Справа № 347/1338/18
Провадження № 33/779/435/2018
Категорія ст. 173 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М. І.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, за участю ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, разом із заявою про поновлення строку, на постанову судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 07.08.2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительку АДРЕСА_1,

визнано винуватою та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн.

Цією ж постановою стягнуто судовий збір, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати як незаконну та необґрунтовану, та закрити провадження по справі. В клопотанні про поновлення строку апелянт посилається на те, що постанову суду вона отримала лише 21.08.2018 року, про час розгляду справи її не повідомляли, що є порушенням її прав, передбачених ст. 268 КУпАП України, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження належить поновити. Вважає, що суддя не повно з'ясував всі обставини справи, не встановив правовідносини, які виникли між сторонами конфлікту, дійшов висновку про її винуватість виключно на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, інших доказів судом не досліджувалось, сторін конфлікту не допитувалось. Апелянт стверджує, що 21.05.2018 року конфлікту із сусідами у неї не було, сусідів в цей день вона не бачила взагалі.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 вчинила дрібне хуліганство. Правопорушення вчинено за наступних обставин: 21.05.2018 року о 21-00 хв. в с. Нижній Березів Косівського району, ОСОБА_2 вчинила дрібне хуліганство, а саме конфлікт із сусідом ОСОБА_3.(а.п. 7-8).

В судове засідання з'явилась ОСОБА_2, якій роз'яснені права, передбачені ст.268 КУпАП, ОСОБА_3, роз'яснені права, передбачені ст. 269 КУпАП. Клопотань не заявлено.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги, просила постанову суду скасувати;

- ОСОБА_3 просила постанову судді залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апелянта, доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження належить поновити, апеляційну скаргу - задовольнити, постанову суду - скасувати, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Даних про те, що ОСОБА_2 була належним чином повідомлена судом першої інстанції про час розгляду справи 07.08.2018 року, матеріали справи не містять, як й не містять повідомлення щодо ОСОБА_3

В матеріалах справи взагалі не міститься жодного повідомлення про виклик учасників процесу до суду.

Одним із доводів клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження, було саме те, що її не було сповіщено судом про час розгляду справи, що є слушним. Також ОСОБА_2 зазначила, що копію постанови вона отримала лише 21.08.2018 року.

Оскільки ОСОБА_2 не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про існування постанови їй стало відомо 21.08.2018 року, постанова суду першої інстанції як незаконна підлягає скасуванню, у зв'язку із тим, що ОСОБА_2 була позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом права, зокрема ст. 268 КУпАП, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

Дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши їх у сукупності, доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження належить поновити, постанову суду - скасувати та прийняти нову, якою провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого їй правопорушення.

Так, згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Про вчинення адміністративного правопорушення у відповідності до ч. 1 ст. 254 КУпАП складається протокол, який відповідно до ст. 251 КУпАП є одним з джерел доказів в справі про адміністративне правопорушення. До інших відносяться пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інші.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №064034 від 22.05.2018 року, складеного уповноваженою на те особою - працівником поліції, суть адміністративного правопорушення викладена наступним чином: «ОСОБА_2 21.05.2018 року близько 21-00 хв. в с. Нижній Березів Косівського району, вчинила дрібне хуліганство, а саме конфлікт із сусідкою ОСОБА_3, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП» (а.п. 1).

З наведеного вбачається, що ОСОБА_2 інкримінується вчинення дрібного хуліганства.

Проте, відповідно до ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому такі дії мають вчинятися безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до дестабілізації стану суспільства.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян.

Протокол, є актом обвинувачення, й повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП.

Між тим, в протоколі взагалі не зазначено, яким чином був порушений громадський порядок і спокій громадян, не вказані свідки, а в якості потерпілого зазначено ОСОБА_4, в той час як з пояснень ОСОБА_2 вбачається, що провокування конфлікту відбувалось з боку сина ОСОБА_3 - ОСОБА_5.

Так, ОСОБА_2 в своїх поясненнях, що містяться безпосередньо у протоколі про адміністративне правопорушення від 22.05.2018 року, зазначила наступне: «Я нічого не провокувала і ніяких конфліктів не вчиняла, ОСОБА_5 сам чіплявся до мене» (а.п. 1).

