Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 4800/2116/18
Провадження 3/480/825/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 листопада 2018 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Терентьєв Г.В., при секретарі Петриченко В.С., за участю прокурора Капраль М.М. розглянувши матеріали, які надійшли з Національної поліції України Департаменту захисту економіки управління захисту економіки в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, працюючу заступником директора з виховної роботи, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрована та проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч.1 ст. 172-6 КпАП України, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу №257 про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією ОСОБА_1 згідно рішення №107 голови Петрівської сільської ради Миколаївського району, Миколаївської області від 06.11.2015 року перебував на посаді депутата Петрівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, як суб'єкт декларування, повина виконувати функції держави або місцевого самоврядування та який є суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення, згідно підпункту: б п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», забов'язані щорічно до 1 квітня подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агенства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

В порушення вимог вказаного Закону, ОСОБА_1 несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого періоду декларування, а саме 10.09.2018 року декларація була подана, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.1ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнала повністю.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, з врахуванням висновку прокурора, який вважає факт вчинення правопорушення доведеним, приходжу до наступного висновку.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що суб'єкти декларування - це особи, зазначені у пункті 1, підпункті «б» пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до примітки дост. 172-6 КУпАП, субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції»зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Як встановлено в суді, ОСОБА_1 перебуває на посаді депутата Петрівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, а тому була зобов'язана подати щорічну декларацію за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в період з 01 січня до 01 квітня 2018 року включно.

Згідно послідовності дій суб'єкта декларування, наданої Національним агенством з запобігання корупції, встановлено, що до 10.09.2018 року ОСОБА_1 не вчиняла жодних дій, спрямованих на своєчасне подання декларації та робота в реєстрі розпочата лише 10.09.2018 року. Встановлено, що ОСОБА_1 розпочала роботу та подала декларацію лише 10.09.2018 року о 21год.28хв.

Відповідно до абзацу 9 підпункту 1 п.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 року №223-943/0/4-17 Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебування особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агенства з питань запобігання корупції, витребування відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебування (тримання) під вартою.

Тому, ОСОБА_1 не мала поважних причин порушення вимог ЗУ Про запобігання корупції, а саме на несвоєчасне подання декларації за 2017 рік.

Таким чином в період з 01.01.2018 року по 01.04.2018 року ОСОБА_1, усвідомлюючи обов'язок подання щорічної декларації за 2017 рік, мала можливість у зазначений період подати щорічну декларацію за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, але подала її лише 10 вересня 2018 року, тобто несвоєчасно.

Обєктивних причин щодо несвоєчасності подання та оприлюднення на офіційному веб-сайті ОСОБА_1 не встановлено.

А тому, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченогост. 172-6 ч.1 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 6 листопада 2018 року за №198 (а.с. 2-7), поясненнями ОСОБА_1 (а.с.8), витягом з ЄДР декларацій осіб (а.с.11)

Згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, зокрема підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, водночас рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді й оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась і по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, ступінь її вини, майновий стан.

Враховуючи вищенаведені обставини, а також, що ОСОБА_1 вину визнала повністю, суд приходить до висновку, що у відношенні ОСОБА_1 можливо застосувати ст. 22 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, ч.1 ст.172-6 , 221, 252, 280, 283, 284 п.3 КпАП - України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною за ч.1 ст.172-6 КпАП України та звільнити її від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КпАП України, обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів.

Суддя Г.В. Терентьєв

26.11.2018