Справа № 462/4109/17 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 33/783/1463/17 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, її захисника - адвоката Подоляка Б.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 10 листопада 2017 рокупро притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. судового збору у справі.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 визнано винною у тому, що вона, будучи двічі протягом року притягненою до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, 13.08.2017 року о 05 год. 05 хв. у м. Городок, на вул. Янівській, 12, керувала транспортним засобом марки «Mercedes - Benz E 320 CDI», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідала обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому порядку відмовилась у присутності двох свідків, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 10 листопада 2017 року скасувати і направити протокол про адміністративне правопорушення серії БР№092873 від 13 серпня 2017 року з доданими до нього матеріалами Городоцькому ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області для доопрацювання.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_2 покликається на те, що протягом року до 13.08.2017 року вона не піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи за відмову від проходження огляду на такий стан і докази застосування до неї зазначеного стягнення в матеріалах справи відсутні.

Як зазначає ОСОБА_2, 13.08.2017 року вона дійсно була зупинена працівниками поліції і оскільки випадково забула вдома посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на неї було складено протокол про відповідне адміністративне правопорушення. Пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння вона запропонувала у спеціалізованому медичному закладі, однак незважаючи на це на неї було складено протокол про відмову від проходження відповідного огляду.

Заслухавши ОСОБА_2та її захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_2 зазначила, що 13.08.2017 року вона дійсно була зупинена працівниками поліції і оскільки випадково забула вдома посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на неї було складено постанову про накладення адміністративного стягнення від 13 серпня 2017 року серія АР№962068. Коли ж вона запропонувала працівникам поліції дочекатися особи, яка б привезла реєстраційні документи на автомобіль, працівники поліції з невідомих причин заявили, що вона начебто виявляє ознаки алкогольного сп'яніння, а тому пред'явили вимогу пройти огляд. Факт вживання алкогольних напоїв вона заперечила, як заперечила відмову від проходження огляду, однак додала, що такий хотіла проходити у спеціалізованому медичному закладі, незважаючи на що працівниками поліції було складено на неї протокол за відмову від проходження такого огляду.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів, зробив висновок про те, що водієм автомобіля «Mercedes - Benz E 320 CDI», д.н.з. НОМЕР_1,ОСОБА_2 13.08.2017 року о 05 год. 05 хв. у м. Городок, на вул. Янівській, 12, було допущено порушення вимог п.2.5 ПДР України, а саме ухилення особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп'яніння.

Висновок судді підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, які за своїм змістом є логічними та послідовними. Зокрема, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 13 серпня 2017 року серії БР№092873 (а.с.1), 13 серпня 2017 року о 05 год. 05 хв. у м. Городок, на вул. Янівській ОСОБА_2 керувала транспортним засобом марки «Mercedes - Benz E 320 CDI», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідала обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому порядку відмовилась у присутності двох свідків, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.4,5), такі були присутніми, як 13.08.2017 року о 05 год. 20 хв. працівники поліції запропонували водієві автомобіля «Mercedes - Benz E 320 CDI», д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_2 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння в Городоцькій ЦРЛ, на що водій категорично відмовилася у їх присутності. Від будь-яких підписів в протоколі, пояснень, відмовилась та на зауваження працівників поліції не реагувала.

Даними письмовими поясненнями свідків спростовується твердження ОСОБА_2 про те, що вона бажала пройти огляд в спеціалізованому медичному закладі, відтак доводи апеляційної скарги в цій частині не підлягають до задоволення.

Поряд з тим, дії ОСОБА_2 кваліфіковані суддею місцевого суду за ч.3 ст.130 КУпАП, санкцією якої встановлено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з диспозиції вказаної частини статті, суб'єктом правопорушення є особа, яка відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння і яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за вказані дії.

Зі системного аналізу положень КУпАП вбачається, що у разі, коли справа про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомча суду (судді), особа вважається підданою адміністративному стягненню з моменту набрання законної сили рішення, прийнятого суддею (судом) про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення на неї адміністративного стягнення в межах законодавчо встановлених строків.

Таким чином, сам по собі факт складання протоколу про адміністративне правопорушення не може ототожнюватися з фактом притягнення особи до адміністративної відповідальності, а такий стверджується, у разі, якщо справа підвідомча суду, лише рішенням про притягнення особи до адміністративної відповідальності, яке набрало законної сили.

Згідно з долученою до матеріалів справи довідкою, долученою до протоколу працівниками поліції, відносно ОСОБА_2 складено протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, 12 грудня 2016 року серії АП2№119684, та 16 липня 2017 року - серії БР№025261 (а.с.3).

Поряд з тим, як встановлено апеляційним судом, за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, серії АП2№119684 від 12 грудня 2016 року, постановою судді Залізничного районного суду м.Львова від 29 березня 2017 року встановлено ознаки вчинення ОСОБА_2 12 грудня 2016 року о 03 год. 50 хв. у м.Львові на вул.Пекарській, 34, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, однак справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, що стверджується копією постанови судді Залізничного районного суду м.Львова від 29 березня 2017 року (а.с.45) та листом начальника Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Львівській області Пилипенка Р.О. від 28.12.2017 року №11708/41/15/01-2017 (а.с.50).

Поряд з тим, як встановлено у судовому засіданні апеляційним судом, за наслідками розгляду протоколу від 16 липня 2017 року серії БР№025261 судом не прийнято остаточного рішення, в тому числі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази про те, що ОСОБА_2 протягом року до 13 серпня 2017 року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи за відмову від проходження огляду на такий стан.

Ураховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання, що приймаючи рішення про визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, суддя місцевого суду в порушення вимог ст.ст.245, 252 КУпАП у повній мірі не дослідив усі обставини справи, зокрема, чи притягувалася ОСОБА_2 двічі протягом року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, що мало наслідком прийняття поспішних висновків про наявність в діях останньої ознак складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутності в її діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, є слушними.

Поряд з тим, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 13 серпня 2017 року серії БР№092873 (а.с.1), що відповідає вимогам ст.256 КУпАП, викладені у ньому обставини, які не заперечуються самою ОСОБА_2, описані під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд приходить до переконання, що в діяннях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що стверджується наявними у справі належними та допустимими доказами.

Щодо покликань ОСОБА_2 в частині незаконності оскаржуваної постанови у зв'язку із розглядом справи у її відсутності, то, на переконання апеляційного суду, такі доводи не можуть визнаватися підставою для скасування постанови і направлення матеріалів для доопрацювання, а порушені права ОСОБА_2 поновлені шляхом подачі апеляційної скарги та забезпечення участі останньої в апеляційному розгляді.

На підставі викладеного, з урахуванням особи ОСОБА_2, апеляційний суд вважає за необхідне постанову судді першої інстанції змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_2 з ч.3 ст. 130 КУпАП на ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у відповідності до вимог ст.33 КУпАП із урахуванням даних про особ у-правопорушника - у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

Саме такий вид стягнення відповідатиме вимогам ст. 33 КУпАП і буде необхідним й достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_2нових правопорушень.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 10 листопада 2017 року змінити, вважати ОСОБА_2 винною за ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Т.М.Урдюк