Справа № 308/2797/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Вотьканича Ф.А., при секретарях Костюк Л.А. та Чейпеш С.І., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, запроваджену щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 червня 2017 року.

В С Т А Н О В И В :

Зазначеною постановою судді ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп'яніння, за що йому призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В оскарженій постанові судді йдеться про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за таких обставин.

Так, 17.03.2017 року о 23 год. 20 хв. в м. Ужгород по просп. Свободи, 49, водій гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Sandero», державний номерний знак «НОМЕР_1», в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 80 від 17.03.2017 року, виданого Закарпатським обласним наркологічним диспансером. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, а провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує на те, що не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а медичний висновок ЗОНД оскаржується ним як такий, що проведений всупереч Інструкції. Окрім того, зазначив, що 17.03.2017 року він був на прийомі у лікаря-стоматолога, який прописав йому полоскання ротової порожнини медичним засобом «Ротокан», який містить в собі певний відсоток 96% етанолу, внаслідок чого і міг бути відчутний запах спирту з порожнини рота. Під час проведення медичного огляду він наполягав на відібранні у нього біологічних зразків для дослідження, однак йому необґрунтовано було відмовлено.

Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, опитавши працівника поліції, що склав протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи апелянта, дослідивши матеріали справи , прийшов до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог КпАП України дотримався в повному обсязі.

Так, при розгляді справи суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Частиною 1 ст. 130 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З установлених у судовому засіданні обставин вбачається, що ОСОБА_1 17.03.2017 року о 23 год. 20 хв. в м. Ужгород по просп. Свободи, 49, водій гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Sandero», державний номерний знак «НОМЕР_1», в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 80 від 17.03.2017 року, виданого Закарпатським обласним наркологічним диспансером.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України доведена:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 18 березня 2017 року серії БР №216191;

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 березня 2017 року;

- постановою про накладення адміністративного стягнення від 17 березня 2017 року в справі щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП;

Судом апеляційної інстанції, з метою усунення неповноти та необ'єктивності розгляду справи судом першої інстанції, про що йдеться в апеляції ОСОБА_1 проведено з допитом свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 та лікаря-нарколога ОСОБА_4 , а також досліджено письмові докази в справі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а медичний висновок ЗОНД оскаржується ним як такий, що проведений всупереч Інструкції. Окрім того, зазначив, що 17.03.2017 року він був на прийомі у лікаря-стоматолога, який прописав йому полоскання ротової порожнини медичним засобом «ротокан», який містить в собі певний відсоток 96% етанолу, внаслідок чого і міг бути відчутний запах спирту з порожнини рота. Під час проведення медичного огляду від нього не взяли кров для проведення лабораторного дослідження.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність достовірних даних про перебування його у стані алкогольного сп'яніння не знайшли свого підтвердження і в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Свідок ОСОБА_3 в суді пояснив, що ОСОБА_1 17 березня 2017 року був у нього на прийомі в якості пацієнта та звернувся до нього з приводу лікування ясен на підставі чого він надав на прохання ОСОБА_1 медичну довідку Також виписав йому засіб для полоскання ротової порожнини «Ротокан», який у своєму скалі містить спирт.

З пояснень свідка ОСОБА_2 слідує, що 17 березня 2017 року, патрулюючи містом, в м. Ужгороді по проспекту Свободи, він виявив та зафіксував факт порушення водієм автомобіля «Рено» правил дорожнього руху, а саме проїзд на заборонений сигнал світлофора, про що відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. У вказаного водія були ознаки алкогольного сп'яніння - різкий запах алкоголю з ротової порожнини, на водій скажав, що вживав алкоголь напередодні, тому йому було запропоновано пройти перевірку на місці за допомогою технічного пристрою, на що ОСОБА_1 відмовився. Тоді водієві було запропоновано поїхати на огляд на предмет виявлення алкогольного чи іншого сп'яніння до наркодиспансеру, на що той погодився. В Закарпатському обласному наркологічному диспансері за результатами проведеного огляду було встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння. Про вживання будь-якого медичного препарату ОСОБА_1 в ході запровадження відносно нього справи про адміністративне правопорушення не заявляв. Всі вказані вище дії супроводжувались віеозйомкою на боді-камеру поліцейського, цифровий носій якої долучено до матеріалів справи.

Свідок ОСОБА_4 підтвердив даний ним висновок та зазначив, що він особисто проводив медичний огляд ОСОБА_1, якого доставили до наркологічного диспансеру близько опівночі 17 березня 17 року працівники поліції та повідомили про наявність у нього явних однак алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на предмет встановлення у нього стану алкогольного сп'яніння за допомогою технічного приладу «Alcoscan 90001» ОСОБА_1 відмовився. Однак на наявність у Мігалі алкогольного сп'яніння, вказували ще інші ознаки, зокрема: ністагм - коливання очних яблук, уповільнена реакція зіниць ока на світло, порушена координація руху - похитування про ходьбі по прямій лінії, а при спробі розвороту ОСОБА_1 заносило, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Сукупність таких клінічних ознак дала йому підставі для висновку про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння. На задані ОСОБА_1 запитання щодо кількості спожитого алкоголю він вказав, що напередодні вживав горілку та пиво. Що стосується необхідності відібрання біологічних зразків, то таке обстеження лікарем пропонується лише за наявності сумнівів у достатності ознак для встановлення стану сп'яніння, коли діагноз є сумнівним. В даному випадку не виникало необхідності у проведенні огляду ОСОБА_1 шляхом відібрання біологічних зразків, оскільки було достатньо ознак, які вказували на перебування останнього у стані алкогольного сп'яніння. Інших правових підстав, з передбачених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735 не було. Зокрема, п. 7 та п. 14 Розділу ІІІ вказаної Інструкції обов'язковим є проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, а також, якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.

За таких підстав, апеляційний суд критично оцінює доводи апелянта про те, що факт його перебування у стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом, оскільки такі суперечать фактичним обставинам та медичного висновку акту, даного на підставі акту медичного огляду ОСОБА_1 на предмет виявлення у нього стану сп'яніння, згідно якого стан алкогольного сп'яніння у гр. ОСОБА_1 лікарем було визначено на підставі проведеного медичного огляду за сукупністю клінічних даних; встановлено діагноз, який відображений у Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння від 17.03.2017 року.

Таким чином, факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння з достовірністю встановлено в суді першої інстанції.

Окрім цього, як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з боді-камер поліцейських, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, а тому був направлений поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Із зазначеного слідує, що порядок, визначений ст.266 КУпАП, при запровадженні справи про адміністративне правопорушення особою, яка склала протокол, повністю дотримано.

Жодних зауважень щодо дій працівників поліції в протоколі про адміністративне правопорушення та письмових поясненнях ОСОБА_1 не вносив.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу винного і застосував щодо ОСОБА_1 вид і розмір стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а своє рішення з цього приводу належним чином мотивував.

На підставі викладеного, апеляційний суд прийшов до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги такими, що не знайшли свого підтвердження.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції апеляційним судом не виявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 7,251,252,289,294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 червня 2017 року щодо ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: