ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Левченко А.М. розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який працює охоронцем в агентстві безпеки, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

12.12.2018 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ОБ №021649 від 24.11.2018 року, 24.11.2018 року о 21 годині 45 хвилин в м. Добропілля по проспекту Перемоги громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем Ваз 2102, номерний знак НОМЕР_1, з наявними ознаками наркотичного спяніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння відмовився в пристуності двох свідків. Зазначеними діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення визнав частково. Пояснив суду, що вживав канабіс тиждень до того, а тому вирішив відмовитись від проходження медичного огляду.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність за даною статтею настає:

за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,

за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час дослідження адміністративних матеріалів встановлено, що ОСОБА_1 дійсно скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що свідчать: протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №021649 від 24.11.2018 року, відеозапис подій, а також письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 24.11.2018 року, згідно яких громадянин ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння, а також диск з відеозаписом подій, що мали місце 24.11.2018 року, під час перегляду якого було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 дійсно у присутності двох свідків відмовися від проходження медичного огляду на стан спяніння у закладів охорони здоровя.

Між тим, щодо доводів ОСОБА_1 про незаконність складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за місцем розташування органу поліції, суд виходить з приписів ч. 1 ст. 259 КУпАП, відповідно до якої з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обовязковим, порушника може бути доставлено в поліцію.

Суд також відзначає, що твердження ОСОБА_1 щодо недотримання встановленої процедури проведення його огляду на стан спяніння, висловлені у наданих ним суду письмових поясненнях від 12.12.2018 року, не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються наданим на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення диском з відеозаписом подій, що мали місце 24.11.2018 року, який є належним, допустимим та достовірним доказом, та свідчить про дотримання уповноваженою особою органу поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення порядку виявлення у правопорушника ознак спяніння та направлення його для проведення огляду з метою виявлення такого стану.

Тобто, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зазначених вище доказів по справі, які було досліджено у судовому засіданні та, керуючись законом і правосвідомістю, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, оцінено судом.

Обставин, що помякшують та обтяжують адміністративну відповідальність, не встановлено.

Відомості про притягнення до адміністративної відповідальності в матеріалах справи відсутні.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

З оглядуна на наведене, суд приходитьдо висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП, оскільки відповідно до диспозиції частини першої статті відмова водія від проходження медичного огляду утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого даною нормою закону, та вважає за необхідне застосувати доостаннього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень, 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36,40-1,130,268,283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушенняУкраїни,ЗУ«Про судовий збір», суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, паспорт серії ВН №900608, визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень, 00 копійок).

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, позбавити права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі частини другої статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови, органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 20400,00грн. (двадцять тисяч чотириста гривень, 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн. (триста пятдесят дві гривні, 40 копійок).

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.М. Левченко