Справа № 214/624/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 березня 2018 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

20.01.2018 року о 05.00 год. ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння в приміщенні торгівельної зали магазину «АТБ», розташованого за адресою: пр-т. 200-річчя ОСОБА_3 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, виражався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_4, розбив захисний пластик біля касового апарату, чим порушував громадський порядок та спокій громадян.

В судове засідання ОСОБА_2 повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Постанова суду від 27.02.2018 року про його привід не виконана.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти ОСОБА_4» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання субєктами такими правами.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності задля ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_2 на підставі наявних доказів.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується письмовими доказами по справі, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 411291 від 22.01.2018 року, рапортом, висновком за матеріалами ЖЕО №1760 від 20.01.2018 року, в яких викладені обставини вчинення ним хуліганських дій в приміщенні торгівельної зали магазину «АТБ», розташованого за адресою: пр-т. 200-річчя ОСОБА_3 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які показали, що 20.01.2018 року вони знаходились на роботі в приміщенні магазину «АТБ» та стали свідками того, як двоє невідомих чоловіків вчинили сварку, в ході якої один з них розбив захисний пластик біля касового апарату;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2, який визнав факт вчинення ним хуліганських дій в стані алкогольного спяніння в приміщенні торгівельної зали магазину «АТБ», розташованого за адресою: пр-т. 200-річчя ОСОБА_3 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в результаті чого пошкоджено захисний пластик касового апарату.

В ході судового розгляду судом також встановлено, що місце, де ОСОБА_2 вчинив хуліганські дії, в контексті положень диспозиції ст.173 КУпАП є місцем вчинення адміністративного правопорушення, а відповідно обов'язковим елементом його складу.

Виходячи з наведеного, з дотриманням ст.ст.245, 280 КУпАП, суд всебічно, повно та об'єктивно з'ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП за ознаками дрібне хуліганство, тобто вчинення інших дій, що порушують громадській порядок.

Обираючи вид і міру стягнення, керуючись ст.33 КУпАП суд враховує особу ОСОБА_2, який фактично визнав вину, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, однак правопорушення вчинив в стані алкогольного спяніння, від явок до суду ухилявся, а також з огляду на його явно зневажливе ставлення до громадського порядку, вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу, що буде пропорційним меті його застосування та узгоджуватиметься з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.33 рішення №17888/12 у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 року.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 33-35, 40-1, 173, 268, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 (пяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят пять) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. в дохід держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко