П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2018 Справа №607/15787/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області В.М.Братасюк ознайомившись із матеріалами, які надійшли від Управління патрульної поліції м.Тернополя про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

10.01.2018року згідно протоколу розподілу справи між суддями у неавтоматичному режимі адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ознаками ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення було розподілено судді Тернопільського міськрайонного суду Братасюку В.М.

Разом з тим, суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Братасюк В.М. оформив з 11.01.2018 року по 12.01.2018 року включно, частину щорічної відпустки.

Пунктом 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради Суддів України від 26.11.2010 року за № 30 (із змінами) передбачені правила розподілу справ між суддями.

При цьому п. 2.3.2 Положення конкретизує визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом: як автоматизованого розподілу судових справ під час реєстрації відповідної судової справи , так і розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді.

Згідно п. 2.3.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради Суддів України від 26.11.2010 року за № 30 (із змінами) передбачено, що не розподіляються щодо конкретного судді справи, що надійшли за три робочих дні до початку відпустки, якщо її тривалість становить менше чотирнадцяти календарних днів.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок заявлення відводу (самовідводу) судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід).

Між тим, згідно з ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов'язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід (самовідвід) і порядку розгляду заяви про відвід.

Беручи до уваги вищенаведене, приходжу до висновку про те, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону і прийняття та розгляд заяви про самовідвід судді за правилами, закріпленими в Кодексі адміністративного судочинства України.

Пунктом 5 частиною 1 ст. 36 КАС України, передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді справи у і підлягає відводу (самовідводу), у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього кодексу

Відповідно до ч.2 ст.40 ЦПК України питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Враховуючи ту обставину, що станом на дату надходження та розподілу справи (10.01.2018 року) розпочав облік триденний строк, протягом якого не розподіляються справи щодо судді, котрий йде у відпустку, вважаю, що при здійсненні розподілу матеріалів, які надійшли від Управління патрульної поліції м.Тернополя про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, а тому заявляю собі самовідвід.

Керуючись ст.ст, 36,40, п.15.4 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти самовідвід судді Братасюка Віктора Миколайовича у справі №607/15787/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу передати в канцелярію суду для повторного розподілу в порядку ст.31 КАС України, відповідно до п.15.4 Розділу XIII «Перехідні положення» КАС України.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_2