Справа №591/4650/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Янголь Є.В.
Номер провадження 33/788/5/18 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. ,розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1

накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави в сумі 320 грн.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 жовтня 2017 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, у зв'язку з тим, що він 24 серпня 20017 року о 20 годині 45 хвилин в м. Суми по вул. І. Харитоненка, біля будинку № 6, керував транспортним засобом BMW 5231 д/н НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння ( розширені зіниці ока, які не реагують на світло, неприродна блідість, підвищена жвавість), та від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 не погоджується з прийнятим судовим рішенням, посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, та просить постанову суду скасувати.

Свої вимоги мотивує тим, що він не перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння та не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці, а відмовився лише їхати до лікарні.

Про день та час розгляду провадження у порядку апеляційної процедури учасників провадження було проінформовано, при цьому від ОСОБА_4 клопотання про відкладення не надійшло, а його участь в розгляді провадження судом апеляційної інстанції при перевірці судового рішення, не є обов'язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду за прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

Дослідивши матеріали справи та піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглядаючи дану справу, суддя районного суду вірно дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в постанові судді, підтверджується зібраними доказами, які були всебічно, повно досліджені судом першої інстанції, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №096943 від 24 серпня 2017 року (а.с.1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5. та ОСОБА_6, які кожна окремо підтвердили, що водій BMW д/н НОМЕР_1 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння (а.с.2,4 ), відеозаписом, що містить відмову ОСОБА_4 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп'яніння у закладі охорони здоров'я ( а.с. 23), та іншими матеріалами справи, належним чином дослідженими суддею.

Ставити під сумнів об'єктивність пояснень вказаних свідків у судді підстав не було, оскільки в матеріалах справи відсутні будь які дані про те, що вказані пояснення свідки давали внаслідок впливу на них.

За таких обставин, суддя дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_4 відмовившись від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_4 на те, що він не перебував в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, в даному випадку не мають суттєвого значення, оскільки його піддано адміністративному стягненню не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння або під впливом наркотичних чи токсичних речовин (порушення вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України), а за відмову на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, перебування під впливом наркотичних чи токсичних речовин (порушення вимог п.2.5 зазначених Правил).

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що він не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння на місці зупинки, а лише відмовився їхати до медичного закладу, оскільки р. ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачає проведення поліцейським на місці зупинки транспортного засобу лише огляд на стан алкогольного сп'яніння , а гідно п.12 вказаної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними п.4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_4 судом першої інстанції накладено у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, і є достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, зокрема виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Враховуючи викладене вважаю, що постанова суду є законною і обґрунтованою, а тому законних підстав для її скасування, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_4 не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_4 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіМатус В. В.