Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/5615/18 Головуючий у 1-й інст. Костенко С. М.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м. Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В., з участю секретаря Воробей Д.О., правопорушника ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

в с т а н о в и в :

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 07 червня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Відповідно до постанови, 04.05.2018 року о 00 год. 15 хв. по вул. Покровській, 203-в в м. Житомирі ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, у встановленому порядку, відмовився в присутності двох свідків.

На постанову суду ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі щодо нього за відсутністю події та складу правопорушення.

Він оспорює фактичні обставини справи, та вказує, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Зазначає, що його було безпідставно по надуманих мотивах зупинено, а коли він правомірно обурився йому запропонували їхати до лікарні для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки у нього є запах алкоголю.

Він не заперечував на проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу.

Однак, в цьому йому було відмовлено та повідомлено про складання протоколу за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. Один з свідків був у нетверезому стані, на його зауваження щодо цього поліцейські не відреагували і записали його в протокол в якості свідка.

Крім цього, вказує, суд першої інстанції не взяв до уваги його пояснення, не дослідив належним чином протокол та письмові показання свідків.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а тому він не може бути визнаний доказом вчинення ним правопорушення. Пояснення свідків написані трьома різними почерками, а тому не можуть бути належними доказами у справі. Свідки в судове засідання, в першій інстанції, не викликались, свої пояснення не підтвердили.

На його думку, суддею при винесенні постанови не в повній мірі з'ясовані всі обставини справи, були порушені норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3, з яких вбачається, що ОСОБА_1 у їх присутності було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», а також у медичному закладі, від якого останній відмовився.

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 працівники поліції мали усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння, оскільки певні ознаки (різкий запах алкоголю, почервоніння очей) свідчили, що останній може перебувати в стані алкогольного сп'яніння, а також керував автомобілем.

Однак, як засвідчують ці ж матеріали, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом прядку (за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків та у закладі охорони здоров'я) відмовився.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пояснень свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_1 відмовився підписати протокол та дати пояснення з приводу викладених у ньому обставин події.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

Доводи апелянта про неповноту та однобічність судового розгляду суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки матеріали справи зазначені обставини не підтверджують.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 07 червня 2018 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області В.В. Ляшук