АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/6/18 Головуючий у І-й інстанції - Гончаренко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою провадження щодо:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, приватного підприємця, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП, закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

При обставинах, зазначених в оскаржуваній постанові, суд дійшов висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_3 порушень п.10.1 Правил дорожнього руху України, мотивуючи тим, що зіткнення між автомобілями відбулося в той час коли водій ОСОБА_3 здійснював на перехресті поворот ліворуч, а водій ОСОБА_2, що слідувала позаду, виконувала заборонений маневр обгону останнього, а тому водій ОСОБА_3 повинен був пересвідчитись у безпечності своїх дій лише в напрямку його руху та напрямку на який він мав мету змінити свою траєкторію, і він не мав можливості передбачити поведінку іншого водія, яка виїхала на зустрічну смугу для руху маршрутних транспортних засобів та здійснювала його обгін на перехресті.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Просить постанову скасувати, визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП та накласти на нього адміністративне стягнення.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначила, що дана постанова є незаконною, винесена з грубим порушенням законодавства, а також судом не було забезпечено рівних прав та можливостей в збиранні та наданні доказів усім сторонам процесу. Суд помилково вказує, що ОСОБА_2 керуючи автомобілем «MitsubishiASX» д/н НОМЕР_4 здійснювала обгін автомобіля «MitsubishiLancer» д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3, так як зазначене не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_2, здійснювала поворот вліво знаходячись на корпус позаду машини автомобіля під керуванням ОСОБА_3, а в свою чергу останній мав би передбачити, що ОСОБА_2 може продовжити рух як прямо, так і ліворуч, а тому ОСОБА_3 був зобов'язаний, здійснюючи зміну напрямку руху вліво, пересвідчитися в його безпечності. Також судом не проаналізовано характер пошкоджень обох автомобілів, а лише пошкоджень одного автомобіля, а саме «MitsubishiLancer» під керуванням ОСОБА_3, що стало підставою для суб'єктивної, а не об'єктивної оцінки судом доказів. Щодо порушення рівних прав та можливостей в збиранні та наданні доказів усім сторонам процесу ОСОБА_2 зазначила, що судом було відмовлено у задоволенні клопотань сторін, а саме: у допиті додаткових свідків та проведенні автотехнічної експертизи, що є грубим порушенням норм законодавства.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його захисник Позняков В.С. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, постанову судді першої інстанції, вважали законною та обґрунтованою, просили залишити її без змін. Вказували на те, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши ОСОБА_2 та її захисників адвокатів Патика А.В. і Помінова О.В., які підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_3 та його адвоката Познякова В.С., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, допитавши свідка, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова судді скасуванню з винесенням нової постанови з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Однак, апеляційним переглядом встановлено, що суд першої інстанції, належним чином не з'ясував обставини щодо вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП., оскільки викладені в постанові висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_3 порушень п. 10.1. Правил дорожнього руху є хибними і такими, якіне ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП.

Проаналізувавши зміст постанови суду першої інстанції, апеляційний суд встановив, що закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, суд обґрунтував своє рішення, відсутністю можливості у ОСОБА_3 передбачити поведінку іншого водія, у зв'язку з тим, що останній розраховуючи на виконання водієм ОСОБА_2 Правил Дорожнього руху ( п.1.4) повинен був перед зміною свого напрямку ліворуч пересвідчитись тільки у безпечності своїх дій лише в напрямку його руху та у напрямку на який він мав мету змінити свою траєкторію.

При цьому, суд першої інстанції, вважаючи недоцільним проведення експертного дослідження обставин ДТП та виклику додаткових свідків, прийшов до висновку про достатність кількості інформації і доказів наявних в матеріалах справи для розгляду справи по суті та прийняття об'єктивного та обґрунтованого рішення по ній. Між тим, одночасно, суд також посилається на вимоги ст. 62 Конституції України, вказуючи на недоведеність вини особи, що суперечить один одному висновку.

Враховуючи наведене, вважаю вказані висновки суду першої інстанції необґрунтованими, хибними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки такі висновки суду є суперечливими і не ґрунтується на доказах, що містяться в матеріалах справи.

Як встановлено матеріалами справи, водію ОСОБА_3 інкримінується порушення, вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України, котре виразилося в тому, що він перед початком руху не переконався в безпеці свого маневру, внаслідок чого, здійснюючи поворот наліво, скоїв зіткнення з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_2, яка рухалася в попутному напрямку здійснюючи обгін по зустрічній полосі громадського транспорту, і відносно якої також було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення пунктів 1.3, 1.5, 14.6 (а) ПДР, та кваліфіковані її дії за ст. 124 КУпАП.

Згідно вказаного вище п.10.1 Правил Дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Крім того відповідно до п.1.3 цих Правил, учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно виконувати вимоги Правил, а також бути взаємно ввічливими та за п.1.5, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Проте, за поясненнями ОСОБА_2, яка керуючи своїм автомобілем рухалася в цій же смузі в колоні позаду, у тому числі і автомобіля, керованого ОСОБА_3, фактично не заперечуючи факту виїзду її на зустрічнусмугу, зазначила, що водій ОСОБА_3 завчасно не включив повороту наліво, і оскільки перед нею, у тому числі і автомобіль під керуванням ОСОБА_3 не повертав на ліво вона виїхала із колони на зустрічну смугу для здійснення повороту наліво і в цей час водій ОСОБА_3 здійснював маневр повороту, в зв'язку з чим відбулося зіткнення, можливості уникнути зіткнення у неї не було.

ОСОБА_3 також не заперечує, що він здійснював маневр повороту ліворуч, однак наполягає, що він завчасно включив поворот і впевнився в ліве заднє дзеркало у безпеці свого маневру.

Однак за поясненнями свідка ОСОБА_12, наданими ним у судовому засіданні апеляційного суду, слідує, що він рухаючись по вул. Паторжинського на вул. Гагаріна та вул. Академіка Чекмарова перед світлофором зупинився і бачив як водій ОСОБА_3 перед світлофором замешкався, розмовляв по телефону, включив поворот наліво, і в цей момент водій ОСОБА_2 об'їжджала автомобіль водія ОСОБА_3 з включеним поворотом наліво на вул. Паторжинського, а водій ОСОБА_3 продовжуючи розмову по телефону також здійснював поворот наліво не впевнившись в безпеці з лівої сторони, і відбулося зразу зіткнення їх автомобілів, обоюдна їх вина.

Вищезазначені пояснення водія ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_12 є логічними, послідовними, детально відображають обставини ДТП і в повному обсязі узгоджуються з даними, які містяться в матеріалах справи.

Разом з тим, факт порушення водієм ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху України (п.1.3, п.1.5, п.10.1), в повному обсязі підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення; схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП.

Розташування на схемі автомобілів, локалізація їх пошкоджень об'єктивно свідчать про те, що водій ОСОБА_3 почав маневр наліво не впевнившись в безпеці свого руху, в результаті чого відбулося зіткнення автомобілів.

Посилання і ствердження водія ОСОБА_3 і його захисника, а також і висновок суду першої інстанції, що на нього обов'язок переконатися у безпечності своїх дій не розповсюджувався на транспортні засоби, які рухалися зліва позаду нього,і він не повинен був впевнитись в безпеці з боку руху водія ОСОБА_2, оскільки вона рухалася по смузі громадського транспорту, по якій не мала права рухатися, є хибними, і такими, що не відповідають дійсності, оскільки відповідно вказаного пункту Правил Дорожнього руху (п.10.1), у будь якому разі кожний водій зобов'язаний переконатися, що будь яка зміна напрямку руху буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху впевнитися у тому числі і з боку руху транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2, не вдаючись в обговорення доведеності і наявності її вини в порушенні Правил дорожнього руху, які їй також інкримінувались, так як це виходить за межі даного провадження.

Таким чином, даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення уповноваженою особою факту порушення водієм ОСОБА_3, вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинному зв'язку з наслідками ДТП - спричинення пошкоджень транспортним засобам та кваліфікується за ст. 124 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Посилання ОСОБА_3 на те, що зіткнення відбулося також і з вини водія ОСОБА_2, яка виїхала на зустрічну смугу громадського транспорту само по собі не спростовує вказаних висновків, а встановлення її долі вини у даному ДТП, виходить за межі цього провадження, тому дані обставини не перевіряються і не встановлюються, оскільки відповідно до вимог ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення та лише щодо особи, на яку його складено, а тому дотримання водієм ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України, та встановлення її вини в даній ДТП, безумовно не може бути предметом дослідження в межах розгляду справи про притягнення водія ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Надані сторонами Висновки експертного дослідження за результатами проведення дослідження обставин ДТП №10.1/074-Д від 24.11.2017 року та № 7/10.1/87 від 7.12.2017 року не беру до уваги, оскільки вважаю їх не об'єктивними, складеними не у відповідності вимогам ст. 273 КУпАП, за копіями документів, а не за оригіналами, тому у розумінні вимог ст. 251 КУпАП не можуть вказані висновки слугувати належними і допустимими доказами.

Встановлені і дослідженні та перевірені вище вказані докази і обставини є достатніми для розгляду справи по суті та прийняття об'єктивного та обґрунтованого рішення по ній.

Таким чином, апеляційним переглядом встановлено, що 03 вересня 2017 року, о 13 годині 55 хвилин, водій ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_3, рухався на перехресті пр. Гагаріна та вул. Паторжинського в м. Дніпрі, де, повертаючи ліворуч не переконався в безпечності свого маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi АSX», д/н НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_2, чим порушив пункти 1.3, 1.5, 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена, а його дії слід кваліфікувати за ст. 124КУпАП, як порушення Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а відтак, постанова судді районного суду підлягає скасуванню, з винесенням нової постанови, якою ОСОБА_3 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, виходжу з вимог ст. 38 КУпАП, якою передбачено строк накладення стягнення три місяці з моменту скоєння ДТП, яке мало місце 03 вересня 2017 року, а оскільки на момент прийняття даної постанови такий термін сплив, тому, вважаю необхідним на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрити у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись п. 7 ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- частково задовольнити.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2017 року, якою адміністративну справу у відношенні ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП провадженням закрито за відсутністю в його діях складу правопорушення - скасувати.

Винести нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду даної справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Кононенко