Справа № 234/9589/18
Провадження № 3/234/2099/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Літовки В.В.,

секретар Білоусова М.А., за участю прокурора Глієвого А.О., особи яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2,

розглянувши матеріали адміністративної справи про адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Роздолля Олександрівського району Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого АДРЕСА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Як видно із адміністративного протоколу, ОСОБА_2 звільнений зі служби в поліції з 02.06.2017 року на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області №256 о/с, будучи суб'єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» відповідно до підпункту «з» п.1 ч.1 ст.3 цього Закону.

ОСОБА_2, який припинив діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави, зобов'язаний був подати декларацію суб'єкта декларування, згідно абзацу 2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», наступного року після припинення діяльності в установленому частиною першою цієї статті порядку за минулий рік за формою, що визначає НАЗК до 1 квітня 2018 р. шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК.

Однак як встановлено перевіркою, ОСОБА_2 лише 11.06.2018р. о 23 годині 33 хв., перебуваючи за адресом м. Краматорськ, вул. Велика Садова, 70-5, подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, декларацію суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави, чим порушив вимоги фінансового контролю.

Посадова особа вважає, що ОСОБА_2 умисне вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 не визнав себе винним та суду пояснив, що він після звільнення з органів внутрішніх справ повинен подати декларацію за 2017 р. до 1 квітня 2018 р. про що йому повідомили у березні 2018 р. колишні колеги по роботі. 27 березня 2018 р. у ПАТ ПриватБанк він отримав ключ від електронно-цифрового підпису та в цей же день намагався відправити електронну декларацію, але не зміг зайти у Єдиний державний реєстр декларацій. 30 березня у ПАТ ПриватБанк він отримав ще один ключ від електронного підпису. Однак не зміг зайти у ЄДРД. Не зміг він зайти у реєстр і 7 квітня 2018 р. Тільки 11.06.2018р. він заповнив декларацію та відправив уРеєстр. У нього не було та не має майна рухомого та не рухомого, яке підлягає декларації. Ухилитися він подання декларації він не мав наміру, а не зміг відправити своєчасно до 1 квітня з тих причин, що не міг зайти на сайт НАЗК, щоб відправити декларацію. Він надає суду електронну переписку з ПАТ ПриватБанк на підтвердження того, що він отримував ключ електронний, та з НАЗК, що звертався за технічною допомогою,

Прокурор Краматорської місцевої прокуратури Донецької області у судовому засіданні наполягав на притягненні ОСОБА_2 до відповідальності за ч.1ст.172- 6 КУпАП, вина якого підтверджується у судовому засіданні доказами.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній доказами в їх сукупності, суд, керуючись принципом верховенства права, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з цим, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, суди зобов'язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією, Конвенцією ООН проти корупції / Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року /, Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією / Страсбург, 27 січня 1999 року /, додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією / Страсбург, 15 травня 2003 року /, законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ, КУпАП, іншими нормативно - правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідно до наказу Головного Управління Національної поліції в Донецькій області № 10о/с від 07 листопада 2015 року ОСОБА_2 прийнято на службу та призначено на посаду оператора служби «102» Краматорського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області.

10.05.2016р. наказом Головного Управління Національної поліції в Донецькій області № 108 о/с ОСОБА_2 призначено на посаду помічника чергового сектору моніторингу Краматорського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області.

01.06.2017 року наказом ГУНП в Донецькій області № 254 о/с сержанта поліції ОСОБА_2 - помічника чергового сектору моніторингу Краматорського відділу поліції, звільнено зі служби в поліції відповідно до розділу V11 Закону України «Про Національну поліцію за п.7 ч.1 ст. 77 ( за власним бажанням) з 02 червня 2017 р.

Відповідно до підпункту «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема поліцейські.

Таким чином, займана ОСОБА_2 посада відноситься до суб'єктів, на яких поширюється дія Закону України « Про запобігання корупції ».

Особи, які припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, згідно абзацу 2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», зобов'язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства. Порядок інформування Національного агентства про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, а також про суттєві зміни у майновому стані, визначаються Національним агентством.

Частиною 1 ст.172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларацію суб'єкта декларування, який припинив діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням /проступком/ визнається протиправна, винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За правилами ст. ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Склад правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, оскільки обов'язковим елементом об'єктивної сторони є умисна дія - умисне несвоєчасне подання без поважних причин декларації.

Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, зобов'язаний довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне, або неподання декларації.

При цьому, суб'єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Такий висновок підтверджується і п. 2 роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, згідно з яким суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 01.06.2017 року наказом ГУНП в Донецькій області № 254 о/с звільнено з посади - помічника чергового сектору моніторингу Краматорського відділу поліції відповідно до розділу V11 Закону України «Про Національну поліцію за п.7 ч.1 ст. 77 ( за власним бажанням) з 02 червня 2017 р.

Тобто, з 02.06.2017 р. ОСОБА_2 припинив діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави, та зобов'язаний був подати декларацію суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави, до 1 квітня 2018 р. шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік - 2017 р. за формою, що визначається Національним агентством.

У судовому засіданні ОСОБА_2 не визнав себе винним, посилається на те, що він намагався подати електронну декларацію 27.03., 30.03. та 31.03. 2018 р. за 2017 р. , але не зміг зайти у Реєстр НАЗК. Він звертався з заявою до НАЗК за технічною підтримкою та намагався подати декларацію за 2017 р. до 1 квітня, але не зміг зайти у Реєстр. Він не ухилявся від подання декларації. Майна, яке підлягає декларуванню ні він, ні дружина не мали і не мають, а тому йому нічого приховувати. Електронною перепискою, яка долучена до справи , ОСОБА_2 з ПАТ ПриватБанк, підтверджується, що останній отримав електронний ключ від цифрового електронного підпису у березні 2018 р., з НАЗК, що звертався за технічною допомогою.

З аналізу дослідженого в судовому засіданні протоколу №-19 від 26 червня 2018 року про, нібито, вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172- 6 КУпАП, слідує, що оперуповноважений Донецького управління ДВБ Національної поліції України, ОСОБА_3, викладаючи суб'єктивну й об'єктивну сторони правопорушення, у порушення вказаних вище вимог Закону, не зазначив на наявність у останньої умислу на вчинення інкримінованих йому дій, тобто не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив / корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо/ та мета інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення, а також час та місце його вчинення.

При цьому, прокурором у судовому засіданні не надано жодних доказів на підтвердження умислу ОСОБА_2 на вчинення зазначеного правопорушення, зокрема, наявність у нього відповідного корисливого або іншого особистого чи інтересів третіх осіб, чи клопотань про витребування відповідних доказів не заявляв.

До матеріалів справи долучений рапорт ОСОБА_2 на ім'я начальника ГУ НП в Донецькій області з якого видно, що ОСОБА_2 ознайомлений з вимогами ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», зобов'язаний виконувати вимоги вищевказаного закону. Але на вказаному рапорті відсутня дата його написання, що викликає сумнів, що він був написаний до виявлення вказаного адміністративного правопорушення у відношенні ОСОБА_2

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов'язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04 листопада 1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не було доведено в законному порядку.

Відсутність наміру ухилитися від обов'язку щодо подання декларації за 2017р. підтверджується і тим фактом, що ОСОБА_2 отримав у ПАТ ПриватБанк електронний ключ та 27.03., 30.03., 31.03., 07.04. 2018 р. намагався зайти у Реєстр НАЗК. Тільки 11 червня 2018 року подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну декларацію за 2017 рік, з якої видно, що у останнього та його дружини відсутнє будь яке майно, яке необхідно декларувати.

Крім того, у відповідності з ч.3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стяґнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 2512, 252, 280 КУпАП, а також з урахуванням вимог п.7 ст. 247, ст. 38 КУпАП та роз'яснень ВССУ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією», для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення.

Якщо на початок розгляду справи в суді закінчилися строки встановлені ст.38 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.

При цьому, якщо строки притягнення особи до адміністративної відповідальності закінчились на момент розгляду справи у суді, то або суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявність у його діях складу правопорушення, спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, , чи належить особа до субєктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона у його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі.

Судом встановлено, що правопорушення було виявлено 19.03.2018 р. , що підтверджується повідомленням про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації ОСОБА_2 за 2017р., направленої начальником ГУ НП в Донецькій області на адресу управління з питань запобігання корупції та проведення люстрації Національної поліції України ( а.с.-33)

Протокол складено 26.06.2018 р. у відношенні ОСОБА_2 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП ., тобто поза межами щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_2 діяв умисно, усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

За таких обставин, суд приходить до переконання про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо останньої підлягає закриттю на підставі п. 1ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 10, 11, 247, 283-285, 287 КУпАП України, ч. 1 ст. 45 Закону України « Про запобігання корупції », суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: