АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 641/2042/18 Головуючий суддя І інстанції Буцький В. В.
Провадження № 33/790/546/18 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року м. Харків

Суддя Апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю потерпілого ОСОБА_1, розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 травня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, -

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 352 грн. 40 коп.

Суддею встановлено, що 27 березня 2018 року о 17 годині 15 хвилин ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер АХ 9261 AT в районі перехрестя просп. Г. Сталінграду та вул. Харківських дивізій в м. Харкові, виїхав на регульоване перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який знаходився на перехресті та завершував маневр.

В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень та заподіяно матеріальну шкоду учасникам події.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 8.7.3 (ґ, е) та п. 8.10 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з таким судовим рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить прийняти його апеляційну скаргу до розгляду та задовольнити її, постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 травня 2018 року змінити, а саме змінити вид покарання з позбавлення права керування транспортним засобом на штраф.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що вважає занадто суворим вид покарання покладений на нього судом.

ОСОБА_2 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи до апеляційного суду не зявився, що в силу вимог ст.294 КУпАП не є перепоною для апеляційного розгляду.

Заслухавши потерпілого ОСОБА_1, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_2 в порушенні правил дорожнього руху.

Так, відповідно до протоколу (а.с.4) ОСОБА_2 керував автомобілем «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер АХ 9261 AT в районі перехрестя просп. Г. Сталінграду та вул. Харківських дивізій в м. Харкові, виїхав на регульоване перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який знаходився на перехресті та завершував маневр. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

З даним протоколом ОСОБА_2 був ознайомлений про що свідчить його власноручний підпис.

Хоча ОСОБА_2 і не визнавав своєї вини, про що зазначив в протоколі, однак цей протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ним не оскаржувалися.

Також, ОСОБА_2 був згоден з даними викладеними в схемі місця ДТП (а.с. 5), про що свідчить його підпис, а також відсутність оскарження даних, зазначених в цій схемі.

Визнаючи ОСОБА_2 винним суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 120635 від 27.03.2018 року та на схему місця ДТП від 27.03.2018 року. (а.с. 4-5)

Крім того, винна ОСОБА_2 у скоєнні вказаного правопорушення підтверджується висновком автотехнічного експертного дослідження № 6-ВС/18 від 16.04.2018 року (а.с.15-20), якою встановлено, що у діях водія автомобіля «Daewoo Lanos» вбачаються невідповідності вимогам п.п. 8.7.3 (ґ, е) і 8.10 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, перебувають у причинному звязку із ДТП та записом з відеорегістратора.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Сам факт події ДТП апелянтом не заперечується.

ОСОБА_2 підданий адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, що узгоджується із положеннями санкцій статті 124 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому помякшуючі обставини при накладенні стягнення на правопорушника не враховуються.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 визнав, що матеріали справи підтверджують його вину в скоєнні вищезазначеного ДТП.

Посилання апелянта на постанови Комінтернівського суду м. Харкова за № 641/1891/18; № 641/1940/18; № 641/1961/18; № 641/1245/18 до уваги не приймається оскільки в Україні не діє принцип прецендентного права і наведені постанови не мають преюдиційної сили.

Апелянтом не доведено що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Субєктивні висновки апелянта щодо упередженого відношення та особистої неприязні до нього, з боку судді головуючого по справі, належним чином не підтвердженні, а тому не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду обґрунтованою і підстав для її зміни за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 травня 2018 року щодо притягнення ОСОБА_2, 29.02.1980 року наодження, до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_3