Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., захисника Яремчук Р.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду від 19 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_2 визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 14 серпня 2018 року о 04:33 год. в м. Луцьк, по вул. Глушець, 13, керував транспортним засобом марки ЗАЗ Daewoo Т13110, д.н.з НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із рішенням суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів незаконності, неповноти судового розгляду. Вважає рішення суду необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Просить поновити пропущений строк на оскарження судового рішення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Оскаржувана постанова прийнята Луцьким міськрайонним судом 19 жовтня 2018 року, оскаржена 28 листопада 2018 року. Оскільки апелянт не був присутній при розгляді справи судом першої інстанції, копію постанови отримав 19 листопада 2018 року, апеляційний суд поновлює строк на її оскарження.

Твердження апелянта про порушення його права на захист не заслуговують на увагу, оскільки суддею місцевого суду вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності. З доводами, які викладені в постанові суду, про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 повністю погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 135951 від 14 серпня 2018р., перший керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується результатом алкотесту «Драгер», Актом огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4, відеозаписом на DVD-диску.

Твердження апелянта про те, що результати приладу газоаналізатора Драгер «Алкотест 6810» не можна вважати належним доказом, апеляційний суд розцінює як такі, які не ґрунтуються на законі.

Пунктом 3 Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень, затвердженого наказом МВС №33 від 01.03.2010 року, який є чинним, спеціальним технічним засобом для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, окрім інших, є газоаналізатор «Alcotest 6810».

Вказаний виріб був зареєстрований в Україні згідно Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затверджений Постановою КМУ від 09.11.2004 року №1497, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 року, термін дії до 10.02.2015р.

Відповідно до роз'яснень наданих ДП «Український медичний центр сертифікації» №45 від 18.01.2018 включення, згідно вищевказаної Постанови КМУ, газоаналізатора Драгер «Алкотест 6810» у реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення означало можливість його ввезення на митну територію України та введення їх у експлуатацію (початок використання), закінчення ж терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введенню в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені у експлуатацію.

З огляду на вищевикладене, використання медичних виробів газоаналізатора Драгер «Алкотест 6810», які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 р. по 10.02.2015 р., є законним.

Посилання апелянта в частині неповноти судового розгляду не беруться судом до уваги. Будь яких клопотань про виклик і допит свідків ОСОБА_2 не заявлялось. Водночас, твердження апелянта в частині неможливості прийняття до уваги письмових пояснень свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, присутніх при проведенні огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння, через неналежність, на думку суду, є непереконливими з мотивів їх безпідставності.

Враховуючи вищезазначене та зібрані у справі докази, яким суд першої інстанції дав правильну правову оцінку, приходжу до висновку про законність постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції, відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, врахував характер правопорушення, дані про особу винного, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визначеного санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 жовтня 2018 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду О.М. Клок