Дата документу Справа № 311/2900/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №311/2900/18 Головуючий в 1 інст. Нікандрова С.О.
Провадження №33/807/158/18 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 грудня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_2, розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 постанову Василівського районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 14 серпня 2018 року о 20 годині 54 хвилини на 341 км автодороги «Харків-Сімферополь», під час перевірки водія транспортного засобу, відповідно до посвідчення водія серії НОМЕР_3 ОСОБА_2, який надавав послуги з перевезення вантажів автомобілем «DAF XF 105.460», державний номерний знак НОМЕР_1, з причепом «Schmitz SW24», державний номерний знак НОМЕР_2, виявлено порушення: здійснення господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання, чим порушено ст.58 Господарського кодексу України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує, що постанова суду не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи у зв'язку з наступним. Зазначає, що він керував транспортним засобом з причепом який йому не належить на праві власності з метою доставки його м. Миколаїв. 14.08.2018 року його зупинили працівники поліції, до яких підійшли працівники Укртрансбезпеки, після чого відносно нього було складено протокол за перевезення вантажу без державної реєстрації, як суб'єкта господарської діяльності. Копію протоколу йому не вручено, дані в протоколі не підтверджені належними та допустимими доказами, пояснень в протоколі він не надавав. Крім того, однією із ознак господарської діяльності є її систематичність, проте ні протокол ні матеріали справи не містять доказів на підтвердження систематичного здійснення господарської діяльності. Просить скасувати постанову суду, справу закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку апелянта, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

При апеляційному розгляді ОСОБА_2 повідомив, що був водієм на прохання власниці автомобіля ОСОБА_3 з метою перевезення грузу, самостійної підприємницької діяльності не здійснює.

Проаналізувавши додані до протоколу докази, приходжу до висновку про неспростовність доводів апелянта.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається із матеріалів даної справи, суддя в порушення вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, не з'ясував обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання про наявність або відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Так, відповідно до ч.1 ст.164 КУпАП об'єктивна сторона цього правопорушення характеризується діями, спрямованими на провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом. Суб'єктом відповідальності в даному випадку є суб'єкт господарювання.

Об'єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Частиною 2 статті 3 Господарського кодексу України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва підприємцями.

Згідно зі статтею 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підприємництво», підприємництво це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, поняття «підприємницька діяльність» («підприємництво») є складовою ширшого за обсягом поняття «господарська діяльність».

З метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, необхідно встановити всі характеризуючі ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб'єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов'язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

З урахуванням того, що протокол про адміністративне правопорушення серії №0009045 від 14 серпня 2018 року та додані до нього матеріали, не містять переконливих даних про те, що ОСОБА_2 здійснював свою діяльність систематично, тобто здійснював свою діяльність зі перевезенням вантажів на постійній основі, тому апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 системи в провадженні господарської діяльності та сам факт перевезення виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Крім того, з цього приводу суд звертає увагу на наявні у матеріалах справи відомості що транспортний засіб належить іншій особі - ОСОБА_3 (а.с. 4) та, відповідно до товарно-транспортної накладної № 200005 ОСОБА_2 зазначено як водія (а.с. 5).

Отже ОСОБА_2 виконував функції водія як найманий працівник ТОВ «АВТОСЕРВІС-ПРОФ» і самостійно не здійснював господарську діяльність.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи на вказані вище обставини уваги не звернув, та не конкретизував обставини вчинення ОСОБА_2 правопорушення і не навів відповідної мотивованої оцінки доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

За таких обставин, вважаю, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, а саме в частині порушення порядку провадження господарської діяльності, а тому матеріалами справи вона не доведена.

Виходячи з цього, вважаю необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити та скасувати постанову судді суду першої інстанції як необґрунтовану, а провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП суддя,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Василівського районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставіп. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник