АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справа №648/728/18 Головуючий у першій інстанції Кусік І.В.
Провадження № 33/791/269/18 Доповідач Базіль Л.В.
Категорія справи ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області в складі судді Базіль Л.В., секретар Павловська Ю.О., за участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Білозерського районного суду Херсонської області від 25 травня 2018 року постановлену у адміністративній справі за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Білозерського районного суду Херсонської області від 25 травня 2018 року визнано ОСОБА_2 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та його піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 352,40 грн.

На вказану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати постанову, закривши провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що судовий розгляд відбувся за його відсутності, копію постанови отримав лише 11.06.2018 року, що стало наслідком подання ним апеляційної скарги поза межами строку на апеляційне оскарження, які він пропустив вважає з поважних причин.

Постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною, рішення по справі винесена з порушенням його права на судовий захист. Посилання суду на ті обставини, що апелянт у відповідності до ст.268 КУпАп був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи є безпідставними, оскільки суд направляв судові повістки за іншою адресою.

Звертає увагу, що в судовому рішенні не тільки його адреса не вірно зазначена, а не вірно вказаний номерний знак транспортного засобу. За таких обставин вважає, що посадова особа, що складала протокол про адміністративне правопорушення відносно нього не дотрималася вимог, передбачених ст.256 КУпАп, а тому протокол, до якого внесені недійсні дані не може бути належним доказом по справі. На дані обставини щодо порушення його прав на захист при складенні протоколу судом не було звернута увага, а апелянт який не був належним чином повідомлений про час та день розгляду справи був позбавлений участі в судовому засіданні, тим самим позбавлений можливості захищати свої права та свободи при розгляді справи по суті.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав подану ним апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновків про те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП - постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Із матеріалів справи вбачається, що судовий розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_2, а висновок суду на те, що останній ухиляється від отримання судових повісток та свідомо ухиляється від явки до суду є необгрунтованим.

Суд дійсно неодноразово викликав ОСОБА_2 до суду на розгляд справи, однак поштова кореспонденція поверталася до суду без вручення адресату з відміткою » за не запитом». Як вбачається із копії паспорта ОСОБА_2 долученого ним до апеляційної скарги він зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 (а.с.30), судові повістки суд направляв за адресою АДРЕСА_1. Клопотання ОСОБА_2 надіслане до суду 03.04.2018 року про відкладення розгляду справи у зв'язку з його виїздом за межі області зумовлене сімейними обставинами суд залишив без задоволення.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що у суду першої інстанції не було підстав вважати, що ОСОБА_2 ухиляється від отримання судових повісток та ухиляється від явки до суду.

Зважаючи на те, судовий розгляд справи відбувся без ОСОБА_2, копію постанови останній отримав лише 11 червня 2018 року, тобто поза межами десятиденного строку встановленого для оскарження постанови судді, апеляційний суд дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження слід поновити, як такий, що пропущений з поважних причин.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність постанови суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Матеріли справи свідчать, що судовий розгляд справи в суді І інстанції проводився без участі ОСОБА_2 При цьому висновок суду про ухилення останнього від явки до суду є необгрунтованим з вище зазначених підстав, а тому суд апеляційної інстанції вважає, що судом порушено право на захист ОСОБА_2, оскільки доводи останнього в судовому засіданні не досліджувались, що вплинуло на прийняте судом рішення.

Постановлюючи рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП суд першої інстанції виходив з того, що вина останнього у скоєному підтверджується протоколом про адміністратвне правопорушення серії БД № 078860 від 07.03.2018 року, поясненнями свідків та доданими до протоколу матеріалами, в тому числі диском з відеозапису відмови ОСОБА_2 від проходженя медичного огляду на стан алкогольного спяніння в присутності двох свідків.

Проте, погодитися з такими висновками районного суду не можна за таких підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07.03.2018 року серії БД № 078860, ОСОБА_2 07.03.2018 року о 17 год. 25 хв. на автодорозі Одеса- Мелітополь - Новоазовськ 218 км керував транспортним засобом HYUNDAI IX 35, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: порушення мови, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

До протоколу додаються пояснення двох свідків, рапорт.

Із пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 07.03.2018 року вбачається, що ці пояснення виготовленні на спеціальному бланку, мають однотипні машинописні пояснення, із яких слідує, що ОСОБА_2 07.03.2018 року о 17 год. 35 хв. на місці зупинки транспортного засобу було запропоновано продути алкотестер «Драгер», на що він відмовився. Після цього йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп'яніння в найближчому лікарняному закладі на що він також відмовився (а.с.3)

З наведеного вбачається, що вказані пояснення свідків не відповідають даним протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер».

Вказані обставини свідчать про невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАп, матеріалам справи про адміністративне правопорушення та вимогам ст.256 КУпАП.

Суд першої інстанції при розгляді адміністративної справи на зазначене уваги не звернув, маючи розбіжності між поясненнями свідків та даними протоколу про адміністративне правопорушення, не усунув їх у законний спосіб, самостійно коригував фабулу правопорушення, зазначивши про те, що ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння із застосуванням алкотестера на місці зупинки або проїхати в лікарню відмовився в присутності двох свідків, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу ( за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувавчення перед незалежним судом, а навпаки вона захищається від висунутого проти нього обвинувачення, яке по суті, судом підтримується), про що наголошується в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Карелін проти Росії".

Таким чином при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КупАп суд першої інстанції не дотримався вимог ст.245,252 КУпАП про всебічне, повне та об'єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, а його висновок про доведенність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП не відповідає обставинам справи.

За наведених обставин постанова судді Білозерського районного суду Херсонської області від 25 травня 2018 року відносно ОСОБА_2 не може вважатися законною і обгрунтованою, а тому підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі відповідно до п.7 ст.247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених ст.38 цього Кодексу. За вказаних обставин апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Білозерського районного суду Херсонської області від 25 травня 2018 року. задовольнити

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 25 травня 2018 року відносно ОСОБА_2 скасувати, закривши провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.7 ч.1ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Херсонської області Л.В. Базіль