Справа №591/4505/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Янголь Є. В.
Номер провадження 33/788/415/18 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 серпня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 серпня 2018 року водій ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 29 липня 2018 року о 13.55 год. в м. Сумах по вул. Харківська, керував транспортним засобом марки «Rover 75», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння (неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців, поведінка, яка не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_3, у присутності двох свідків, категорично відмовився чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 просив провадження у справі відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу та самої події адміністративного правопорушення, а також просив повернути йому тимчасово вилучене у нього посвідчення водія.

Так, на переконання апелянта суд при винесенні оскаржуваного ним рішення був однобічним, не повно дослідив наявні в матеріалах докази та дійшов таких висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи.

На переконання апелянта складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому вказано про те, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку, при цьому не конкретизовано, який саме порядок встановлює закон. Викладене вказує на нечіткість формулювання суті правопорушення та фактично позбавляє його права на захист.

Він був згодний пройти такий огляд на місці його зупинки за допомого спеціального технічного пристрою, оскільки через свою хворобу - цукровий діабет (І типу, важка форма, лобільний перебіг, субкомпенсований) та будучи інсулінозалежною особою, поспішав додому з метою введення необхідних ліків. Однак такого пристрою поліцейський при собі не мав. При цьому, пройти такий огляд в закладі охорони здоров'я йому взагалі не пропонувалось, була пропозиція пройти такий огляд в установленому на те законом порядку, при цьому не пояснюючи йому про суть цього порядку.

Також, суд не дослідив відео з іншої нагрудної камери поліцейського, на якій, на його переконання, має бути видно те, як він наполягав на проведенні огляду на стан наркотичного сп'яніння на місці зупинки - біля його авто. Крім цього, судом не з'ясовано причин з яких відео з нагрудної камери поліцейського не було безперервним та чому на ньому відсутні близько 8 хв. запису з місця події.

Не враховано судом і того факту, що за викладених обставин, від керування транспортним засобом він поліцейськими відсторонений не був, а його авто не було поставлено на штраф майданчик.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив провадження у справі відносно нього закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення та просив повернути вилучене у нього посвідчення водія, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи. Зазначені вимоги закону судом дотримані.

Як вбачається з матеріалів справи суддя першої інстанції, всебічно розглянув справу, об'єктивно оцінив добуті докази, з'ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.

Зокрема вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 136548 від 29.07.2018 року, складеного уповноваженою на те особою, з якого вбачається те, що ОСОБА_3 29 липня 2018 року о 13.55 год. в м. Сумах по вул. Харківська, керував транспортним засобом марки «Rover 75», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння (неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців, поведінка, яка не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_3, у присутності двох свідків, категорично відмовився чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зі змістом вказаного протоколу ОСОБА_3 ознайомлено, права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, йому роз'яснено, про що свідчить підпис останнього (а.с. 1);

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які вказують про те, що 29.07.2018 року близько 14 год. вони були запрошені поліцейськими в якості свідків та в їх присутності водієві ОСОБА_3 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку на що той, категорично відмовився, пояснюючи свою відмову браком часу (а.с. 2, 3);

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який виступив предметом дослідження апеляційного суду, та яким підтверджується факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом, його зупинка поліцейськими, а також чітко вбачається те, як в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 водій ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому на те порядку (а.с. 7).

Крім цього, матеріали справи містять розписку ОСОБА_3, відповідно до змісту якої останній зобов'язується не керувати цього дня - 29.07.2018 року, транспортним засобом марки «Rover 75», номерний знак НОМЕР_1, та залишає його в м. Сумах по вул. Харіквська, 2/1, де відповідно до відеозапису він і був зупинений поліцейськими (а.с. 4).

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірним та беззаперечним.

Щодо тверджень ОСОБА_3 про невідповідність складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, то суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними та надуманими, оскільки вказане спростовується змістом такого протоколу, який між іншого, в супереч доводам апелянта, містить як місце і час адміністративного правопорушення так і його суть - відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому на те законом порядку. При цьому, розцінювати формулювання «..у встановленому законом порядку..» як таке, що впливає на зрозумілість викладеної суті такого правопорушення, апеляційний суд не може, оскільки ні складений відносно ОСОБА_3 протокол ні відеозапис з нагрудної камери поліцейського не містять відомостей про те, що останній висловлював в цій часині якісь доводи чи просив поліцейських надати йому в цій частині будь-які роз'яснення.

Також, слід визнати безпідставними і твердження апелянта про недотримання інспекторами поліції порядку проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного сп'яніння.

Так, відповідно до п.2, п.4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (тобто, відповідно до п.3 цієї Інструкції, порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже поліцейський вправі пред'явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп'яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп'яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд в закладі охорони здоров'я для визначення стану сп'яніння.

Згідно з п.7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов'язковим.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_3 в присутності двох свідків від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому порядку відмовився, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

При цьому, нормами вказаної вище Інструкції, не передбачено проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних заходів, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що він мав намір пройти такий огляд на місці, без поїздки до медичного закладу, не виключають його вини у вчиненому.

Щодо тверджень апелянта про те, що мотивом відмови від огляду стала його квапливість, викликана його хворобою, то дана обставина теж не може виступити предметом для задоволення вимог його апеляційної скарги, оскільки як вбачається із наявного в матеріалах справи відео, про свою хворобу ОСОБА_3 взагалі не загадував, більше того не вказав її і в складеному відносно нього протоколі, хоч і мав на це можливість. З огляду на вказане, апеляційний суд вважає такі доводи апелянта, як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Також, не є підставою для скасування оскаржуваного ОСОБА_3 судового рішення, і його твердження про безпідставне не дослідження судом відеозапису з нагрудної камери іншого поліцейського, яке б, на його переконання, виступило на підтвердження того факту, що він наполягав на проходженні його огляду на місці зупинки, оскільки по-перше огляд на стан наркотичного сп'яніння, як вказувалося вище, проводиться виключно в закладі охорони здоров'я, а не на місці, а по-друге, з наявного в матеріалах відео вбачається чітка відмова ОСОБА_3 від такого огляду за будь-яких обставин, чи то на місці, чи то в медичному закладі. При цьому, останнього було попереджено про наслідки такої відмови та було зачитано його права та обов'язки, на що він взагалі не висловлював жодних заперечень чи зауважень.

Наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського був оцінений судом першої інстанції відповідно до положень ст.ст.251, 252 КУпАП, що, на думку апеляційного суду, що не суперечить вимогам діючого законодавства. Підстав для сумніву у його законності апеляційний суд не вбачає.

Щодо не врахування судом того факту, що ОСОБА_3 ніби то не був відсторонений від керування транспортним засобом, то дана обставина спростовується наявною в матеріалах справи його письмовою розпискою, відповідно до змісту якої, останній зобов'язується залишити свій транспортний засіб на місці його зупинки (а.с. 4).

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено та в ході розгляду адміністративного провадження в суді апеляційної інстанції не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 накладено з дотриманням вимог ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

З огляду на те, що апеляційним переглядом справи щодо ОСОБА_3 не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, а висновки судді місцевого суду в постанові від 07 серпня 2018 року відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних та допустимих доказах і не спростовуються доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 серпня 2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіФілонова Ю. О.