Справа №473/770/17 31.01.2018
Провадження №33/784/48/18
П О С Т А Н О В А

І М Е НЕ М У К Р А Ї Н И

31 січня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.09.2017 року, стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Вознесенська Миколаївської області, громадянин України, працює водієм ТОВ "Вікінг Транс", проживає за адресою: АДРЕСА_1,

- якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розміні 320 гривень

встановив:

Згідно постанови суду, 10.04.2017 року постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП звільнено з передачею матеріалів справи на розгляд трудового колективу приватного підприємства "СОЮЗ". Постанова була звернена до виконання та 07.06.2017 року відправлена до юридичної особи, яка просила передати на розгляд трудового колективу. Пославшись на те, що власник ПП "СОЮЗ" у 10-ти денний строк з дня одержання матеріалів, в супереч вимогам ч.2 ст. 21 КУпАП не повідомив суд про їх отримання та результати виконання, в порядку виконання постанови, суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області 21 вересня 2017 року прийняв рішення, яким визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнув з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 гривень.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду 09.01.2018р. ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.09.2017 року, а постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.04.2017 року залишити без змін.

Вважає постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області по справі № 473/770/17 від 21.09.2017 року незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що як вбачається з оскаржуваної Постанови підставою для її прийняття слугували наступні обставини: «Постанова була звернена до виконання та 07.06.2017 року відправлена до юридичної особи, яка просила передати на розгляд трудового колективу. ПП СОЮЗ у 10-ти денний строк з дня одержання матеріалів, в супереч вимогам ч.2 ст. 21 КУпАП не повідомило суд про їх отримання та результати виконання.

Вказує, що із змісту постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області по справі № 473/770/17 від 10.04.2017 року вбачається, що апелянта звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з передачею матеріалів справи на розгляд трудового колективу приватного підприємства «СОЮЗ». Провадження по справі №473/770/17 за ч. ст.130 КУпАП - закрито.

За такого вважає, що постанова про звільнення особи від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів справи на розгляд трудового колективу не вважається постановою про накладення адміністративного стягнення. А тому така постанова не може бути звернута до виконання. А тому висновок суду що Постанова Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області по справі № 473/770/17 від 21.09.2017 року була звернена до виконання не відповідає положенням ст. ст. 298, 299 КУпАП України.

Зазначає, що відсутність в судовому рішенні вказівки на статтю, яка уповноважує суд одноособово поновити розгляд справи, а також постановити нове рішення у разі відсутності повідомлення про вжиття заходів громадського впливу, свідчить про вихід за межі наданих йому повноважень.

Апелянт звертає увагу на те, що в постанові Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області по справі № 473/770/17 від 21.09.2017 року відсутні посилання на зміну або скасування Постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області по справі № 473/770/17 від 10.04.2017 року. Відсутня вказівка про зміну стягнення, а тому вважає, що вищенаведене призводить до наявності двох рішень які набрали законної сили та за своїм змістом є протилежними.

Зазначає, що оскаржувана постанова не містить опису обставин, установлених під час розгляду справи, щодо суті скоєного порушення, доказів досліджених судом, що унеможливлює ефективно скористатися наявним у сторін правом на апеляцію.

Крім того, звертає увагу на те, що правопорушення було скоєне 06 березня 2017 року о 17 год. 00 хв. Однак постанову про притягнення до відповідальності було винесено 21.09.2017 року. Тобто стягнення на правопорушника було накладено після спливу строку передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП України.

Вважає безпідставним висновок суду про можливість застосування адміністративного стягнення до правопорушника, поза межами строку передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП України.

Стверджує, що враховуючи відсутність в Постанові Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області по справі № 473/770/17 від 21.09.2017 року опису обставин скоєння адміністративного правопорушення, доказів досліджених судом, посилань на нормативні акти які дозволяють суду прийняти нове рішення, після закриття провадження по справі та звільнення особи від відповідальності, обґрунтування можливості застосування адміністративного стягнення до правопорушника, поза межами строку передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП України, таке рішення не може вважатися обґрунтованим.

Вивчивши матеріали справи, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотримався, вийшов за межі процесуального закону, прийняв рішення, яке не передбачено КУпАП.

Так, згідно матеріалів провадження, вбачається, що 17 березня 2017 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, згідно вказаних матеріалів правопорушення ОСОБА_1 вчинено 06.03.2017 р.

За результатами розгляду даного провадження 10.04.2017 р. судом прийнято рішення про звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з передачею матеріалів справи на розгляд трудового колективу ПП «СОЮЗ», провадження по справі закрито.

Разом з тим, 21.09.2017 р., в супереч вимогам КУпАП, судом повторно розглянуто вищезазначені матеріали провадження та прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. та позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Таким чином, суд двічі розглянув одне і теж провадження, прийняв два протилежних рішення про закриття провадження та про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за одне і теж правопорушення, що суперечить вимогам ст. 7 КУпАП.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчих суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій статті.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 271300 від 06.03.2017 року, правопорушення ОСОБА_1 було вчинено 6 березня 2017 року о 17 год. 00 хв.

Між тим, постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності судом було винесено 21.09.2017 року. Тобто, стягнення на правопорушника було накладено судом після спливу строку передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП України.

Крім того, постанова суду першої інстанції від 21.09.2017 р. не містить опису обставин, установлених під час розгляду справи, щодо суті скоєного порушення, не наведено в постанові доказів досліджених судом.

Тому, доводи апелянта про те, що рішення суду не є обґрунтованим, в постанові Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області по справі № 473/770/17 від 21.09.2017 року відсутній опис обставин скоєння адміністративного правопорушення, доказів досліджених судом, посилань на нормативні акти які дозволяють суду прийняти нове рішення, після закриття провадження по справі та звільнення особи від відповідальності, обґрунтування можливості застосування адміністративного стягнення до правопорушника, поза межами строку передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП України, є слушними.

За таких обставин, рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.09.2017 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є незаконним та підлягає скасуванню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 вересня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Куценко О.В.