04.01.2018 227/3037/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2018 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Левченко А.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення по справі № 227/3037/17 про притягнення ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення по справі, в якій просив:

винести додаткове рішення по справі №227/3037/17 від 25.09.17 р., яким визнати вину Новодонецького голови ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25.09.2017 року визнана вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2012-3 КУпАП, а провадження по справі закрито у звязку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Однак, постанова була скасована Апеляційним судом Донецької області в частині визнання вини ОСОБА_2 Але вважає, що відсутність рішення суду про визнання вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення з одночасним закриттям справи в порядку ст. 38 КУпАП не дає однозначно тлумачити судове рішення в ході його застосування.

Судом встановлено, що постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25.09.2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП; провадження по адміністративній справі закрито у звязку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

29 вересня 2017 року захисник ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької обаласті з апеляційною скаргою на постанову суду від 25.09.2017 року, в якій просив скасувати постанову суду, а справу закрити.

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 25.10.2017 року, яка набрала законної сили того ж дня, постановлено апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, діючого в інтересах особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, задовольнити, а постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25 вересня 2017 року відносно ОСОБА_2 скасувати; провадження по справі відносно ОСОБА_2 закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник просить застосувати положення статті 270 ЦПК України, якою передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430цього Кодексу.

Однак, вказана норма стосується лише справ, що розглядались в порядку цивільного судочинства.

За статтею 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Так, законодавством України передбачено, що захищати права і свободи особа має право у спосіб, передбачений законом.

Згідно приписів частини першої статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Заявник ставить питання про ухвалення додаткового рішення у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП, яким не передбачено такої можливості.

Оскільки розгляд справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП проводився за правилами, передбаченими Кодексом України про адміністративні правопорушення, то не вбачаю можливості ухвалення додаткового рішення у цій справі за нормами КУпАП.

Враховуючи наведене, вважаю, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки розгляд такої заяви у спосіб, запропонований останнім, не передбачено чинним законодавством.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,246 КУпАП, суд - ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення по справі № 227/3037/17 відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Левченко

25.09.17