Справа № 216/5414/18
номер провадження 3/216/1998/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2018 року суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2018 року інспектором взводу № 3 роти № 1 батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 098073 відносно ОСОБА_2

Згідно із цим протоколом 19.09.2018 року о 12 год. 53 хв. на вул. Таравової в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом AUDI A4, д.н.з. ENJ917, з ознаками наркотичного спяніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, почервоніння обличчя, підвищена жвавість мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану спяніння у визначеному законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні категорично заперечував факт керування автомобілем у стані наркотичного спяніння та просив закрити провадження в справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. При цьому зазначив, що під час складання протоколу та доданих до нього матеріалів працівниками поліції були грубо порушені вимоги закону, а саме: останні визначили на свою субєктивну думку перебування у стані наркотичного спяніння, оскільки такі ознаки жодним доказом не підтверджені, свідкам не були рояснені їхні права за ст. 272 КУпАП. Також ОСОБА_2 просив допитати в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Викликані в судове засідання інспектор патрульної поліції ОСОБА_3 та свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не зявились, про місце і час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, давши відповідну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю з таких підстав.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи наркотичного спяніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан спяніння. Огляд водія на стан алкогольного чи наркотичного спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного чи наркотичного спяніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

З досліджених матеріалів справи встановлено, що долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння не відповідають критеріям належності та допустимості доказів, оскільки зміст письмових пояснень обох свідків не містить відомостей щодо суті вчиненого водієм правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зокрема відносно того, з якими саме ознаками спяніння перебувала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи була така особа відсторонена від керування транспортним засобом. З таких пояснень свідків неможливо встановити, чи були підстави вважати, що водій ОСОБА_2 перебував у стані наркотичного спяніння, при цьому через відсутність даних відомостей, їх також неможливо зіставити з тими ознаками спяніння, що зазначені в змісті протоколу про адміністративне правопорушення, і таким чином перевірити обґрунтованість вимог інспекторів поліції для проходження водієм відповідного огляду на стан спяніння, від якого останній відмовився.

Крім того, пояснення свідків відібрані на виготовлених бланках, в яких заздалегідь було сформульовано та надруковано зміст пояснень із обставинами вчинення адміністративного правопорушення. Разом з тим у цих бланках пояснень свідків містяться не заповнені всі графи, зокрема щодо документів, які засвідчують особи свідків.

Наведені факти свідчать про неналежність і недопустимість письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в цій справі, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але й оформлені в такий спосіб, який викликає сумніви в достовірності вказаних пояснень і обєктивності та повноті дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Разом з тим наявний у матеріалах справи рапорт працівника патрульного поліції щодо обставин, через які був зупинений водій ОСОБА_2, не містить відомостей про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, що передбачені ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Наведені вище обставини викликають сумніви в неупередженості дій працівників поліції, якими в повному обсязі не було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, чим порушено порядок огляду водіїв на стан спяніння.

Крім того, із ОСОБА_2 надав до суду копію посвідчення майстра спорту України міжнародного класу з таїландського боксу ОСОБА_6 та довідку з КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер», що він під наглядом лікаря-нарколога не перебував і не перебуває.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 поставленого йому у вину працівником патрульної поліції складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку з чим справу про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 279, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя М.В. Бутенко