ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/144/18 Справа № 194/1305/18 Суддя у 1-й інстанції - Соколова Ю.І. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2018 року, якою

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 26 серпня 2018 р. о 21:30 год. на вул. С.Маркова буд.1 в м. Тернівка Дніпропетровської області, водій ОСОБА_2 керував скутером марки JJ 50 QT без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: почервоніння обличчя, не виразна мова, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду та тесту на стан сп'яніння у встановленому Законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.п.2.5, 2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову скасувати та провадженні у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_2 посилається на те, що поліцейськими було зупинено його без законних підстав, оскільки він не керував транспортним засобом, а лише котив його з одного гаражу до іншого з метою ремонту, а відсутність на мопеді номерного знаку пояснюється невикористанням транспортного засобу на автошляхах державного значення. Зазначає, що на його законні вимоги до працівників поліції представитися були проігноровані, жетони та боді-камери на них були відсутні і посвідчення не пред'явили. Окрім того, звертає увагу, що протокол на місці не був складений, а складався вже пізніше без нього з грубими порушеннями, що підтверджується заявою до поліції про надання йому примірника протоколу. Також, всупереч вимогам ст. 265-2 КУпАП поліцейськими було грубо порушено правила доставки транспортного засобу на штраф майданчик, а саме не додано фото затриманого транспорту та перелік речей, що в ньому знаходяться. Окрім цього, зазначає, що працівниками поліції порушено процедуру вилучення документів та скоєні насильницькі дії фізичного характеру, що підтверджується довідкою з КЗ "Тернівська ЦМЛ ДОР" від 27.08.2018, згідно якої він звертався за медичною допомогою 26.08.2018 о 23:45 год.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2, який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги судом першої інстанції виконані не були.

Так, статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАП, особи, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно з п. 2.9 ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на викладені вимоги закону, в разі відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, його дії слід кваліфікувати ст. 130 КУпАП, через порушення п. 2.5 ПДР України, та лише в разі документального підтвердження перебування особи у стані алкогольного сп'яніння - за ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, через порушення п. 2.9 ПДР України.

Між тим, всупереч наведеним вимогам, при складанні протоколу щодо ОСОБА_2, працівниками поліції вказано на порушення ним вимог як п. 2.5, так і п. 2.9 ПДР України, разом з цим його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, лише за ознакою відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння.

Цим обставинам суд першої інстанції належної оцінки не дав та дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановивши фактичні обставини справи, зокрема, яким саме вимогам ПДР України не відповідають його дії.

Допитаний судом апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 - працівник поліції, яким складався протокол, пояснити у зв'язку з чим у протоколі щодо ОСОБА_2 зазначено про порушення обох пунктів ПДР України не зміг, та вказав лише на його відмову від проходження огляду на стан сп"яніння. Не навів свідок також й переконливих доводів стосовно підстав для зупинки ОСОБА_2 та відсутності відеофіксації правопорушення, за умови наявності реєстратора на автомобілі, що взагалі викликає сумнів в неупередженості працівників поліції.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах поданих апеляційних скарг. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Суд вважає, що порушення, допущені поліцейським при складанні протоколу та додатків до нього, є істотними та приходить до висновку, що за їх наявності, дійти до беззаперечного висновку про наявність вини ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП неможливо.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП. Докази, наявні у справі, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП, належним чином перевірені не були, внаслідок чого суд дійшов до необґрунтованого висновку, про доведеність провини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування постанови.

Поряд із цим, апеляційний суд позбавлений можливості самостійно усунути ці порушення, оскільки уповноважений розглядати справу виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, та, за відсутності належного підтвердження перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння, й з урахуванням того, що згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, не може визнати його вину за ч. 1 ст. 130 КУпАП доведеною поза розумним сумнівом, що виключає у цьому випадку адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати із закриттям провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вина у вчиненні цього правопорушення не доведена поза розумним сумнівом.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т АН О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко