Справа № 681/1224/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2018 р. м.Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Горгулько Н.А.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

прокурора - Сенькова О.О.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши матеріали, які надійшли з управління захисту економіки в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

До Полонського районного суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №235 від 27 серпня 2018 року, ОСОБА_2, на підставі наказу ГУ ДСНС України в Хмельницькій області №96 від 12.03.2018 року звільнений з посади пожежного рятувальника 17 держаної пожежно-рятувальної частини ГУ ДСНС України в Хмельницькій області, являючись особою начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, та будучи відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (надалі Декларація) за період неохоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що дійсно ним не було подано декларацію особи в день звільнення, проте подано 17.03.2018 року.

Прокурор вказуючи про наявність в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення, просив вирішити питання про притягнення його до відповідальності.

Суд заслухавши думку присутніх учасників, дослідивши матеріали адміністративної справи приходить до наступного.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, а також іншими документами.

Зокрема, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного у відношенні ОСОБА_2, останній, будучи 12.03.2018 року звільнений з посади пожежного рятувальника 17 держаної пожежно-рятувальної частини ГУ ДСНС України в Хмельницькій області, у порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно з ч.1 ст.172-6 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При цьому, вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати в першу чергу обєктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його обєктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Так, для розкриття обєктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на субєкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Зокрема, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

При цьому, у частині 1 статті 45 Закону визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобовязані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання «щорічно до 1 квітня». Разом з тим у випадках, передбачених ч. 2 ст. 45 Закону, тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено взагалі.

Відсутність законодавчого визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

Також слід зазначити, що рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід, а тому вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Таким чином, системний аналіз вжитого в абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону формулювання «припиняє діяльність» дає підстави констатувати, що термін «припинення» за загальним правилом (ст. 36 Кодексу законів про працю України) співвідноситься із терміном «звільнення» як ціле і частина, охоплюючи останнє. Це саме випливає з аналізу норм інших спеціальних нормативно-правових актів, зокрема з положень Закону України «Про державну службу» (ст. 83), Закону України «Про статус народного депутата України» (ст. 4) тощо, де зазначена термінологія підміняється одна одною.

Крім того, предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому, враховуючи вищевказані норми законодавства, лист - розяснення НАЗК від 11 серпня 2016 року не є законом, а містить виключно рекомендаційний характер.

До того ж, як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, фактично звільнений з роботи 12 березня 2018 року.

Електронна декларація була подана ОСОБА_2 17.03.2018 року, а саме у встановлений ч. 1 статті 45 Закону кінцевий термін, коли уповноважені на те особи зобовязані подати декларацію, - до 1 квітня 2018 року.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, а також враховуючи вищевказані норми законодавства, вважаю за необхідне закрити провадження у справі відносно ОСОБА_2, через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст.172-6, п.1 ч.1 ст. 247, ст. ст.283, 284, 294 КУпАП, Закону України «Про запобігання корупції», -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до апеляційного суду Хмельницької області через Полонський районний суд протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Суддя Н.А.Горгулько