Справа № 415/1103/18
Провадження № 33/782/93/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області Чобур О.В., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Луганської області у м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 08 травня 2018 року, якою його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на шість місяців,

в с т а н о в и в :

Постановою суду ОСОБА_2 визнано винним в тому, що 12 лютого 2018 року о 20 годині 20 хвилин він, керуючи автомобілем УАЗ 3303 державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4, в районі будинку 424 по вул. Сосюри у м.Лисичанську Луганської області, порушуючи вимоги п.п.12.1. та 12.3. Правил дорожнього руху, не врахував дорожні обставини, не вжив заходів для зменшення швидкості, скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ-21101 державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати зазначену постанову суду та закрити провадження.

Апелянт посилається на те, що Правил дорожнього руху не порушував, застосував всі наявні засоби і виконав всі можливі дії для уникнення зіткнення з іншим транспортним засобом, зокрема, рухався на швидкості не більше 5 км/год на першій передачі. Винним у вчиненні ДТП вважає водія автомобілю ВАЗ, який порушив Правила дорожнього руху, зокрема, рухався по лівій стороні дороги заднім ходом в умовах ожеледиці, не пропустив його на перехресті.

Працівники поліції склали схему ДТП з порушенням законодавства і без врахування всіх дорожніх обставин, зокрема, не зазначили на схемі, що місцем ДТП є не пряма ділянка дороги, а перехрестя. Ця обставина вплинула на правильність висновків експерта і, відповідно, на прийняте судом рішення.

Застосувавши до нього одне з найсуворіших покарань, суд фактично позбавив його засобів до існування.

Вислухавши ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріали справи свідчать про те, що суд першої інстанції при розгляді справи відповідно ст. 252 КУпАП дав оцінку доказам в їх сукупності і обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, згідно висновку автотехнічної експертизи, у дорожній ситуації, що склалася, водію автомобілю УАЗ 3303, тобто ОСОБА_2, слід було керуватися вимогами п.12.1. Правил дорожнього руху - врахувати дорожню обстановку таким чином, аби мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним. Експерт дійшов висновку, що дії ОСОБА_2 не відповідали технічним вимогам п.12.1. Правил дорожнього руху і знаходяться у причинному зв'язку із настанням даної ДТП. При цьому в діях водія ОСОБА_5, іншого учасника ДТП, порушень вимог Правил дорожнього руху, які би знаходилися у причинному зв'язку із настанням ДТП, експертом не встановлено.

Висновки автотехнічної експертизи належнім чином вмотивовані, не викликають сумнівів і суд правильно визнав їх належним доказом.

Посилання ОСОБА_2 на неправильність складання схеми протоколу не містять об'єктивного підтвердження, у зв'язку з чим апеляційний суд вважає їх безпідставними. На момент зіткнення транспортні засоби знаходилися на одній дорожній смузі і здійснювали стрічний рух, про що свідчать пояснення як учасників ДТП, так і свідків, тому невідображення на схемі ДТП розташованого за ними перехрестя на правильність висновків експерта не вплинула.

Дії потерпілого ОСОБА_5, який, встановивши небезпеку зіткнення почав рухатися заднім ходом, аби уникнути зіткнення, були обумовлені дорожньою обстановкою і порушень вимог Правил дорожнього руху в його діях експертизою не виявлено, з чим обгрунтовано погодився суд першої інстанції.

Апеляційний суд не вбачає упередженості суду першої інстанції під час судового розгляду. Визначення ОСОБА_2 як правопорушника, а ОСОБА_6 як потерпілого відповідає змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який надійшов на розгляд суду і не свідчить про необ'єктивність чи неупередженість судді.

Невизнання ОСОБА_2 своєї вини у скоєному адміністративному правопорушенні суд правильно розцінив як спосіб уникнути адміністративної відповідальності.

За таких обставин апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо однобічності та неповноти судового розгляду, відсутності його вини в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та вважає їх необгрунтованими, а висновки суду щодо доведеності його вини правильними.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що призначене покарання є занадто суворим і вважає, що при накладенні стягнення суд першої інстанції не врахував належним чином характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини.

Зокрема, суд фактично врахував у якості обставини, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, таку непередбачену статтею 35 КУпАП обставину, як невідшкодування шкоди потерпілому, тоді як фактично передбачені цією статтею обставини відсутні, не з'ясував належним чином майновий стан ОСОБА_2, пояснення якого свідчать про те, що він заробляє водієм і позбавлення прав керування транспортними засобами позбавляє його засобів до існування. Не врахував належним чином суд і характер вчиненого правопорушення, яке сталося, в тому числі, і внаслідок складних метеорологічних і дорожніх умов.

За таких обставин постанову суду слід змінити в частині призначеного покарання, призначивши ОСОБА_2 покарання у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 08 травня 2018 року щодо ОСОБА_2 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_2 підданим покаранню у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Луганської області О.В.Чобур