ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Добропільського відділення поліції Покровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

12 жовтня 2018 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 015993 від 27 вересня 2018 року, складеного інспектором СРПП Дружківського ВП лейтенантом поліції ОСОБА_2, ОСОБА_1 27 вересня 2018 року близько 21 год. 30 хвилин керував скутером (мопедом) Сузукі номерний знак АН АВ 9512 в м. Дружківка по вул. Педагогічна та вул. Депутатська з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_3 Паши огли та ОСОБА_4, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та суду пояснив, що 27 вересня 2018 року близько 21 год. 30 хвилин катив мопед по дорозі, оскільки він у нього зламаний. В цей час до нього під'їхали працівники поліції, пред'явили йому претензії щодо перебування ним в стані алкогольного сп'яніння та запропонували пройти огляд на стан сп'яніння, на що він відмовився, оскільки мопедом не керував, а лише катив його. На всі його пояснення поліцейські не реагували та запросили свідків, щоб вони підписали протокол та дали свої пояснення.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали адміністративної справи, оцінивши їх в сукупності, вважаю, що провадження по даній справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частина 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка саме керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обовязок проходження особами огляду на стан спяніння, покладається на осіб, які керували транспортними засобами з явними ознаками спяніння.

В судове засідання поліцейський, який склав протокол, та свідки, які були належним чином сповіщені про дату, час та місце розгляду справи, не з'явились, проте викликались належним чином (а.с. 24, 25).

В доданих до протоколу письмових поясненнях свідків зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння, але вони нічого не зазначили про керування ним транспортним засобом.

Інших доказів, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 мопедом, матеріали справи не містять.

Судом встановлено, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 015993 від 27 вересня 2018 року не підтверджується доказами, оскільки не знайшов свого підтвердження факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тобто вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАп, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в адміністративній у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 130, 221, 247, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копію постанови вручити особі, щодо якої її винесено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Добропільського

міськрайонного суду ОСОБА_5