Номер провадження: 33/785/1221/18
Номер справи місцевого суду: 520/6566/18
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в особі судді Кравця Ю.І., з участю секретаря судового засідання Бєляєвої А.О., за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси Іванчук В.М. від 14.06.2018 року,

встановив.

Зазначеною постановою судді ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 352,40 грн. Тимчасово вилучене водійське посвідчення - повернуто за належністю.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 072630 від 22.05.2018 року вбачається, що 19.05.2018 року о 15:10 год., в м. Одеса по вул. Іцхака Рабіна, біля будинку № 2, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «RENUALT», д/з НОМЕР_1, будучи причетним до ДТП з автомобілем марки «ВАЗ», д/з НОМЕР_2 зник з місця події чим порушив п.2.10(а) «Правил дорожнього руху» України, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП.

У апеляційній скарзі, адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 не погоджуючись з винесеною постановою, посилаючись на те, що вона є передчасною, та такою, що винесена з порушенням закону, прав та інтересів ОСОБА_3, порушує питання щодо скасування постанови та просить закрити провадження у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що судом порушенні передбачені діючим законодавством процедури притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, недотримані вимоги щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи.

Також адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про поновлення строку на оскарження постанови, посилаючись на те, що 22.06.2018 року вона подала апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 14.06.2018 року, однак постановою апеляційного суду від 12.07.2018 року апеляційна скарга була повернута, в зв'язку з тим, що вона не підписана, однак повернення скарги не позбавляє заявника права звернутися зі скаргою ще раз, а тому просить поновити строк на оскарження постанови.

ОСОБА_3 у судове засідання до суду апеляційної інстанції не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов до висновку, що клопотання представника ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанову районного суду необхідно скасувати за наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 22.06.2018 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, подала апеляційну скаргу на постанову Київського районного суду м. Одеси від 14.06.2018 року, однак постановою апеляційного суду від 12.07.2018 року апеляційна скарга була повернута, в зв'язку з тим, що вона не підписана.

В подальшому ОСОБА_2 повторно звернувся з апеляційною скаргою, до якої додано мотивовану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Вказані обставини свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, а тому строк необхідно поновити.

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративніправопорушення, завданнямпровадження в справах про адміністративніправопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивнез'ясуванняобставинкожноїсправи, вирішенняїї в точнійвідповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.122-4 КУпАП необхідно з'ясувати чи дійсно мало місце причетність водія транспортного засобу, іншого учасника дорожнього руху до дорожньо-транспортної пригоди.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обґрунтовуючи своє рішення в частині винуватості ОСОБА_3 у вчинені зазначеного правопорушення, суддя районного суду послався на докази: протокол про адміністративне правопорушення, та інші матеріали адміністративної справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 072630 від 22.05.2018 року, 19.05.2018 року о 15:10 год., в м. Одеса по вул. Іцхака Рабіна, біля будинку № 2, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «RENUALT», д/з НОМЕР_1, будучи причетним до ДТП з автомобілем марки «ВАЗ», д/з НОМЕР_2 зник з місця події чим порушив п.2.10(а) «Правил дорожнього руху» України, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП.

Однак постановою апеляційного суду Одеської області від 29.08.2018 року було скасовано постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 14.06.2018 року, якою ОСОБА_3 притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України за скоєння 19.05.2018 року дорожньо-транспортної пригоди, та провадження по справі закрито у зв'язку з недоведеністю винуватості його у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

Встановлення судом недоведеності винуватості ОСОБА_3 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, дають апеляційному суду прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_3 у зазначені в протоколі час та місці, дійсно зник з місця події чим порушив п.2.10(а) «Правил дорожнього руху» України, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об'єктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненому правопорушенні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність прийнятого суддею районного суду рішення про визнання ОСОБА_3 винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне порушення, який було складено працівником ІПП не підтверджено належними доказами.

За таких обставин, апеляційний суд вважає висновок судді районного суду про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення помилковим, оскільки він ґрунтується не на об'єктивних доказах, а на суб'єктивних відомостях, які в ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження, а тому винуватість його є недоведеною.

Стаття 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачає підстави для закриття провадження у справі у зв'язку з недоведеністю вини особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до ст. 8 Конституції України, «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії…».

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У даному конкретному випадку йдеться не про кримінальний злочин, а про адміністративне правопорушення, але оскільки Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає таку підставу для закриття провадження у справі як недоведеність вини, вважаю за необхідне застосувати аналогію права та ст. 62 Конституції України, як норму прямої дії.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

За таких обставин, постанова судді від 14.06.2018 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю в зв'язку з недоведеністю провини ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 8 та 62 Конституції України, ст.ст.293, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив.

Клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про поновлення процесуального строку на оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси Іванчук В.М. від 14.06.2018 року - задовольнити та поновити строк на подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 14.06.2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження по адміністративній справі про адміністративне правопорушення за ст.122-4 КУпАП відносно ОСОБА_3 - закрити в зв'язку з недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Ю.І.Кравець