КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М. розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 25 липня 2018 року щодо ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 25 липня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, та накладено на нього штраф у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком один рік.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 26.05.2018 року о 00 годині 51 хвилин по вул. Здолбунівська, 17 в м. Києві, керуючи автомобілем «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснивнаїзд на перешкоду: металевий паркан, при цьому мав явні ознаки алкогольного сп'яніння: нечітка мова та хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, чим порушив вимоги п.п. 2.5,12.1 ПДР. Від проходження медичного огляду, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дарницького районного суду м. Києва від 25 липня 2018 року скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Судове рішення у частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП апелянт не оскаржує.

Одночасно апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

З огляду на те, що у матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_2 належним чином був повідомлений про дату та час судового засідання, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод суд вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_2строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 25 липня 2018 року як такий, що пропущений з поважних причин.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності; стверджує, що від проходження огляду у закладі охорони здоров'я він не відмовлявся.

В судове засідання ОСОБА_2 не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», зазначено, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об'єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія з результатами огляду з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З оглянутого в суді апеляційної інстанції запису нагрудної камери інспектора поліції вбачається, що огляд на стан сп'яніння проведений з дотриманням вимог Закону, зокрема запрошено свідків, ОСОБА_2 запропоновано пройти огляд за допомогою спеціально технічного приладу «Драгер» або у закладі охорони здоров'я, однак ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду. Будь-яких зауважень щодо порядку прийняття відмови ні від свідків, ні від особи, яка відмовилася, не надійшло.

Зібрані та досліджені судом докази: дані протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 186562 від 26.05.2018 року; письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4; дані відеозапису з нагрудної відеокамери інспектора поліції, - належні та допустимі і в своїй сукупності доводять винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» та у закладі охорони здоров'я та у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився з порушенням вимог законодавства.

Вимоги ст. 266 КУпАП та положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, дотримані, протокол про адміністративне правопорушення БД № 186562 від 26.05.2018 рокускладений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП.

Як убачається зі змісту судового рішення, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об'єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов висновку про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено такихпорушеннь, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити. Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 25 липня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 25 липня 2018 року, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційногосуду О.М.Сітайло

Справа № 33/824/504/2018 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП

Головуючий суддя у 1-й інстанції: Просалова О.М.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.