У подальших своїх пояснення, наданих працівникам поліції цього ж дня - 22.05.2018 року, що містяться на окремому аркуші, ОСОБА_2 повідомила, що: 21.05.2018 року вона цілий день перебувала у власному господарстві, її сусідами є родина ОСОБА_5, з якими вона має тривали неприязні стосунки. Додала, що того дня син родини ОСОБА_5 - ОСОБА_5 із території власного господарства провокував її на конфлікт, ображаючи її нецензурною лайкою, висловлював погрози фізичної розправи. На її думку, провокування Негричами конфлікту було через те, що вона викликали кваліфікованого інженера-геодезиста для визначення межі в натурі між їх господарствами (а.п. 4).

В суді апеляційної Інстанції ОСОБА_2 свою вину не визнала, та повідомила, що конфлікт між нею та родиною ОСОБА_5 носить тривалий характер. 21.05.2018 року з ОСОБА_6 не конфліктувала.

ОСОБА_3 повідомила, що 21.05.2018 року у неї був конфлікт з ОСОБА_2, яка висловлювалась на її адресу нецензурною лайкою.

В матеріалах провадження також міститься заява ОСОБА_3, складена нею вже після надання попередніх пояснень та складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме 25.05.2018 року, на адресу начальника Косівського відділення поліції, в якій зазначено, про те, що ОСОБА_2 систематично, безпідставно скандалить з нею, обзиває нецензурними словами, погрожує фізичною розправою (а.п. 2).

В той же час, матеріали провадження не містять пояснення безпосередніх свідків конфлікту між ОСОБА_2 та родиною ОСОБА_3, що відбувся 21.05.2018 року.

Виходячи з наведеного, вважаю, що суть правопорушення, тобто висунуте працівниками поліції ОСОБА_2 обвинувачення, є нечітке та незрозуміле, що є неприпустимим та унеможливлює дійти до обґрунтованого, законного висновку.

Між тим, діючим законодавством чітко передбачено, що посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі.

Отже, для кваліфікації дій особи, необхідно співставити фактичні обставини події, тобто відповідність конкретного діяння, а також наявні докази з ознаками того чи іншого складу правопорушення, передбаченого у диспозиції статті КУпАП.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, об'єктивна сторона правопорушення, що ставить у провину ОСОБА_2 зазначена працівниками поліції наступним чином: «вчинила дрібне хуліганство, а саме конфлікт».

Вказане формулювання обвинувачення, зокрема вираження об'єктивної сторони дрібного хуліганиста як «конфлікт» без конкретизування у чому саме виражався цей конфлікт, ставить під сумнів правильність кваліфікації дій ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП, оскільки об'єктивна сторона вказаного правопорушення може виражатися як у нецензурній лайці в громадських місцях, так й в образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Таким чином, обов'язковою ознакою об'єктивної сторони правопорушення за ст. 173 КУпАП, а саме дрібне хуліганство - є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під'їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Друга ознака об'єктивної сторони цього правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Нецензурну лайку у громадських місцях, в контексті вчинення даного правопорушення, належить розуміти як найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності.

Об'єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку, де громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Оскільки суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у статті 129 Конституції України, то викладене в протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення таким чином як: «ОСОБА_2 21.05.2018 року близько 21-00 хв. в с. Нижній Березів Косівського району, вчинила дрібне хуліганство, а саме конфлікт із сусідкою ОСОБА_3.», унеможливлює дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_7 складу адміністративного правопорушення саме за ст. 173 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Окрім цього, відповідно до норм КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення. Встановлення інших обставин правопорушення, за межами обвинувачення, порушує право на захист від конкретного адміністративного обвинувачення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об'єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні у справі "Ващенко проти України"Європейський суд вказав, що «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)»;

В рішенні у справі "Абрамян проти Росії" Європейський Суд зробив висновок про те, що «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред'явленого йому обвинувачення».

Отже, встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд не має можливості повернути вказаний протоколу про адміністративне правопорушення на доопрацювання, оскільки це не передбачено ст. 294 КУпАП, а протокол про адміністративне правопорушення не містить належних та достатніх відомостей, які б указували на вчинення ОСОБА_7 дій, які б підпадали саме під ознаки дрібного хуліганства, передбачених ст. 173 КУпАП,

Таким чином, доходжу висновку про відсутності в діях ОСОБА_7 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, що є підставою для закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З урахуванням викладеного доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях складу ОСОБА_7 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 07.08.2018 року, якою ОСОБА_2, визнано винуватою та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн., скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП закрити, у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

З оригіналом згідно

Суддя: В.В. Повзло