Справа № 467/882/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2018 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , курсант Навчального центру Національної гвардії України (в/ч НОМЕР_1 ), проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності притягувався 06 серпня 2018 року за ч. 6 ст. 121 КУпАП,-

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

У цьому провадженні було установлено, що 06 серпня 2018 року о 01 год. 00 хв. по вул. Дружби Народів, 56 в м. Южноукраїнську Миколаївської області ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, нечітка мова, нестійка хода.
Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 викликався на 29 жовтня 2018 року, 02 листопада 2018 року, 13 листопада 2018 року та 28 листопада 2018 року, шляхом направлення судових повісток на адресу проживання та зареєстроване місце проживання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, які повернулися до суду з відміткою про невручення «За закінченням встановленого строку зберігання».
Крім того, ОСОБА_1 викликався в судові засідання, шляхом направлення судових повісток на адресу військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_3 ).
Згідно листа начальника Навчального центру Національної гвардії України (в/ч НОМЕР_1 ) за вих. № 1/1205 від 20 листопада 2018 року, 19 листопада 2018 року ОСОБА_1 було вручено повістку про виклик до суду, що підтверджується розпискою про отримання повістки, яка була повернута на адресу суду.
Однак, в судове засідання, призначене на 28 листопада 2018 року ОСОБА_1 не з`явився, про його дату, час і місце повідомлений належно та завчасно (19.11.2018 року), будь-яких клопотань або ж заяв до суду не направляв, розгляд справи відкласти не просив, причин своєї неявки не повідомив.
Та з огляду на положення ст. 268 КУпАП, ураховуючи, що є дані про своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, а також відсутність його клопотання про відкладення розгляду справи, суд ухвалив вирішити питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності.
Приймаючи рішення, суд, окрім цього, враховував практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, задіяна в судовому розгляді зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, ураховуючи положення ст. 251 КУпАП щодо доказів та встановивши обставини, які регламентовані ст. 280 цього ж Кодексу, тобто ті, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд установив таке.
Зокрема, вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями), зобов`язують водіїв на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність же за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, серед іншого, і у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У свою чергу, порядок такого огляду, тобто, виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція).
Зокрема, згідно п.6 вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пункт 7 зазначеної Інструкції передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно ж до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.
Тож, у світлі вищевикладеного, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
Прийшовши до такого переконання, суд виходив із наданих йому доказів, як то, даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 259543 від 06 серпня 2018 року, із якого слідує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, без зауважень, містить пояснення, із яких видно, що ОСОБА_2 вживав алкогольний напій пиво.

Даними цього ж протоколу, а так само і письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 06 серпня 2018 року, у їх сукупності, у свою чергу, підтверджується факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тобто, як від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу (п. 6 Інструкції № 1452/735), так і від проходження огляду в найближчому закладі охорони здоров`я (п.7 Інструкції № 1452/735), на що прямо вказано у письмових поясненнях зазначених свідків.
Тобто, цей факт посвідчений в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дані щодо яких відображено у протоколі про адміністративне правопорушення, а так само, маються і їх письмові пояснення.
За таких обставин, суд, установивши факт вчинення адміністративного правопорушення, вину ОСОБА_1 у його вчиненні, на підставі належних, достовірних і допустимих доказів, здобутих у відповідності до вимог закону, вважає повністю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за обставин, доведених перед судом.
Суд, крім цього, ураховував практику Європейського суду з прав людини, зокрема, його рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («OHalloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, яким постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
А отже, за умови відсутності будь-яких даних, які б давали підстави вважати наявними кваліфікуючі або ж об`єктивні ознаки, визначені ч. 2-4 ст. 130 КУпАП, суд вважає вірною кваліфікацію дій ОСОБА_1 саме за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній порушив п. 2.5 ПДР України, відмовившись пройти огляд на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку, який регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735.
При вирішенні питання щодо можливості накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує те, що згідно п. 7 ст. 247 КУпАП імперативно визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Згідно положень ч. 2 ст. 38 вказаного Кодексу, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до нього чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.
Тож, у цьому аспекті вважаю за необхідне вказати на таке.
Вперше протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшов до Арбузинського районного суду Миколаївської області 15 серпня 2018 року та переданий в провадження судді Догарєвої І.О.
Проте, постановою від 12 вересня 2018 року повернутий до Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області для належного оформлення.
Повторно, після оформлення, протокол разом із доданими до нього документами надійшов до Арбузинського районного суду Миколаївської області 16 жовтня 2018 року, у той час, як строк накладення адміністративного стягнення, згідно із положеннями ст. 38 КУпАП, спливає 06 листопада 2018 року.
Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, викликалась в судове засідання на 29 жовтня 2018 року, 02 листопада 2018 року, 13 листопада 2018 року та 28 листопада 2018 року, однак, факт належного повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, мав місце лише на 28 листопада 2018 року, що й дало суду підстави, згідно ст. 268 КУпАП, розглянути справу за її відсутності, проте, вже поза межами строку накладення адміністративного стягнення.
За таких обставин, суд, враховуючи той факт, що на момент розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення строки, передбачені ст. 38 КУпАП, минули, вважає за необхідне провадження у справі закрити на підставі п.7 ст. 247 цього ж Кодексу.
В свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає пістав для його стягнення з ОСОБА_1 .
Тому, керуючись ст.ст. 38, 221, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.7 ст. 247 цього Кодексу.
Захід забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення у виді вилучення документа посвідчення водія скасувати.
Посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_3 від 19.09.2017 року повернути ОСОБА_1 .
Копію постанови направити до Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області для виконання, а також ОСОБА_1 у порядку, встановленому ст. 285 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя І.В. Явіца