Справа № 467/752/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Андросової А.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (Леніна), 73, раніше до адміністративної відповідальності притягувався: 11.12.2017 року за ч.1 ст. 175-1 КУпАП, адміністративне стягнення у виді попередження; 11.07.2018 року за ч.1 ст. 122 КУпАП до штрафу в розмірі 255,00 грн.

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Суд визнав доведеним, що 09 червня 2018 року близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21099», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись до другорядній дорозі на перехресті нерівнозначних доріг вулиць Київська та Чернецького в м. Первомайськ Миколаївської області, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не надав перевагу в русі автомобілю марки «PEUGOT PARTNER, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який наближався до перехрестя по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення з останнім, яке призвело до пошкодження транспортних засобів.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 (б) та 16.11 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав та пояснив суду, що 09 червня 2018 року, близько 08 год. 00 хв. на вул. Чернецького в м. Первомайськ Миколаївської області він, керуючи автомобілем «ВАЗ-21099», виїжджав з другорядної дороги на головну по вул. Київській. Зупинившись на перехресті перед знаком, з правої сторони він побачив автомобіль «Пежо», який рухався по головній дорозі на відстані приблизно 60-70 метрів від перехрестя. Оскільки цей автомобіль не заважав йому виконати маневр, а з лівої сторони нікого не було, то він здійснив поворот вліво. Однак, коли вже перетнув задніми колесами дорожню розмітку, то відбулось зіткнення з автомобілем «Пежо», внаслідок чого обидва автомобілі отримали пошкодження. Зокрема, його автомобіль було пошкоджено з правої сторони, а саме, дверцята та переднє крило, в той час, як автомобіль «Пежо» отримав пошкодження з лівої сторони у виді подряпини. Ні він, ні водій «Пежо» тілесних ушкоджень не отримали.

Вказував, що водій автомобіля «Пежо» не вчинив дій щодо зменшення швидкості аби уникнути зіткнення, в той час як він перед початком повороту переконався його в безпеці, так як видимість не була обмежена, а автомобіль «Пежо» знаходився на відстані, що дозволяла йому безпечно здійснити виїзд на головну дорогу і виконати маневр.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, викликався шляхом направлення судових повісток, проте, причин своєї неявки не повідомив, будь-яких заяв і клопотань до суду не направляв.

З метою всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, в судове засідання викликалась уповноважена особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, проте, на розгляд направлених до суду матеріалів не зявилась, причин свого неприбуття не повідомила.

В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, судом було задоволено клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про виклик в судове засідання та допит заявленого нею свідка, проте, даних про місце проживання свідка, його прізвища ОСОБА_1 суду не надав, прибуття свідка до місця розгляду справи не забезпечив.

За таких умов, суд, вживши всіх передбачених законом заходів для забезпечення швидкого, повного і всебічного зясування обставин справи, створивши всі умови для реалізації учасниками провадження їхніх процесуальних прав та відстоювання правової позиції, зберігаючи обєктивність і неупередженість, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши надані матеріали у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, зробив такі висновки.

Відповідальність за статтею 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (наступними змінами і доповненнями) (далі ПДР України), для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про

адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення.

Як видно із даних протоколу про адміністративне правопорушення від 09 червня 2018 року, схеми ДТП, доданої нього, пояснень ОСОБА_1, наданих ним в судовому засіданні, він, рухався по другорядній дорозі, наблизившись до перехрещення нерівнозначних доріг, маючи намір здійснити виїзд на головну дорогу та маневр повороту вліво, проте, був неуважний, належно не оцінив дорожню обстановку, у звязку з чим не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі.

Такі висновки суд зробив виходячи із сукупності досліджених ним доказів, зокрема, із пояснень самого ОСОБА_1, який пояснив, що він, перед початком маневру бачив автомобіль «PEUGOT PARTNER», який в цей час рухався по головній дорозі, однак, всупереч п. 16.11 ПДР України, виїхав на головну дорогу, перетнувши дорожню розмітку та виїхавши на свою полосу руху.

Натомість, згідно із п. 2.3 (б) ПДР, повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну з урахуванням швидкості руху транспортного засобу, який наближався до перехрестя по головній дорозі, та відстані, на якій він знаходився від цього перехрестя, тобто вчинити дії, які б повністю виключали безпеку маневру у цій дорожній обстановці і лише за умови повного переконання у небезпечності своїх дій, здійснювати поворот з другорядної дороги.

Втім, вказаних положень ПДР ОСОБА_1 не дотримався, а так само, як і вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», тому суд, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах наданих доказів, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, визнав доведеним порушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, п.п. 2.3. (б), 16.11. ПДР України.

Отже, докази, на підставі яких суд зробив такі висновки є належними, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у цьому провадженні і мають для нього значення, а також належними, так як підстав вважати, що вони отримання з порушенням встановленого законом порядку немає.

З огляду на наведене, у ракурсі установлених судом фактичних обставин справи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненої дії конкретному складу правопорушення, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, оскільки він своїми діями порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Таких висновків суд дійшов з урахуванням наявності зафіксованих пошкоджень транспортних засобів та прямого причинного звязку між порушенням ОСОБА_1 вимог ПДР України та наслідками, що настали, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, схемою ДТП (зворот), поясненнями ОСОБА_1, що надані ним в судовому засіданні та іншими матеріалами справи.

За такого, суд визнав повністю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за обставин, встановлених судом.

Що ж до доводів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про те, що інший учасник ДТП водій автомобіля «PEUGOT PARTNER» не вчиняв дій щодо зменшення швидкості руху свого транспортного засобу аби уникнути зіткнення, то суд вважає за необхідне вказати на таке.

Відповідно до положень п. 1.10 ПДР України, «дати дорогу» - це вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Як встановив суд, зокрема, зі схеми ДТП, водій автомобіля «PEUGOT PARTNER» рухався по головній дорозі, в той час як рух ОСОБА_1 обмежував дорожній знак пріоритету 2.1 «Дати дорогу».

В той же час, згідно п. 1.3. Розділу 1 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху зобовязаний знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п. 1.4. ПДР України).

Тож, з урахуванням викладеного, суд вважає неспроможними твердження ОСОБА_1 в цій частині.

Крім того, суд зауважує, що вимоги ПДР України хоч і зобовязують учасника дорожнього руху у разі виникнення перешкоди вжити заходів щодо зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, проте, суд повноважний розглядати справу про адміністративне правопорушення лише стосовно особи, щодо якої направлено протокол про адміністративне правопорушення і лише в його межах.

Тож, визнавши доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення на нього суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини.

Обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність згідно із ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

За такого суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ст. 124 КУпАПу виді штрафу, яке буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, а також необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674 VI у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день розгляду справи становить 352,40 грн.

То на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 221,283,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. на користь держави.

Захід забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення у виді тимчасового вилучення посвідчення водія скасувати.

Повернути ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами ВАА № 698963, яке було вилучене 09 червня 2018 року інспектором СРПП № 3 Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Суддя І.В. Явіца