АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/1409/17 Номер провадження 33/786/18/18Головуючий у 1-й інстанції Олейнікова Г. М. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області Рябішин А.О., при секретарі Журі Н.Л., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його представника - адвоката Лукія Віталія Васильовича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 11 травня 2017 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 11 травня 2017 року:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого зварювальником в ТОВ «МастерМілк», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень.

Згідно з постановою, 26 лютого 2017 року о 23 год. 40 хв. ОСОБА_2 керував транспортним засобом «АЗЛК 2140» д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Лесі Українки, 39, в м. Кременчук Полтавської області з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду на встановлення стану сп'яніння відмовився в присутності свідків.

Не погодившись з даним рішення судді місцевого суду ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову з прийняттям нової про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що суд в порушення ст. 268 КУпАП розглянув справу без його участі.

Апеляцію обґрунтовує тим, що ухвалюючи постанову, суд першої інстанції неповно з'ясував всі обставини щодо вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки викладені в постанові висновки суду не підтверджуються доказами, не відповідають обставинам справи і спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи. Зокрема, відомості про його перебування з ознаками алкогольного сп'яніння в поясненнях свідків відсутні.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та в його інтересах захисника - адвоката Лукія В.В., дослідивши матеріли справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Оскільки ОСОБА_2 не був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції , строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне , всебічне , повне і об»єктивне з»ясування обставин кожної справи , вирішення її в точній відповідності з законом , забезпечення виконання винесеної постанови , а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень , запобігання правопорушенням , виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

Вважаю , що вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі .

Висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2.у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим та підтверджується наявними у справі та дослідженими судом першої інстанції доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , відповідно до якого встановлені обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП , письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 із яких убачається , що ОСОБА_2 в їх присутності відмовився від пропозиції працівників поліції щодо проходження медичного огляду на стан сп»яніння як на місці, так і у медичному закладі.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що свідки не підтверджували того факту , що він мав ознаки алкогольного сп»яніння , відсутні будь-які докази його перебування у стані алкогольного сп»яніння і він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп»яніння не знайшли свого підтвердження в апеляційному суді .

Так, за нормативним визначенням ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями статті 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають зокрема оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

В апеляційному суді було досліджено відеофіксацію факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення. Проведеним переглядом подій було встановлено , що ОСОБА_2 в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду як на місці подій, так і в медичному закладі. Підстави вважати зазначений доказ недопустимим відсутні. Вказаний доказ повністю узгоджується із іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Доводи апеляції про те , що ОСОБА_2 не перебував у стані алкогольного сп»яніння не впливають на кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп»яніння утворює самостійний склад адміністративного правопорушення. При цьому варто зазначити , що законодавством визначено перелік ознак, за якими працівники поліції приходять до висновку , що особа перебуває можливо у стані алкогольного сп»яніння.

Не змінюють правової кваліфікації дій ОСОБА_2 також і його доводи та доводи його адвоката щодо незаконності зупинки , як на їх думку,транспортного засобу працівниками поліції, оскільки ці дії працівників поліції можуть бути оскаржені в окремому порядку.

Не впливає на кваліфікацію також і складання протоколу наприклад не на місці, де водій був зупинений, а в іншому місці , оскільки в протоколі фіксуються обставини , що були виявлені саме на місці зупинки транспортного засобу.

Що стосується доводів апеляції ОСОБА_2 про розгляд справи за його відсутності, вважаю за необхідне звернути увагу на таке.

В матеріалах справи дійсно відсутні беззаперечні докази повідомлення ОСОБА_2 про дату та час слухання справи. Разом з тим, із конверту, в якому було направлено , а потім повернуто повістку на ім»я ОСОБА_2, видно , що повістка була повернута через закінчення терміну зберігання , тобто особа не виявляла бажання отримувати повістку у поштовому відділенні. Варто також зазначити , що ОСОБА_2 було відомо , що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, права ОСОБА_2 на участь у судовому розгляді були відновлені в апеляційному суді, де він приймав участь , його інтереси представляв адвокат і вони не обмежувались у можливості надання суду доказів та доведенні їх переконливості.

Таким чином, під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи ОСОБА_2 про те, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень законодавства , які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, і підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11 травня 2017 року ;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення , а постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11 травня 2017 року щодо нього - без змін;

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області А.О.Рябішин