Провадження № 3/727/5020/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 року Суддя Шевченківського райсуду м. Чернівці Мамчин П.І. розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2 за ст.130 ч 1 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КпАП України. З протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 15 листопада 2018 року приблизно о 17:25 год. ОСОБА_1 в м. Чернівці по вул. Комарова, 23 - 25 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп*яніння. Огляд на стан сп*яніння проводився у встановленому законом порядку з використанням технічного засобу «Драгер», результат 1,78 проміле у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та вказав, що 15 листопада 2018 року біля п*ятої години до нього зателефонував колега і запросив до себе. Він припаркував автомобіль та пішов до колеги, з яким випив 100 грам горілки. Після він зателефонував зятю і попросив, щоб він під*їхав і забрав його, оскільки не хотів сідати за кермо, будучи в стані алкогольного сп*яніння. Зять не приїхав, а прислав свого знайомого ОСОБА_2. Коли я вийшов від знайомого, то побачив у дворі людей, які повідомили, що спрацювала сигналізація на автомобілі внаслідок ДТП і вони відразу почали звинувачувати його. Однак ніякої аварії він не вчиняв, взагалі його автомобіль був припаркований з одної сторони дороги, а автомобіль, який зазнав пошкоджень з іншої. Працівників поліції викликали сторонні особи. Коли приїхали працівники поліції він стояв біля автомобіля, ним взагалі не керував з того часу, як залишив припаркованим. Працівники поліції запропонували пройти освідчення на стан сп*яніння. Він погодився, оскільки автомобілем не керував і ніяких порушень не допускав. Після складання всіх протоколів, знайомий ОСОБА_2 його відвіз додому. Пояснення, які містяться в матеріалах справи писав під диктовку працівника поліції, оскільки не розумів, що відбувається.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 15 листопада 2018 року до нього зателефонував товариш та попросив його тестя відвезти додому, оскільки останній вживав алкогольні напої. Він погодився та підійшов за адресою, яку назвав товариш. Біля автомобіля зустрів ОСОБА_1 У дворі були люди, які сказали, що спрацювала сигналізація внаслідок ДТП. Автомобіль ОСОБА_1 стояв з одної сторони дороги, а автомобіль, який був пошкоджений з іншої сторони проїжджої частини. Автомобіль ОСОБА_1 не був пошкоджений. Коли він завів автомобіль ОСОБА_1, то він був холодний і вони ще декілька хвилин стояли, щоб він прогрівся. ОСОБА_1 не керував автомобілем.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, допитавши свідка ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення основним завданням його є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу, прав та законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції і Законів України, поваги до прав, честі та гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов»язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом особою в стані алкогольного чи іншого спяніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.. 130 ч.1 КпАП України виражається зокрема у формі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП вчинення вказаного правопорушення, що полягає в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння характеризується умисною формою вини, тобто особа повинна усвідомлювати характер своїх незаконних дій.

Згідно з позиціями Європейський суду з прав людини, суспільні інтереси не можуть виправдовувати використання доказів, що отримані внаслідок провокації правоохоронних органів (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Баннікова проти Росії від 4 листопада 2010 року; рішення Європейського Суду з прав людини у справі Раманаускас проти Литви від 5 лютого 2008 року).

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, усі докази, отримані внаслідок провокації правоохоронних органів, слід визнавати недопустимими, оскільки вони отримані внаслідок істотного порушення права людини на справедливий судовий розгляд, що закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Баннікова проти Росії).

Виходячи з обставин справи, вважаю, що даних, які б спростовували твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп*яніння матеріали справи не містять.

За даних обставин, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суд керується вимогами статей 251, 252 КУпАП, в тому числі оцінюючи докази з позиції їх належності та допустимості.

Виходячи із змісту вищенаведених норм, беручи до уваги встановлені судом обставини, приходжу до висновку, щов діях ОСОБА_1 відсутній факт керування автомобілем в стані алкогольного сп*яніння.

Статтею 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.. 130 ч.1 КпАП України, а тому провадження по справі на підставі ст. 247 п. 1 КУАП підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України провадженням закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області протягом 10 днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

СУДДЯ: