Справа № 303/7040/18
Провадження №3/303/2585/18
П О С Т А Н О В А

22 листопада 2018 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Маргитич О.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління укртрансбезпеки у Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України,

- за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 02 листопада 2018 року о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_1 на 774 км автодороги Київ-Чоп, керуючи транспортним засобом марки «Iveko», реєстраційний номер 5Н2 0369, надавав послуги з перевезення вантажу маршрутом село Лопухів місто Ужгород Закарпатської області без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В суді правопорушник свою вину не визнав, та пояснив, що не здійснює господарську діяльність, тому не може бути субєктом даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно з статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено перелік обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаний адміністративний протокол не відповідає вимогам статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно якої у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце складення протоколу, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу правопорушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане

правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи, в матеріалах справи відсутні докази по справі, передбачені статтею 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Частина 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Слід зазначити, що об'єктивна сторона правопорушення полягає у здійсненні діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, що і становить суть господарської діяльності.

Статтею 42 Господарського кодексу України визначено поняття підприємництва як самостійної, ініціативної, систематичної, на власний ризик господарської діяльності, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Верховний Суд України в постанові Пленуму від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» розяснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як субєкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, повязану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик .

Надані суду матеріали не містять жодного доказу на підтвердження того, що правопорушник є субєктом підприємницької діяльності, або постійно надає будь-які послуги з перевезення пасажирів.

Також, слід зазначити що суть адміністративного правопорушення в протоколі визначена не коректно, що позбавляє можливості встановити за якою саме статтею настає адміністративна відповідальність.

Таким чином, зібрані матеріали адміністративного провадження, містять неточності щодо вчиненого адміністративного правопорушення, що унеможливлює прийняття обєктивного та обґрунтованого рішення суду.

Виходячи з вимог статті 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 12 (абзацу другого) Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Таким чином, протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративне правопорушення, складений 02 листопада 2018 року слід повернути до Управління укртрансбезпеки у Закарпатській

області, для виконання вимог статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто для належного оформлення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями ст. 256, 280, 282-284 4 Кодексу про адміністративні правопорушення України, -

П О С Т А Н О В И В :

Протокол серії ІІ №0005475 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складений 02 листопада 2018 року слід повернути до Управління укртрансбезпеки у Закарпатській області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Маргитич