Справа № 527/61/18
провадження 3/527/23/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1, з участю прокурора Нечипоренка В.В., адвоката ОСОБА_2, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки Головного управління Національної Поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, працюючої на посаді керівника апарату Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області, -

за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення № 1 від 03.01.2018 року, ОСОБА_3, обіймаючи з 29.04.2016 року по теперішній час посаду керівника апарату Глобинської райдержадміністрації Полтавської області, будучи відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» державним службовцем, субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», не своєчасно подала повідомлення про суттєві зміни в майновому стані за наступних обставин.

Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотеки, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 100112576, ОСОБА_3 13.04.2017 року набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 87,9 кв.м, житлова площа 54,3 кв.м за адресою: Полтавська область, м. Глобине, провулок Остапа Вишні, 1/5, вартістю на дату набуття 164848 гривень.

При цьому, ОСОБА_3 несвоєчасно, а саме 24.04.2017 року подала повідомлення до НАЗК про суттєві зміни в майновому стані про отримання права власності на нерухоме майно 13.04.2017 року на загальну суму 164848 гривень, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала, пояснила, що умислу не несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в своєму майновому стані не мала, при обрахуванні 10-денного терміну керувалася нормами ЦПК України. Пояснила, що витяг з Державного реєстру речових прав отримала 19.04.2017 року. Завила клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю події та складу правопорушення в її діях.

Адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні просив закрити провадження у справі, в звязку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172 6 КУпАП в діях ОСОБА_3, направив письмові пояснення по справі.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, прохав провадження в справі закрити, у звязку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_2, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, враховуючи встановлені обставини справи, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження, в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно розпорядження голови Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області ОСОБА_4 № 82-К від 29.04.2016 року «Про призначення ОСОБА_3М.» ОСОБА_3 призначено на посаду керівника апарату Глобинської райдержадміністрації Полтавської області та присвоєно 10 ранг 5 категорії державних службовців.

27.05.2016 року розпорядженням в.о. голови Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області ОСОБА_5 № 111-К від 27.05.2016 «Про присвоєння рангів» ОСОБА_3 присвоєно 6 ранг категорії «Б».

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотеки, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 100112576, ОСОБА_3 13.04.2017 року набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 87,9 кв.м, житлова площа 54,3 кв.м за адресою: Полтавська область, м. Глобине, провулок Остапа Вишні, 1/5, вартістю на дату набуття 164848 гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року.

Враховуючи, що вартість отриманого у спадщину житлового будинку перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, ОСОБА_3 у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна, тобто до 23.04.2017 року включно, зобовязана була письмово повідомити про суттєву зміну майнового стану Національне агентство запобігання корупції.

Проте, ОСОБА_3 несвоєчасно, а саме 24.04.2017 року подала повідомлення до НАЗК про суттєві зміни в майновому стані.

Під час розгляду даної справи ОСОБА_3 пояснила, що не мала умислу на приховування інформації стосовно набутого нею майна, право власності на нерухоме майно набуте в порядку спадкування, мотивів, щоб уникнути декларування не мала, строк подачі декларації було пропущено на один день, в звязку з тим, що при обрахуванні 10-денного строку керувалася нормами ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.2 ст.172-6 КУпАП настає у разі порушення вимог фінансового контролю, які полягають, у тому числі, і в неповідомленні чи несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни в майновому стані.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017» визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2017 року на рівні 1600 гривень, тобто розмір 50 прожиткових мінімумів дорівнює 80000 гривень.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3 13.04.2017 року було набуто у власність житловий будинок, вартість якого перевищувала 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на 01 січня відповідного року, тобто суму 80000 гривень.

В момент набуття ОСОБА_3 права власності на квартиру вона була суб'єктом декларування, відповідно до положень підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

В порушення визначеного ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» десятиденного строку ОСОБА_3 не було повідомлено Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в її майновому стані. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та самою ОСОБА_3

Разом з тим, вимогами ст. 280 КУпАП, на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обов'язок з'ясувати не лише те, чи було вчинено діяння, але і питання винуватості особи у його вчиненні.

Вина є одним з елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Так, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це випливає з аналізу ст. 10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст.11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати). Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Аналогічна позиція викладена судовою палатою у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доводи ОСОБА_3 про відсутність у неї умислу на уникнення фінансового контролю доходів заслуговують на увагу, оскільки вони підтверджуються фактом самостійного внесення до реєстру декларацій відповідної інформації субєктом, що притягується до адміністративної відповідальності, на наступний день після закінчення строку.

Належних і допустимих доказів, які беззаперечно спростовують ці твердження, в матеріалах справи не має.

Окрім цього, під час розгляду справи не було встановлено в бездіяльності ОСОБА_3 мотивів на уникнення фінансового контролю отриманого доходу, оскільки житловий будинок був набутий у власність у законний спосіб, про набуття права власності ОСОБА_3 правдиво повідомила у декларації про зміни в майновому стані у 2017 році, що також свідчить про відсутність умислу на уникнення фінансового контролю доходів суб'єкта декларування.

Таким чином, суддею встановлено, що в бездіяльності ОСОБА_3 відсутні ознаки суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУПАП, оскільки у неї були відсутні мотиви вчинити порушення закону. Поза її волею перебувало настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність вини, а відтак робить неможливим притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Відповідно до вимог ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд також зазначає, що одним із основоположних аспектів права особи на справедливий судовий розгляд, закріплений у статті 6 Конвенції, є принцип правової визначеності, основу якого утворює концепція передбачуваності. Згідно з нею люди повинні мати змогу планувати свої дії із впевненістю, що знають про їх правові наслідки.

Враховуючи відсутність в диспозиції частини 2 статті 172-6 КУпАП опису порушень, за які передбачається відповідальність, зазначення форми та органу, якому необхідно подати декларацію, строки подачі декларації про зміни в майновому стані, субєктів правопорушення, посилання на інші нормативні акти, які передбачають зазначені ознаки, право на справедливий суд особи, що притягується до відповідальності за даною статтею, є порушеними, так як має місце недотримання вимог ст. 7 Конвенції («Ніякого покарання без закону»).

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Свято-Михайлівської парафії проти України» від 1 червня 2007 року зазначено, що «положення закону повинні бути передбачуваними та надавати достатньо гарантій проти свавільного застосування». Аналогічні висновки ЄСПЛ зробив у справах «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року, «Говенда проти Польщі» від 14.03.2002 року.

Крім того, згідно протоколу, ОСОБА_3 порушила вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В той же час, як вбачається зі змісту протоколу, відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

За таких обставин, відповідно до ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю за відсутності в її діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 172-6, 247,287,294 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287 КУпАП, а саме особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, а саме у випадку нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга подається до Апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області.

Суддя Т. В. Левицька