.266 КУпАП та п.1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 року, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2652 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку у передбачених законом випадках.

Відповідно до положень п.3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_6 ознак алкогольного сп'яніння він у ОСОБА_3 не спостерігав. До того ж, не зважаючи на те, що у нього ОСОБА_3 було виявлено явні ознаки алкогольного сп'яніння, і від проходження огляду на стан сп'яніння він відмовився, як про це зазначено у протоколі, жодного з цих заходів забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення застосовано не було, що викликає обґрунтовані сумніви у законності складання протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому суд апеляційної інстанції не бере до уваги відомості у рапорті та протоколі про те, що автомобіль було залишено на місці без порушень ПДР, оскільки вони спростовуються поясненнями ОСОБА_3 і не свідчать про належне застосування вказаних заходів забезпечення провадження.

Оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення відсутні, а згідно з ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_4 строк оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 серпня 2017 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 серпня 2017 року, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн