Номер справи 703/1056/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Опалинська О.П., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, його захисника адвоката ОСОБА_3, розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

03 квітня 2018 року поліцейським Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 складено протокол серії БД №386876 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_2, відповідно до якого, він 03 квітня 2018 року близько 19 години 15 хвилин по вул. Соборна в м. Сміла Черкаської області, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння, від проходження медичного огляду у встановленому порядку для визначення стану наркотичного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 надав покази, що 03 квітня 2018 року близько 19 години 15 хвилин він керував автомобілем «ВАЗ» та рухався по вул. Соборна в м. Сміла Черкаської області. В цей час його зупинили працівники поліції. Один з працівників поліції підійшов до його автомобіля та не представившись попросив предявити посвідчення водія. Він предявив посвідчення водія працівнику поліції, який взяв його до рук. Працівник поліції знав його в обличчя, оскільки раніше зупиняв вже його, після чого в нього раніше вилучалися з автомобіля наркотичні засоби. Потім він вийшов з автомобіля та підійшов до працівника поліції, який запитав, чому його ще не «посадили». На дане запитання він відповів, що йому обрали запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та з 20 години до 07 години він повинен перебувати вдома. Після цього працівник поліції декілька разів запитував чи є в нього заборонені речовини, на що він відповів, що не має. Потім працівник поліції запропонував йому поїхати до м. Черкаси для проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння, однак він повідомив, що не має часу через ухвалу суду. Він пропонував працівнику поліції зателефонувати слідчому, щоб останній надав дозвіл на виїзд в м. Черкаси, однак йому було відмовлено. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що дійсно подія викладена в протоколі про адміністративне правопорушення мала місце, однак в такому та поясненнях свідків наявні порушення прав ОСОБА_2 При цьому вважає, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на встановлення стану наркотичного спяніння в КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» під страхом зміни обраного його запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, а саме з 20 години по 07 годину, на тримання під вартою. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки в такому зазначений свідок, який не був присутнім під час відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду. Вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена. Просив справу відносно ОСОБА_2 закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надав покази, що йому 03 квітня 2018 року потрібно було поїхати в аптеку, в звязку з чим він попросив свого знайомого ОСОБА_2, в якого був наявний автомобіль. Оскільки вже був вечір, відтак вирішили їхати в аптеку, що розташована в центрі м. Сміла, оскільки в інших районах такі могли бути закриті. Під час руху на автомобілі по вул. Соборна в м. Сміла, їх зупинили працівники поліції. На запитання ОСОБА_2, яка причина зупинки, працівник поліції повідомив, що водій під час керування транспортним засобом був не пристебнутий паском безпеки. Потім працівник поліції попросив ОСОБА_2 надати посвідчення водія. Предявивши посвідчення працівник поліції його вихопив з рук ОСОБА_2 Після цього ОСОБА_2 вийшов з автомобіля, а він залишився у ньому. Він чув, що ОСОБА_2 працівник поліції пропонував поїхати до м. Черкаси для проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного спяніння, однак ОСОБА_2 повідомив, що він відмовляється, оскільки за ухвалою суду йому обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та він повинен з 20 години перебувати вдома. Потім близько 20 години вони поїхали додому.

В судовому засіданні поліцейський Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 надав покази, що точної дати та часу він не памятає під час патрулювання вул. Соборна в м. Сміла Черкаської області, був виявлений водій, який порушував Правила дорожнього руху України, а саме під часу руху на автомобілі не користувався паском безпеки. Під час спілкування з водієм виникла підозра у його перебуванні у стані наркотичного спяніння, оскільки зіниці очей не реагували на світло. Також раніше вказаного водія вже зупиняли на автомобілі, в якому були вилучені наркотичні засоби, в звязку з чим відносно нього було порушено кримінальне провадження. Після виникнення вищевказаної підозри, були запрошені два свідка, в присутності яких ОСОБА_2, на пропозицію проїхати до КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» для проходження медичного огляду на встановлення стану наркотичного спяніння, відмовився, в звязку з чим відносно останнього був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Про те що ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у вищевказаному кримінальному провадженні йому не було відомо. Чи повідомляв ОСОБА_2 про обрання йому такого запобіжного заходу він не памятає. В разі якщо б ОСОБА_2 вказував, що йому обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 20 години, можливо він зателефонував би слідчому для надання дозволу на виїзд в м. Черкаси. ОСОБА_2 неодноразово з місця події телефонував своєму захиснику.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не зявилися, однак в телефонній розмові з секретарем судових засідань ОСОБА_8 повідомили, що в судове засідання вони прибути не можуть, просили справу розглянути без їх участі та врахувати пояснення надані ними під час складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що вказані свідки були повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, в матеріалах адміністративної справи знаходяться їх письмові пояснення, засвідчені їхніми підписами, та приймаючи до уваги, що визначений ст.38 КУпАП трьохмісячний термін накладення адміністративного стягнення, в разі доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, закінчується, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу без їх допиту у судовому засіданні.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, його захисника та свідків, повно та всебічно дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до протоколу БД №386876 від 03 квітня 2018 року про вчинення адміністративного правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2, останній порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Обєктивна сторона ч.1 ст.130 КУпАП виражається у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Таким чином, під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП судом мають бути встановлені дві обставини обєктивної сторони вказаного правопорушення, а саме: керування особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, транспортним засобом та відмова такої від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Під час судового розгляду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 визнав факт керуванням 03 квітня 2018 року о 19 годині 15 хвилин автомобілем «ВАЗ 2104».

Крім того, зазначена обставина підтверджується допитаними в ході судового розгляду показами свідка ОСОБА_5 та поліцейського Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_2 03 квітня 2018 року о 19 годині 15 хвилин по вул. Соборна в м. Сміла Черкаської області дійсно керував автомобілем НОМЕР_1.

Згідно з ч.ч. 2,3,4 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують його увагу та швидкість реакції проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують її увагу та швидкість реакції затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожен випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Відповідно до п. 6 розд. 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року №1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року №1413/27858 та п. 1 ч.3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків, якими не можуть бути залучені працівники національної поліції та особи щодо неупередженості яких є сумніви. Результати такого огляду зазначаються у відповідному акті, дані якого заносяться до протоколу і долучається до нього. Він складається у 2-х примірниках, один з яких вручається водію.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, п. 7 р. 1 відповідної Інструкції та п. 6 ч. 3 Порядку лише той водій транспортного засобу, що відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або при його незгоді з результатами такого огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в закладі охорони здоровя.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в присутності двох свідків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №БД №386876 від 03 квітня 2018 року свідками вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_7, пояснення яких додано до протоколу.

Так, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 додано пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_9.

Таким чином, по-батькові свідка вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, яке записано в поясненні та в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме ОСОБА_7 різниться між собою.

Разом з тим, як вбачається з рукописного тексту, виконаного під поясненням записаним від імені ОСОБА_9, такі записані зі слів та прочитані ОСОБА_7

Враховуючи, що пояснення ОСОБА_9 від 03 квітня 2018 року записані зі слів ОСОБА_7 та такі ним прочитані, відтак суд приходить до висновку, що такі відібрані від ОСОБА_7, який записаний свідком вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №386876 від 03 квітня 2018 року.

Таким чином, суд вважає, що працівником поліції в поясненні від 03 квітня 2018 року по-батькові свідка ОСОБА_7 помилково зазначено як Іванович, при цьому така помилка жодним чином не спростовує вини ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інших підстав визнання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №386876 від 03 квітня 2018 року та письмових пояснень ОСОБА_7 від 03 квітня 2018 року недопустимими доказами матеріали справи не містять.

Таким чином, суд приходить до беззаперечного висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД №386876 від 03 квітня 2018 року та письмові пояснення ОСОБА_7 від 03 квітня 2018 року є допустимими доказами, та повинні бути враховані під час вирішення даної справи.

На підставі вищевикладеного, суд не приймає до уваги доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД №386876 від 03 квітня 2018 року є недопустимим доказом.

Отже, ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в присутності двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, як цього вимагає чинне законодавство України.

Крім того, будучи допитаним під час судового розгляду свідок ОСОБА_5 надав покази, що він 03 квітня 2018 року перебуваючи в автомобілі «ВАЗ», яким керував ОСОБА_2, після його зупинки та спілкуванні останнього з працівниками поліції, чув як останні пропонували ОСОБА_2 проїхати до КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» для проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного спяніння, на що останній відмовився.

Також, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №386876 від 03 квітня 2018 року, в ньому ОСОБА_2 власноручно написав пояснення наступного змісту: «Я, ОСОБА_2 03 квітня 2018 року близько 19 години 15 хвилин керував автомобілем НОМЕР_2, від проходження в медичному закладі медичного огляду на стан наркотичного спяніння відмовляюсь».

Таким чином, суд приходить до беззаперечного висновку, що поліцейським Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 дотримані вимоги чинного законодавства щодо огляду ОСОБА_2 на стан наркотичного спяніння.

Як зазначила під час судового розгляду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, відмова від проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного спяніння в КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер», що розташований в м. Черкаси, була викликана обранням йому судом запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відповідно до якого він з 20 години по 07 годину повинен знаходитися вдома, при цьому він повідомляв про такі обставини працівникам поліції та просив зателефонувати слідчому для отримання дозволу на виїзд в м. Черкаси.

Зазначені покази особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, підтвердив під час судового розгляду свідок ОСОБА_5

Разом з тим, вищевказані підстави відмови від проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного спяніння в КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер», що розташований в м. Черкаси, не можуть бути визнані поважними.

Так, відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Як встановлено під час судового розгляду, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 у кримінальному провадженні відносно нього обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною відлучатися з місця проживання з 20 години по 07 годину.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №386876 від 03 квітня 2018 року, часом вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП являється 19 година 15 хвилин.

Зазначена обставина особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 не заперечується.

Доказів, неможливості в період з 19 години 15 хвилин до 20 години 00 хвилин пройти в КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» медичний огляд для встановлення стану наркотичного спяніння та повернутися до місця відбування запобіжного заходу, матеріали справи не містять.

Крім того, відповідно до чинного КПК України, підозрюваний, обвинувачений, якому обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, має можливість відлучатися з місця проживання з дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Як зазначила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 під час судового розгляду, він просив працівників поліції зателефонувати слідчому та отримати йому дозвіл на виїзд в м. Черкаси для проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного спяніння, однак останні йому відмовили.

Разом з тим, чинним КПК України передбачено отримання дозволу на порушення покладених на підозрюваного, обвинуваченого обовязків від слідчого саме вказаними особами, та жодним чином не працівниками поліції за таких.

При цьому, як зазначив під час судового розгляду поліцейський Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4, порушник ОСОБА_2 в ході складання матеріалів щодо вчинення ним адміністративного правопорушення спілкувався за допомогою мобільного телефону з захисником ОСОБА_3

Зазначені обставини особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його захисником не заперечуються, в звязку з чим суд вважає, що такі відповідають дійсності.

Таким чином, ОСОБА_2, якому обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, будучи особисто зацікавленим у встановленні його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та маючи захисника, консультацію якого отримував безпосередньо після пропозиції працівника поліції пройти медичний огляд для встановлення стану наркотичного спяніння, мав беззаперечну можливість отримати дозвіл у слідчого на виїзд до м. Черкаси у час, в який він повинен був перебувати за місцем проживання, як самостійно, шляхом здійснення телефонного дзвінка з мобільного телефону, так і через свого захисника адвоката ОСОБА_3

Разом з тим, вищевказаних дій не виконав, що свідчить про незацікавленість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 проходити медичний огляд для встановлення стану наркотичного спяніння.

Про таку незацікавленість ОСОБА_2 також свідчить відсутність будь-яких заперечень, як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і під час судового розгляду, щодо вживання ним наркотичних засобів.

Крім того, як вбачається з рукописного тексту виконаного ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №386876 від 03 квітня 2018 року, він про наявність поважних причин відмови від проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного спяніння не зазначає.

Суд має зазначити, що відвідування лікувального закладу є поважною причиною порушення зобовязання покладеного на підозрюваного, обвинуваченого в разі обранні щодо нього запобіжного заходу.

Також, як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, така не містить норми, яка б передбачала звільнення особи від адміністративної відповідальності, в разі наявності поважних причин відмови водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Отже, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується дослідженими під час судового розгляду допустимими доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №386876 від 03 квітня 2018 року, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 03 квітня 2018 року, відповідно до яких, ОСОБА_2 03 квітня 2018 року на пропозицію працівника поліції відмовився від проходження огляду для визначення стану наркотичного спяніння; показами поліцейського Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5 допитаних в судовому засіданні, відповідно до яких, 03 квітня 2018 року ОСОБА_2 керував автомобілем «ВАЗ», після чого від проходження огляду для визначення стану наркотичного спяніння відмовився.

Згідно довідки начальника Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, яка міститься в матеріалах адміністративної справи, ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП протягом року не притягувався.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, особа ОСОБА_2 була встановлена відповідно до посвідчення водія серії ВАА №369669, в звязку з чим суд приходить до висновку про наявність такого у порушника.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, який вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вважаю, що для його перевиховання, стимулювання поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, достатнім є накладення стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі передбаченому законом з позбавленням права керування транспортними засобами, також суд враховує, що альтернативи відповідному стягненню, за вчинення даного правопорушення закон не передбачає.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 266, 283, 284 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року №1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року №1413/27858, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, -

постановив:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Строк предявлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя О.П.Опалинська