Справа № 615/931/18
Провадження № 3/615/307/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Токмакова А.П., перевіривши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, що працює водієм ТОВ «Торг сервіс», зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП,

встановив:

20.06.2018 року до Валківського районного суду Харківської області надійшов матеріал з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 120588 від 11.06.2018 року, складений відносно ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 11.06.2018 року о 10-30 год. по а/д М03 Київ-Харків-Довжанський на 429 км керував т/з ГАЗ 3302-1434 Г, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України.

В судові засідання, призначені на 02.08.2018 року, 20.08.2018 року, 19.09.2018 року ОСОБА_1, будучи належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, не зявився, причину неявки суду не повідомив, в звязку з чим судовий розгляд було відкладено.

13.09.2018 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1, в якій він просить направити матеріали про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, за підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави для розгляду по суті, оскільки через віддаленість місця проживання та матеріальне становище (відноситься до статусу малозабезпечених осіб) не зможе прибути до Валківського районного суду Харківської області.

Перевіривши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.278 КУпАП суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи належить до його компетенції розгляд даної справи та питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно положень ст.276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ст.130 КУпАП, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Пунктом 2.2 рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.276 КУпАП від 26.05.2015 року у справі № 1-11/2015 передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. Протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у ст.251 Кодексу, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення (ч.1 ст.257 Кодексу). Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення визначено у главі 17 Кодексу.

У ч.1 ст.277 Кодексу закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Стаття 6 § 1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини передбачає, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що предявляється особі.

Практика Європейського суду щодо України стосовно гарантій, закріплених статтею 6 § 1, знайшла своє відображення у справах, які стосуються права доступу до суду та справедливого судового розгляду.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Враховуючи віддаленість Валківського районного суду Харківської області від місця проживання правопорушника та право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, на розгляд справи за місцем його проживання, суддя вважає необхідним направити матеріали про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП до Октябрського районного суду м. Полтави за місцем проживання порушника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.276,278 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, направити до Октябрського районного суду м. Полтави для розгляду за підсудністю.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.П. Токмакова