Справа 573/2123/18
Номер провадження 3/573/768/18
ПОСТАНОВА

ІЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі матеріали, які надійшли з Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера,

- за ст. 122-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

22 листопада 2018 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №049439, складений 19 листопада 2018 року відносно ОСОБА_1

Як вбачається з протоколу, 19 листопада 2018 року о 13 годині 36 хвилин у м. Ворожба Білопільського району Сумської області по вул. Миру ОСОБА_1 керував мопедом «Дельта» без номерного знаку, на вимогу працівників поліції про зупинку, надану червоним проблисковим та звуковим сигналами, не зупинився та втік. Від надання пояснень відмовився, що підтверджується відеозаписом на отпичному диску.

Як зазначено у протоколі, своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.4 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що у вказаний час на мопеді не їхав, хто саме зафіксований на відео з нагрудної камери поліцейського не знає.

Відповідальність за ст. 122-2 КУпАП України настає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: предявити документи, зазначені в п.2.1, дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу, а також дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обовязковому технічному контролю.

Свідок ОСОБА_2, яка в присутності ОСОБА_3 складала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, зазначила, що, рухаючись з останнім на службовому автомобілі по вул. Миру у м. Ворожба, побачили ОСОБА_1, що керував мопедом «Дельта» без номерного знаку, який вони намагалися зупинити, однак останній на вимогу поліцейських, подану за допомогою проблискових маячків на службовому автомобілі, не реагував та втік на вказаному мопеді, що зафіксовано на нагрудну відеокамеру. Потім вони підїхали до будинку, у дворі якого побачили мопед, на якому втікав останній, та запропонували ОСОБА_1 вийти з двору, на що останній відмовився.

Свідок ОСОБА_3 дав показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_2

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що відеозапис з нагрудної камери, на якому зафіксовано факт невиконання особою, яка керує мопедом, вимоги поліцейського зупинити транспортний засіб, а також момент його втечі від поліцейських, не дає обґрунтованих підстав вважати, що саме ОСОБА_1 зафіксований на відеозаписі, оскільки зображення є нечітким та не містить обличчя правопорушника. Крім того, на вказаному відеозаписі не зафіксовано момент спілкування поліцейських з ОСОБА_1 безпосередньо за місцем його проживання.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обовязок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував мопедом «Дельта» без номерного знаку та не виконав вимогу поліцейських про зупинку суду надано не було, а тому пояснення ОСОБА_1 стосовно того, що він мопедом не керував у суді спростовані не були.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Заслухавши ОСОБА_1, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі у звязку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122-2, ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суд через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя