Справа №: 148/1317/18
П О С Т А Н О В А

09 серпня 2018 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Ковганич С.В. розглянув матеріали, які надійшли з Тульчинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст.183-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 2 від 12.07.2018, складеного державним виконавцем Тульчинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2, ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ст.183-1 КУпАП, а саме несплата аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, 22.09.2007 на користь ОСОБА_4, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до виконання, в сумі 15671,20 грн.

Порушник на виклик в судове засідання не зявився, хоча був своєчасно належним чином повідомлений про дату і час слухання справи, згідно наявного в справі повідомлення і відомостей про причину своєї неявки до суду не надав.

За таких обставин, суд проводить розгляд справи за відсутності порушника на підставі наявних у справі даних і доказів.

Враховуючи положення ст. ст.268, 277 КУпАП України, характер та підстави складання протоколу про адміністративне правопорушення, вважаю за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Так, відповідно до ст. 8 КУпАП встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Закон України №2234-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07.12.2017, на підставі якого Кодекс України про адміністративні правопорушення доповнений ст. 183-1, набув чинності 06.02.2018.

Заборгованість по аліментам у ОСОБА_1 розрахована станом на 30.06.2018.

Однак, відповідно до вимог ч.1, 2 ст.8 КУпАП, облік сукупного розміру заборгованості за шість місяців, наявність якої передбачена ст.183-1 КУпАП, починається з моменту набрання чинності Законом України №2234-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», тобто з 06.02.2018.

Відповідно ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 (справа N 1-7/99 N 1-рп/99) у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) встановлено «За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце».

Таким чином, момент настання відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст.183-1КУпАП, а саме: несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім'ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання», слід відраховувати з моменту набрання чинності вищезазначеного Закону, а саме з 06.02.2018.

З огляду на викладене, вважаю що на день надходження матеріалу про адміністративне правопорушення в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП.

Відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП України, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, тому провадження по справі відносно нього підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.8, 183-1, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя: