Номер провадження: 33/785/1127/18
Головуючий у першій інстанції Жуковський С. О.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю секретаря судового засідання Тьосової Я.В., представників митниці Ткаченко О.В. та Безлущенка О.С., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Малиновського районного суду м. Одеса від 10.07.2018 року,-

встановив

Зазначеною постановою суду

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1700 гривень з конфіскацією на користь держави вилученого за протоколом про порушення митних правил № 1178/50000/18 від 15.05.2018 року товару.

З оскаржуваної постанови суду та протоколу про порушення митних правил №1178/50000/18 вбачається, що 15.05.2018 о 15 годині 00 хвилин в пункт пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Кучурган - Первомайськ» митного поста «Кучурган», розташованого в зоні діяльності Одеської митниці ДФС в напрямку з України до Молдови в'їхав легковий автомобіль «VW Passat», н.з. НОМЕР_1 (реєстрація Литва), під керуванням гр. України ОСОБА_4, який здійснив спробу перемістити через митний кордон України через зону (коридор) спрощеного митного контролю («зелений» коридор) пристрій травматичної дії для відстрілу патронів з гумовими кулями, а саме «пістолет» марки «ПМР-УОС», заводский номер НОМЕР_2, калібр 9 мм (1 шт.), заряджений набоями з гумовою кулею 9 мм у кількості 8 шт. («НОМЕР_3» - 2 шт.), що відповідно до законодавства є предметом, обмеженим щодо переміщення через митний кордон України.

Заперечуючи проти постанови суду, представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що не погоджується із постановою суду з огляду на те, що судом не було враховано того, що ОСОБА_4 відразу після в'їзду в зону митного контролю «зелений коридор» заявив представниками прикордонної служби про наявний у нього пристрій та надав дозвіл на право зберігання та носіння вказаного пристрою, який дійсний до 17.11.2019 року, а також останній є діючим працівником воєнізованої охорони, тому використовує даний пістолет лише при виконанні своїх службових обов'язків.

Посилаючись на викладене, представник просить постанову суду в частині накладення адміністративного стягнення змінити та виключити з резолютивної частини вказівку на конфіскацію предмету правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника ОСОБА_5, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити; представника митниці, що заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду - без змін, виходячи з наступного.

Частина 1 ст. 487 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлює, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, положення ст. 495 МК України передбачають, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як вбачається із постанови суду першої інстанції, суддя зазначених вимог закону дотримався та постановив рішення у повній відповідності до матеріального та процесуального закону, дослідивши при цьому всі обставини справи у їх сукупності.

Посилання ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_6 на те, що ОСОБА_4відразу після в'їзду в зону митного контролю «зелений коридор» заявив представникам прикордонної служби про наявний у нього пристрій та надав дозвіл на право його зберігання та носіння, апеляційний суд не в змозі прийняти до уваги з огляду на наступні обставини.

Стаття 471 МК України передбачає адміністративну відповідальність за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України …

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 196 МК України, не можуть бути пропущені через митний кордон України: товари, на пропуск яких відповідно до закону потрібні дозволи інших державних органів, за відсутності цих дозволів.

Положеннями частини 2 Розділу 1 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ від 12.10.1992 р. №576 передбачено, щодо предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: … пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони …

В свою чергу, положення ч. 9 Розділу 2 зазначеного вище Положення встановлюють, що видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття підприємств, майстерень і лабораторій здійснюється: на … пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, … - у порядку, визначеному МВС.

Так, відповідно до п. 8.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України від 21.08.1998 року №622, дозвільна система, що здійснюється органами поліції, поширюється на бойову нарізну військових зразків зброю або виготовлену за спеціальним замовленням, охолощену, нейтралізовану, несучасну, спортивну, мисливську вогнепальну зброю, бойові припаси до зброї, основні частини зброї, пневматичну, холодну зброю, пристрої та патрони до них, що належать підприємствам, установам, організаціям, суб'єктам господарювання та громадянам.

Положення п. 8.12 вищезазначеної інструкції передбачають, що до пристроїв належать такі пістолети і револьвери вітчизняного виробництва, які конструктивно призначені тільки для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії і технічно не придатні для стрільби бойовими патронами …

Патрони до пристроїв - належать патрони, споряджені гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, призначені для відстрілу їх тільки пристроями вітчизняного виробництва і допущені в установленому порядку до використання.

Відповідно до п. 12.14 Інструкції, вогнепальна мисливська зброя, основні частини зброї, бойові припаси до неї, пневматична, холодна, охолощена зброя, пристрої та зазначені патрони громадянами України перевозяться через митний кордон України на підставі дозволів на право перевезення зброї територією України, які видаються УП ЦОУП, ГУНП.

Таким чином, зазначений пристрій травматичної дії ПМР-УОС, заводський номер НОМЕР_2, калібр 9 мм, заряджений 8 набоями з гумовою кулею, який намагався перемістити через митний кордон ОСОБА_4, є обмеженими для переміщення через митний кордон предметами, а тому мають бути переміщені на підставі відповідних дозволів на це.

Твердження апелянта на попередження ОСОБА_4 співробітників митниці про перевезення зазначеного пристрою спростовуються його особистими поясненнями від 15.05.2018 року (а.с. 6), наданими при складенні відносно нього протоколу, а також наданими ним в судовому засіданні суду першої інстанції поясненнями (а.с. 25), в яких останній зазначив, що не знав, що на переміщення зазначеного пристрою через митний кордон України необхідно отримувати окремий дозвіл, тому і вибрав формою митного контролю «зелений коридор».

Зазначена обставина свідчить про необізнаність ОСОБА_4, не дивлячись на перебування на посаді діючого працівника воєнізованої охорони, про передбачений законом порядок перевезення зброї та патронів до неї через митний кордон України, а ч. 2 ст. 68 Конституції України передбачає, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Окрім того, апеляційний суд вважає безпідставними вимоги апелянта про зміну адміністративного стягнення та виключення конфіскації майна як одного із стягнень з огляду на таке.

Санкція ст. 471 МК України передбачає один безальтернативний вид стягнення - накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 здійснив спробу переміщення через митний кордон України товар, переміщення якого через митний кордон обмежено необхідністю отримання спеціального дозволу, суд позбавлений можливості застосувати до ОСОБА_4 не передбачений санкцією ст. 471 МК України альтернативний вид адміністративного стягнення, не зважаючи на обставини вчинення правопорушення, особу правопорушника та того, що останній використовує конфіскований пристрій травматичної дії в своїй службовій діяльності при виконанні службових обов'язків.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та законність прийнятого районним судом рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 528 МК України та ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд Одеської області,-

постановив

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 10 липня 2018 року, якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень, з конфіскацією на користь держави вилученого за протоколом про порушення митних правил № 1178/50000/18 від 15.05.2018 року товару - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М. Прібилов