Справа № 300/399/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
14.09.2018 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Мишинчук Н.С., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, його захисника адвоката ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу останнього на постанову Воловецького районного суду Закарпатської області від 07 червня 2018 року.
Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого на АЗС "ЗНК",
За постановою судді Пищальник Роман Михайлович визнаний винним у тому, що він 13.05.2018 року об 11:00 годині у с. В.Ворота по вул. Лесі Українки керував автомобілем НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9 А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП.
Висновок про доведеність вини ОСОБА_1. у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд обґрунтував протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №025677 від 13.05.2018 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння від 13.05.2018 року та частковими поясненнями самого правопорушника, який не заперечив факт вживання алкоголю напередодні події.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою. Стверджує, що складений працівниками поліції протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки у ньому відсутні відомості про розяснення особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності його прав та обовязків, передбачених ст.268 КУпАП, відсутні підписи свідків, а також ОСОБА_1 не було вручено копію вказаного протоколу. Стверджує, що відомості у протоколі щодо часу події не відповідають дійсності. Зазначає, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 близько 8:00 год. ранку без пояснення причин зупинки. Водій визнав, що керував транспортним засобом без водійського посвідчення та заперечив, що вживав алкоголь. Однак працівники поліції не повірили ОСОБА_1 та після «тривалих торгів», як вказав захисник, близько 12-ї год доставили правопорушника до Воловецької ЦРЛ для проходження огляду. Вважає також порушенням те, що поліцейські не пропонували водієві пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу. Вказує, що з отриманої копії направлення поліцейським ОСОБА_3 (а.с.38), вбачається, що воно виконано в довільній формі і без зазначення часу складання такого направлення. А тому вважає, що в акті медичного огляду і медичному висновку дані про час огляду внесені завідомо неправдиві, що тягне за собою недійсність результатів огляду. На думку захисту справа про адміністративне правопорушення була розглянута судом поверхово, а доводи, пояснення та клопотання, які заявлялись в судовому засіданні не вирішені та не відображені у постанові суду, однак це не можливо довести так, як судовий розгляд проводився в залі засідань без фіксування технічними засобами, що на думку захисту призвело до порушень ч.2 ст.9 ст.11, ч.6, ч.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та п.7 ч.3 ст. 129 Конституції України щодо гласності судового процесу та його повне фіксування технічними засобами. Вважає безпідставним посилання суду на протокол від 13.05.2018, як доведення вини ОСОБА_1, оскільки вказаний документ складений з порушенням вимог КУпАП, не містить доказів, фото та відео-доказів, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного спяніння.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, допитавши свідка ОСОБА_4 щодо обставин події, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам тобто ті фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд зазначених вимог закону не дотримав, оскільки не повністю дослідив матеріали справи, зокрема щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за відсутності належних та допустимих доказів.
З постанови суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортними засобами (а.с.23). Крім цього, апеляційним судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані відносно керування громадянином ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.
В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив апеляційному суду, що у день події автомобілем не керував, а вночі 12.05.2018 був на роботі, оскільки працює на автозаправній станції. Свій автомобіль ВАЗ 2101 д.н.з. Ж 33-90З А дав у користування другу ОСОБА_4, однак автомобіль зламався на дорозі, а тому був змушений його забрати вранці 13.05.2018. Та коли був біля свого автомобіля та намагався його завести до нього підійшли працівники поліції і зобовязали пройти огляд на стан спяніння в закладі охорони здоровя. На таку вимогу поліцейських погодився та пройшов з ними до Комунального закладу «Воловецька ЦРЛ Воловецької районної ради», де пройшов огляд на стан спяніння, результати якого показали 1% проміле.
Отже, з матеріалів справи, пояснень учасників судового розгляду, апеляційним судом встановлено, що дії поліцейських щодо складання протоколу, обстеження ОСОБА_1 не відповідали вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакці, яка затверджена Наказом від 09.11.2015 року № 1452/735 МВС та Міністерства охорони здоровя, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначена причина зупинки транспортного засобу, що фактично вказує на те, що вказаним автомобілем ОСОБА_1 не керував, а знаходився біля транспортного засобу. Крім того, ОСОБА_1 ствердив, що направлення для огляду до найближчого закладу охорони здоров'я від працівників поліції не отримував, на місці зупинки у "Драгер" не пропонували дихати.
Наявна у матеріалах справи копія направлення (а.с. 19) не може братись судом до уваги як допустимий доказ, оскільки така не відповідає формі, яка затверджена вищевказаною Інструкцією (в Додатку 1 Інструкції). Не вказано у протоколі і свідків, які б могли підтвердити викладені у ньому обставини, на підставі яких особу притягнуто до адміністративної відповідальності, не додано відеозапис події з бодікамер. Вказане свідчить про порушення процедури огляду водія, а протокол про адміністративне правопорушення, складений без додержання вимог ст. 256 КпАП.
Апеляційний суд хоча і вважає доводи апеляційної скарги обгрунтованими, однак не приходить до висновку про відсутність вини ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений без додержання вимог ст. 256 КУпАП, яка передбачає подання до нього доказів, зібраних відповідно до ст. 251 КУпАП, і подання таких доказів є можливим.
З наведених підстав апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду як винесена на неповно з`ясованих обставинах та грунтується на протоколі, який не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, підлягає скасуванню як необгрунтована, а протокол про адміністративне правопорушення - поверненню органу, що його надіслав, для належного формлення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Воловецького районного суду Закарпатської області від 07 червня 2018 року, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати. а протокол про адміністративне правопорушення з матеріалами повернути органу, що його надіслав для належного оформлення.
Постанова касаційному оскарженню не підлягає.
Суддя: