Справа № 346/5294/16-п
Провадження № 33/779/269/2018
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції П'ятковський В. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1, за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.01.2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який працює в ПП «Коломия Хлібокомбінат», -

визнано винуватим та притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Цією ж постановою стягнуто судовий збір, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі захисники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили постанову суду скасувати як незаконну та необґрунтовану, у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, просили визнати поважною причину пропуску строку, оскільки ОСОБА_2М не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи у суді першої інстанції, а копія постанови суду на адресу останнього не надходила. В обґрунтування доводів невинуватості ОСОБА_2 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, апелянти посилаються на порушення судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП, оскільки оскаржувана постанова винесена без участі ОСОБА_2, що є порушенням його прав. Вважали, що суд першої інстанції не зясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не дав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставини справи, чим допустив грубі порушення права на захист, що є підставою для скасування постанови судді. Також посилались на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, оскільки він є непереконливим, суперечливим, та таким, що не відображає дійсні обставини події. Крім того зазначали, що в протокол внесені відомості лише щодо одного свідка, без його особистих пояснень а підпису, в той час як законом передбачено складання протоколу за участю двох свідків. Апелянти звертали увагу апеляційного суду на те, що працівниками поліції не застосовувався нагрудний відеореєстратор. Крім того, на думку захисників, покази приладу «Drager» 6810 не можуть вважатися належними та допустимими доказами, оскільки цей прилад не дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, про що неодноразово наголошувалось у рішеннях інших судів різних інстанцій. Апелянти вважали, що суд першої інстанції прийняв рішення, що ґрунтується на припущеннях, в порушення конституційного принципу презумпції невинуватості, принципу диспозитивності судового процесу, безпідставного надання переваги письмовим матеріалам, складеним працівниками поліції, не перевіривши обставини справи іншими обєктивними доказами. Вважали, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду справи та прийняв рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Постановою судді встановлено, що 04.10.2016 року близько 20-20 год., ОСОБА_2 в м. Коломия по вул. Мазепи Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки «PIAGIO» без номерного знака, перебуваючи у стані алкогольного спяніння. Огляд на факт вживання алкоголю та визначення стану спяніння проводився в установленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драгер» № 6810 від 04.10.2016 року, згідно якого в організмі правопорушника виявлено 2, 75 % алкоголю.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 розяснені права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Захисникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розяснені права, передбачені ст. 271 КУпАП.

Клопотань не заявлено.

Учасники судового провадження повідомили, що жодних заяв та клопотань до початку апеляційного перегляду поштою не направляли, до канцелярії суду не подавали, та на адресу електронної пошти суду не надсилали.

ОСОБА_2 та його захисники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просили поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги та обставини, що викладені в клопотання про поновлення строку, доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження належить поновити, вимоги апеляційної скарги задовольнити частково, постанову судді скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Даних про те, що ОСОБА_2 було належним чином повідомлено судом першої інстанції про час розгляду справи 03.01.2017 року, матеріали справи не містять, оскільки повідомлення, що направлялись судом першої інстанції на адресу ОСОБА_2, повертались до суду з відміткою листоноші «за закінченням строку зберігання» (а.п. 5-12, 14).

Матеріали провадження не містять жодного доказу щодо одержання ОСОБА_2 повістки про виклик, або іншого доказу на підтвердження факту отримання останнім сповіщення.

З урахуванням викладеного, постанова суду першої інстанції як незаконна підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

За таких обставин вважаю, що постанову суду належить скасувати та поновити строк на апеляційне оскарження, прийняти нову постанову, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши їх у сукупності, доходжу висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, що підтверджується як протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №482311, так й поясненнями ОСОБА_2, а також іншими матеріалами справи.

Так, відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Вважаю встановленим, що ОСОБА_2 04.10.2016 року близько 20-20 год. в по вул.Мазепи м. Коломия Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки «PIAGIO» в стані алкогольного спяніння. Огляд на факт вживання алкоголю та визначення стану спяніння проводився в установленому законом порядку за допомогою алкотестера «Drager» 6810, показник якого становить 2,75% (проміле), чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується: відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №482311, складеного уповноваженою на те особою інспектором Коломийського ВП Глушковим Р.О. (а.п. 1).

Протокол підписаний як особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, так й працівником поліції.

Перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння, підтверджується також долученою до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №482311 від 04.10.2016 року роздруківкою результату тесту, проведеного за допомогою приладу Drager Alcotest 6810, показник якого становив 2,75 % (проміле).

В протоколі про адміністративне правопорушення в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» міститься запис ОСОБА_2 наступного змісту: «Претензій до працівників поліції не маю. Скутер доставлено в гараж» (а.п. 1), що свідчить про те, що ОСОБА_2 фактично підтвердив викладену у протоколі суть адміністративного правопорушення, а саме факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

На роздруківці з технічного засобу Drager Alcotest 6810 міститься підпис ОСОБА_2 (а.п. 2), що свідчить про його згоду з показником приладу.

Оскільки, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, то вважаю зібрані працівниками поліції докази належними та допустимими.

Наведені вище докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, тому сумніви у їх достовірності, немає.

В суді апеляційної інстанції, ОСОБА_2 підтвердив викладену в протоколі про адміністративне правопорушення суть адміністративного правопорушення, а саме те, що його дійсно 04.10.2016 року близько 20-20 год. було зупинено працівниками поліції в м. Коломия, коли він рухався на скутері «PIAGIO», та запропонували пройти огляд на стан спяніння, який він пройшов.

З наведеного вбачається, що працівники поліції діяли відповідно до норм діючого законодавства, у звязку із виявленням у ОСОБА_2 ознак алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, нестійка хода, що засвідчено в протоколі про адміністративне правопорушення, за згодою останнього, на місці зупинки транспортного засобу, технічним приладом Drager Alcotest 6810, (а.п. 1).

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 працівниками поліції були розяснені права і обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить підпис останнього (а.с. 1).

Відповідно, ОСОБА_2 були відомі його права, проте жодних зауважень з боку незаконних дій працівників поліції під час складання ними протоколу про адміністративне правопорушення, або будь-яких інших клопотань ОСОБА_2 з цього приводу, матеріали провадження не містять.

Фактів того, що ОСОБА_2 був позбавлений можливості скористатися розясненнями йому правами, чи його у таких правах було обмежено, не встановлено.

Незгода з діями працівників поліції була викладена захисника ОСОБА_2 лише в апеляційній скарзі, що розцінюю як спосіб захисту.

Посилання апелянтів про те, що газоаналізатор «Drager» 6810, відсутній у переліку відомостей державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення до переліку дозволених для застосування на території України медичних виробів, не заслуговує на увагу та є безпідставним, виходячи з наступного.

Так, п. 1 та п. 3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29.12.2014 року №1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. Під номером №43 зазначеного переліку містяться відомості про газоаналізатори Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений.

Отже, вважаю доведеним, що газоаналізатори Drager Alcotest, внесені до Держреєстру засобів вимірювальної техніки України з необмеженим строком дії свідоцтва.

Використаний під час огляду на стан спяніння ОСОБА_2 газоаналізатор Drager Alcotest 6810, в свою чергу, враховуючи наведене вище, входить до вказаного вище переліку газоаналізаторів марки «Drager Alcotest» з необмеженим строком дії свідоцтва.

Вважаю, доводи апелянтів з приводу недійсності показник приладу «Drager» 6810 безпідставними, оскільки останніми не подано жодних доказів, які б свідчили, що спеціальний технічний засіб Drager Alcotest 6810, який використовували працівники поліції, не мав сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на час проведення огляду.

Посилання апелянтів на те, що недопустимість використання технічного засобу Drager Alcotest 6810 знаходить своє відображення в інших рішення суддів різної інстанції, як на підставу скасування оскаржуваного рішення, є таким, що не ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою технічного засобу Drager Alcotest 6810 проводився за згодою ОСОБА_2, який мав можливість, у разі незгоди з використання вказаного приладу, пройти такий огляд в медичному закладі.

Свою незгоду з застосуванням для вимірювання стану алкогольного спяніння технічного засобу Drager Alcotest 6810, ОСОБА_2 висловив лише в апеляційній скарзі, в той час як ані під час проведення такого огляду працівниками поліції на місці зупинки, ані після цього, ОСОБА_2 не виказував жодним чином.

Отже, враховуючи наведене вище, доходжу висновку, що газоаналізатор «Drager Alcotest 6810», який був застосований працівниками поліції під час огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння, дозволений МОЗ, має свідоцтва про державну реєстрацію, а відтак, є спеціальним технічним засобом, який був правомірно застосований працівниками поліції, чим спростовуються доводи апелянтів про незаконність та безпідставність використання газоаналізатора.

Посилання апелянтів на те, що працівниками поліції не застосовувався нагрудний відео реєстратор, не виключають доведеність вини ОСОБА_2 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, оскільки жодний доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили, а рішення приймається на підставі сукупності зібраних доказів.

Наданими суду апеляційної інстанції матеріалами поза всяким розумним сумнівом доведено факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом марки «PIAGIO» у стані алкогольного сп'яніння.

Оскільки адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортним засобам в стані алкогольного сп'яніння, в діях ОСОБА_2 є склад вказаного адміністративного правопорушення, що тягне за собою адміністративну відповідальність з накладення адміністративного стягнення.

Наведеними вище доказами підтверджується той факт, що працівники поліції під час проведення огляду на стан алкогольного спяніння щодо ОСОБА_2 діяли відповідно до приписів як ст. 266 КУпАП та й приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858.

Таким чином, перевіривши всі наявні докази у справі, співставивши їх як з фактично дослідженими по справі обставин, та й зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_2 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, вважаю доведеним факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 керував транспортним засобом, в стані алкогольного спяніння, що містить в собі склад вказаного адміністративного правопорушення.

Проте, на час прийняття рішення апеляційним судом, тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, сплинув, що відповідно до п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захисникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що діють в в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, строк на апеляційне оскарження постанови судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.01.2017 року.

Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, задовольнити частково.

Постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.01.2017 року якою ОСОБА_2 визнано винуватим та притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, скасувати

Прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження по справі закрити, у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

З оригіналом згідно

Суддя: В.В. Повзло