Провадження № 33/792/296/18
Справа № 686/6505/18 Головуючий в 1-й інстанції Слободян В. С.
Категорія: КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 травня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2, фізичну особу-підприємця,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, та призначено йому стягнення у виді штрафу у розмірі девяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 153 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

За постановою суду ОСОБА_1 15 березня 2018 року біля 15 год. 50 хв. керуючи автомобілем «Nisan X-Treil», номерний знак т2 ХК 4181 по автодорозі М-12 «Стрий Знамянка» в напрямку м. Хмельницького на 307 км + 500 м цієї автодороги, в порушення п.2.4 Правил дорожнього руху України, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою жезла та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. При цьому, посилається на те, що судом не здобуто належних доказів вчинення саме ним вказаного правопорушення, а висновок працівників поліції у протоколі та у постанові суду про те, що останній вчинив дане правопорушення ґрунтується лише на припущеннях.

Вказує, що у протоколі про адмінправопорушення та в постанові суду зазначено, що працівник поліції зупиняв автомобіль правопорушника за допомогою жезла, що суперечить порядку, який визначений Правилами дорожнього руху. Відеозапису вимоги зупинки його автомобіля саме жезлом суду не надано.

Зазначає, що у Законі України «Про Національну поліцію» міститься вичерпний перелік підстав для зупинення транспортного засобу. Однак ні у протоколі, ні у постанові суду не зазначено підстав для зупинення транспортного засобу. Також підстав для зупинення транспортного засобу не вбачається на наданих відеозаписах.

Вказує, що протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення складений не в день і не в місці правопорушення, а через вісім днів після порушення та за юридичною адресою знаходження поліції у м. Хмельницький.

Наголошує, що при складанні протоколу не було зазначено свідків цього правопорушення, а тому він не може бути доказом по справі.

Вважає, що з відеозапису видно те, що повз поліцейських проїжджав автомобіль, лише по кольору схожий на його автомобіль. Натомість, те що він належав саме йому є припущенням.

Суд безпідставно поклав в основу постанови пояснення працівника поліції як свідка, оскільки такий є зацікавленим в результаті розгляду справи. Пояснення поліцейського є неправдивими та спростовуються наявним відеозаписом.

Разом з тим, суд залишив поза увагою те, що на ділянці дороги, де знаходився службовий автомобіль працівників поліції, керував автомобілем не він, а інша особа, - незнайомець, який був пасажиром. У подальшому, за кермо сів знову він та продовжив рух. Під час руху на вимогу поліцейських відразу ж зупинився.

Заслухавши апелянта, який підтримав скаргу, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень, закріплених в ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Вказані вимоги закону були дотримані судом першої інстанції під час розгляду справи та винесення постанови.

Так, одним з обовязків водія механічного транспортного засобу є те, що на вимогу поліцейського він повинен зупинитися з дотриманням вимог Правил дорожнього руху України (п. 2.4. ПДРУ).

Сигналами регулювальника є положення його корпуса, а також жести руками, в тому числі з жезлом або диском з червоним світлоповертачем. Жезл використовується поліцейськими та працівниками тільки для регулювання дорожнього руху (п. 8.8. ПДРУ).

Вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки (п. 8.9 «а», ч.2 ПДРУ).

Відповідно до ст. 122-2 КУпАП невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу тягне за собою накладення штрафу в розмірі девяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

У судовому засіданні суду першої інстанції та в апеляційному суді ОСОБА_1 свою вину у невиконанні вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу не визнав та пояснив наступне. 15 березня 2018 року коли він керував транспортним засобом, побачивши, що позаду рухається автомобіль поліцейських з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольорів та, почувши спеціальний звуковий сигнал, відразу зупинився. До вказаного моменту заперечив вимогу поліцейського зупинитись, в тому числі за допомогою жезлу чи іншого засобу.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, як правильно зазначив суд першої інстанції, його вина доводиться даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 429977 від 23.03.2018 року, згідно яких 15.03.2018 року о 15 годині 50 хвилин на а/д М-12 Стрий Знамянка 307 км + 500 м в напрямку м. Хмельницький, гр. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом NISAN X-TREIL, д.н.з. т2ХК 4181, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою жезла, не зупинився, був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі д.н.з. 4599 на а/д М-12 Стрий Знамянка 307 км + 500 м в напрямку м. Хмельницький;

- відеозапису з нагрудних відеокамер поліцейських, та з відеореєстратора, встановленого у службовому автомобілі працівників патрульної поліції, з яких вбачається, автомобіль NISAN X-TREIL сірого кольору з номерним знаком на червоному фоні не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу. Після цього працівники поліції наздогнали вказаний автомобіль. За його кермом перебував ОСОБА_1;

- показань свідка ОСОБА_2, з яких вбачається, що саме автомобіль NISAN X-TREIL під керуванням ОСОБА_1 не зупинився на таку вимогу, а не інший транспортний засіб.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що в його діях відсутній склад адмінправопорушення, передбачений ст. 122-2 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення не міг бути визнаний належним та допустими доказом та покладений в основу оскарженої постанови, оскільки обвинувачення, сформульоване щодо нього, не відповідає фактичним обставинам справи та його дані суперечать вимогам п.8.9. ПДР щодо засобу зупинки (за допомогою жезла), апеляційним судом до уваги не беруться з наступних підстав.

Як бачається з даних, які містяться на дисках, долучених до матеріалів справи, поліцейський під час патрулювання дороги, за допомогою сигнального диска з червоним сигналом, вказав на транспортний засіб NISAN X-TREIL, сріблястого кольору, який рухався, та подальше місце його зупинки. Однак, останній таку вимогу проігнорував та продовжив рух. У подальшому поліцейські на службовому автомобілі, увімкнувши проблискові маячки та спеціальний звуковий сигнал, наздогнали його, тобто транспортний засіб NISAN X-TREIL, сріблястого кольору. За кермом автомобіля перебував ОСОБА_1

Тобто поліцейськими були повністю дотримані вимоги п. 8.9. «а», «б» ПДР щодо засобу, за допомогою якого здійснювалась вимога щодо зупинки його транспортного засобу, а саме: за допомогою сигнального диску з червоним сигналом, а в подальшому, у звязку з її невиконанням за допомогою увімкненого проблискового маячка та спеціального звукового сигналу.

Зазначення ж у протоколі, а в подальшому в оскарженій постанові, засобу зупинки жезлу, а не фактично використаного сигнального диска з червоним сигналом, як це передбачено ПДР, в даному конкретному випадку на суть та обєм обвинувачення не вплинуло, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ст. 122 -2 КУпАП, диспозицією якої визначено її обєктивну сторону у формі невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, яка виконана останнім не була.

Посилання апелянта на відсутність у протоколі причини зупинки, чому суд першої інстанції оцінки не дав, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки причина зупинки ОСОБА_1 не є предметом дослідження у даному провадженні.

Твердження про недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення як доказу через те, що він був складений не в день і не в місці правопорушення, а також відсутність свідків при його складанні, не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 вищевказаного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що його обвинувачення у невиконанні вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу є припущенням, оскільки біля останніх проїзджав інший схожий автомобіль є надуманими. Такі спростовуються даними відеозаписів, з яких чітко вбачається, що автомобіль, який проїзджав біля поліцейських та не виконав їх вимогу про зупинку є саме NISAN X-TREIL, сірого кольору, а не будь-який інший цієї ж марки.

Твердження апелянта про те, що пояснення свідка-поліцейського ОСОБА_2 є неналежним та недопустими доказом, оскільки він не може бути обєктивним та неупередженим, суд до уваги не приймає, оскільки такі узгоджуються з даними протоколу та відеозаписів, а отже сумнівів в їх достовірності та правдивості не викликають.

Посилання апелянта на відсутність в його діях складу правопорушення, оскільки у момент проїзду поліцейських за кермом автомобіля перебував не він, а інша особа, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки такі є сумнівними, жодним доказом не підтверджені. Натомість, докази, зібрані стороною обвинувачення (дані відеозапису), такою інформації не містять. Навпаки, як видно з відео, за кермом автомобіля, після його зупинки, знаходився саме ОСОБА_1, будь-які інші особи в автомобіля відсутні.

Вказівка в апеляційній скарзі на відсутність субєктивної сторони в діях апелянта, тобто навмисних дій щодо невиконання вимоги поліцейського про зупинку, є недоречною. Так, субєктивна сторона даного правопорушення виражена ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі прямого, так і евентуального (непрямого) умислу.

З огляду на викладене, суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції зясовані повно та обєктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ст. 122-2 КУпАП кваліфіковані правильно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, є безпідставним.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 122-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі девяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 153 гривні і відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_4