ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Дячук С.І., при секретарі Горло Н.М., за участі особи, яка притягається до відповідальності, захисника ОСОБА_1, прокурорів - Фільченкова А.С. та Денисенко О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з Управління захисту економіки у м. Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України (далі - УЗЕ у м. Києві), стосовно

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Львівській області, українець, гр-н України, одружений, освіта вища, працює головним лікарем Київського міського пологового будинку № 3 (далі - Головний лікар), зареєстрований: АДРЕСА_1, проживає: АДРЕСА_2, -

звинуваченого у вчиненні адмінпорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Даний протокол надійшов до суду 22 (до судді 27) серпня 2018 року, розгляд справи розпочатий 12 вересня, зупинений 26 вересня, а відновлений 05 грудня 2018 року.

ОСОБА_1, обіймаючи посаду Головного лікаря, тобто являючись як посадова особа юридичної особи публічного права згідно з правилами п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) та примітки до ст. 172-6 КУпАП суб'єктом декларування, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону не повідомив в строк до 28 лютого 2017 року про суттєві зміни в майновому стані щодо отримання 17 лютого 2017 року доходу у вигляді грошових коштів 302 082 грн. від продажу належного йому на праві власності транспортного засобу - автомобіля «TOYOTA CAMRY», 2011 р.в. на підставі укладеного між ним та гр-ном ОСОБА_3 (покупець) договору купівлі-продажу № 4641/2017/336472.

Датою вчинення адміністративного правопорушення є дата закінчення строку подання інформації про суттєві зміни в майновому стані, тобто 28 лютого 2017 року. Враховуючи публічний (наявна процедура оприлюднення) характер документування факту подання інформації про суттєві зміни в майновому стані осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, строк на проведення перевірки дотримання вимог закону в цій частині повинен бути розумним. На даний час минуло більше півтора року з моменту вчинення правопорушення і більше півроку з моменту документування самим суб'єктом декларування за результатами звітного 2017 року факту продажу вказаного транспортного засобу та отримання від цього доходу (подача до НАЗК електронної декларації за 2017 рік).

Прокурор даний протокол підтримав і просив ОСОБА_2 притягнути до відповідальності.

Захисник просив закрити провадження у зв'язку з відсутністю складу адмінпорушення, оскільки ОСОБА_1 міг подати повідомлення про зміни у майновому стані лише після першого декларування такого стану, тобто після 29 квітня 2017 року, натомість факт продажу автомобіля мав місце 17 лютого 2017 року. Також захист звернув увагу суду на наявність всіх підстав для закриття справи на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_1 свою провину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, від пояснень відмовився, повністю підтримавши свого захисника.

Вина ОСОБА_2 у вчинені вказаного адмінправопорушення за наведених вище обставин підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема відомостями, які містить протокол про адмінпорушення, акти індивідуальної дії (статут Київського міського пологового будинку № 3 як комунального закладу охорони здоров'я, накази, посадова інструкція Головного лікаря тощо) про службове становище ОСОБА_1 станом на 28 лютого 2017 року як посадової особи юридичної особи публічного права, витяг з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, договір купівлі-продажу № 4641/2017/336472 транспортного засобу від 17 лютого 2017 року, за якими безспірно встановлено, що з 20 листопада 2015 року ОСОБА_2 було призначено на посаду Головного лікаря, Київський міський пологовий будинок № 3 є бюджетною неприбутковою установою, заснованою на комунальній власності територіальної громади м. Києва, підпорядкованою Департаменту охорони здоров'я КМДА (а. 25), тобто з урахуванням положень ст. 81 ЦК України є юридичною особою публічного права,. ОСОБА_1, як суб'єкт декларування не повідомив про суттєві зміни в майновому стані щодо отримання 17 лютого 2017 року доходу у вигляді грошових коштів 302 082 грн. від продажу транспортного засобу - автомобіля «TOYOTA CAMRY», 2011 р.в., тобто на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2017 року.

Ці обставини з фактичного боку сторонами не оспорювалася.

Частиною 2 ст. 52 Закону визначено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це НАЗК. Зазначена інформація вноситься до відповідного Єдиного державного реєстру декларацій та оприлюднюється.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1, будучи суб'єктом декларування, порушив вимогич. 2 ст. 52 Закону, а саме не повідомив у десятиденний строк з моменту отримання 17 лютого 2017 року доходу на суму, яка перевищувала 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, а саме, в розмірі 302 082 грн.,про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адмінпорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Посилання ОСОБА_2 на те, що він як суб'єкт другого етапу декларування, який розпочався з 01 січня 2017 року, не був зобов'язаний подавати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані до першого декларування суд оцінює критично, оскільки для відповідних суб'єктів декларування як вимога щодо подачі декларації (ст. 45 Закону), так і обов'язок в частині повідомлення НАЗК про суттєву зміну у майновому стані (ч. 2 ст. 52 Закону) установлено одночасно, тобто з початком роботи системи подання та оприлюднення декларацій для відповідних суб'єктів (для посадових осіб юридичних осіб публічного права - з 01 січня 2017 року), із запровадженням якої згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону для останніх втрачає чинність Закон України «Про засади запобігання і протидії корупції».

З огляду на зазначене, суд відхиляє доводи захисту в цій частині як такі, що не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Припущення про відсутність можливості у ОСОБА_2 подати декларацію через відсутність електронного ключа також не впливають на висновки суду, оскільки вчасне отримання електронного ключа для виконання приписів Закону є обов'язком суб'єкта декларування, натомість даних, які вказували б на те, що для цього ОСОБА_1 мав перешкоди, захистом не подано.

Відповідно до рішення НАЗК від 10 червня 2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій…», яке зареєстроване в Мінюсті 15 липня 2016 року за № 958/29088 (зі змінами від 18.08.2016 року), повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування, передбачені ч. 2 ст. 52 Закону, система подання та оприлюднення для всіх суб'єктів декларування, за виключенням службових осіб, які займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, розпочинається з 01 січня 2017 року.

Крім того, матеріалами справи доведено, що компетентний орган поліції станом на 13 червня 2018 року володів інформацією щодо порушення з боку ОСОБА_2 вимог ч. 2 ст. 52 Закону. Це випливає із пояснень самого ОСОБА_2 від 13 червня 2018 року (а. 11-12), який, не переховуючись від органів поліції, за першою вимогою невідкладно подав вичерпні пояснення з приводу всіх обставин правопорушення, а також із запиту поліції (а. 21). Натомість, матеріали даної справи були скеровані до суду лише 22 серпня 2018 року, судове зсідання було призначено на 12 вересня 2018 року, явка особи, яка притягається до відповідальності, забезпечена не була, хоча судом були вжиті для цього всі можливі заході.

Відтак, при вирішенні питання про відповідальність ОСОБА_2 суд бере до уваги і те, що згідно ст. 38 КУпАП адмінстягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення, проте останнє було виявлено компетентним органом поліції станом на 13 червня 2018 року, тобто на момент розгляду справи, не зважаючи на прийняте судом рішення про зупинення строку на такий розгляд (постанова від 26 вересня 2018 року), закінчився 3-х місячний строк, передбачений ст. 38 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, обставинами, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, - є закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу. Згідно ст. 284 КУпАП справа підлягає закриттю за наявності обставин, передбачених ст. 247 даного Кодексу.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 38, 284, п. 7 ст. 247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 176-2 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: С.І. ДЯЧУК