Справа № 159/2771/18 Провадження №33/802/86/18 Головуючий у 1 інстанції:Подзіров А.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю секретаря - Павловій Н.А.,

особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 серпня 2018 року,

встановив:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, адвоката Національної асоціації адвокатів України, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів громадян, що відповідно становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 26 травня 2018 року об 18 год. 00 хв. в м.Луцьку по вул.Набережній, керував автомобілем марки «Mersedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожними, почервоніння обличчя) та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності лікаря-нарколога, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді Янко А.Я. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність просить скасувати, а провадження в справі відносно нього закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України - у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння він не відмовлявся, а лише просив поліцейського провести його відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Також зазначає про те, що підстав для проведення огляду на стан сп'яніння в медичному закладі не було, оскільки він не відмовлявся пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу, а тому висновок лікаря, який наявний в матеріалах справи є недійсним.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку ОСОБА_1, який скаргу підтримав із наведених у ній підстав, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону при розгляді справи, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення; протоколом про адміністративне затримання; висновком лікаря-нарколога в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від огляду; поясненнями поліцейського та свідків в даному судовому засіданні, а також відтвореним в судовому засіданні відеозаписом подій.

Доводи правопорушника про те, що він не відмовлявся від проходження огляду, однак вимагав проведення такого огляду в присутності свого захисника та свідків, до увагу не беруться, оскільки відповідно до приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 № 1452/735, огляд у лікаря-нарколога проводиться без залучення свідків та захисника особи.

Суд також не приймає до уваги доводи правопорушника про те, що висновком лікаря-нарколога, який він здійснив на власне замовлення не підтверджується факт його перебування у стані алкогольного сп'яніння, оскільки ОСОБА_1 притягується до відповідальності не за перебування у такому стані, а за відмову від проходження відповідного огляду, що є окремим складом правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_1 вчинив відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Накладене стягнення відповідає характеру вчиненого правопорушення, яке відноситься до правопорушень на транспорті, особі порушника, ступеню його вини, майновому стану, а також встановлено відсутність обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно законних підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. 294 КпАП України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 серпня 2018 року в даній справі щодо нього - без змін.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.В. Гапончук