Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/87/18 Головуючий в 1-й інстанції - Кулик В.Б.
Єдиний унікальний № 333/3806/17 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_3, в якій також міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрито провадження по справі у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як зазначено в постанові, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 085895 від 01.07.2017 року, складеного інспектором роти № 3 батальйону № 3 УПП у м. Запоріжжі ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_4, 01.07.2017 року о 09 год. 15 хв., гр. ОСОБА_3, рухаючись по вул. Автозаводській, буд. 30 в м. Запоріжжі, керуючи транспортним засобом TOYOTA CAMRY, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння (порушення мови, порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота). Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку з використанням спеціального технічного приладу Drager Alkotest 6820 тест № 247 у присутності двох свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_6 Від керування транспортного засобу відсторонений, керування передано ОСОБА_7 Згідно з вказаним протоколом ОСОБА_3 порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2 вказує, що ОСОБА_3 та вона частково не погоджуються з постановою суду першої інстанції та вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно досліджено та не перевірено всіх обставин справи, не допитано всіх свідків і не надано належної оцінки всім доказам, у зв'язку з чим суд дійшов помилкового висновку про його винуватість. Зазначає, що 17 жовтня 2017 року суд розглянув справу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, про результати розгляду ОСОБА_3 не повідомив належним чином, ні в трьохденний строк, ані взагалі, не вислав копію постанови, в зв'язку з чим лише 14.12.2017 року після ознайомлення з матеріалами справи адвокатом ОСОБА_2 отримано копію постанови в канцелярії Комунарського районного суду, з якої ОСОБА_3 дізнався обставини розгляду справи, а також, що справа розглянута за його відсутності. Доводи суду про те, що, нібито, ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, є хибними. Адже, судом вірно зазначено, що судова повістка, направлена ОСОБА_3 на зазначену адресу, повернулась до суду з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання». Але висновок суду про те, що ОСОБА_3 не з'являвся на поштове відділення для отримання поштової кореспонденції суду є безпідставним та невмотивованим. Адже, в зв'язку з тяжким економічним становищем в нашій державі, відсутністю можливості працювати в межах м. Запоріжжя та області, ОСОБА_3 доводиться часто виїжджати у відрядження в іншу місцевість, щоб заробляти гроші для своєї сім'ї. Також в матеріалах справи містяться відомості про те, що ОСОБА_3 03.10.2017 року особисто отримано судову повістку про виклик до суду на 25.09.17 року на 11 годину, тобто, після дати, на яку було призначено судове засідання. Даний факт свідчить про несвоєчасність направлення поштової кореспонденції. Таким чином, вважає, що звинувачення в умисному неотриманні поштової кореспонденції суду ОСОБА_3 є безпідставним, необ'єктивним та невмотивованим. Враховуючи зазначені обставини, вважає пропуск десятиденного строку оскарження постанови суду поважним та таким, що підлягає поновленню. По суті скарги зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_3 відмовився від підписів про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи, про ознайомлення зі змістом протоколу, отримання його копії, підтвердження вірності внесених до протоколу даних, роз'яснення йому прав і обов'язків, передбачених ст. 63 Конституції, ст. 268 КУпАП. Але, в порушення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року, даний запис про відмову від підписів, не засвідчено підписами двох свідків. Також, суд, визнаючи ОСОБА_3 винним у правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, послався на покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, зазначені у протоколі, які були допитані в судовому засіданні, та підтвердили лише факт застосування в їхній присутності алкотестеру Драгер ОСОБА_3 Жодних свідчень стосовно того, що ОСОБА_3 в їхній присутності керував транспортним засобом або, що він підтвердив факт керування ним автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, зазначені свідки не надали. Це підтверджується як їхніми письмовими поясненнями, так і поясненнями, зазначеними в постанові суду. Крім того, у своїй постанові суд спирається на письмові пояснення ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які 01.07.2017 року перебували в автомобілі НОМЕР_2, з яким на вул. Автозаводській сталося зіткнення автомобіля Тойота Камрі НОМЕР_1, в якому в якості пасажира перебував ОСОБА_3 Письмовими поясненнями лише підтверджується факт зіткнення автомобілів, при чому, обидва свідки зазначають, що автомобіль Тойота Камрі після ДТП зупинився на значній (приблизно 200 м) відстані від місця ДТП, і жодного слова про те, хто саме перебував за кермом Тойота Камрі НОМЕР_1, а тим паче, що це був саме ОСОБА_3, в їхніх поясненнях не міститься. Лейтенант поліції ОСОБА_4, допитана в судовому засіданні, лише пояснила, що прибула на місце ДТП після виклику і засвідчила факт перебування ОСОБА_3 з ознаками алкогольного сп'яніння, який пройшов алкотестер, що показав позитивний результат, та на ОСОБА_3 було складено протокол. Жодних пояснень стосовно суперечностей в показах ОСОБА_3 та поліцейського не надано. Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3, що містяться в матеріалах справи, і на які суд спирається, як на доказ, він за кермом автомобіля не перебував, а знаходився в якості пасажира. За кермом перебувала його дівчина - ОСОБА_7 Зі слів ОСОБА_3, ОСОБА_7, яка керувала його автомобілем до, під час та після ДТП, надавала письмові пояснення працівникам поліції 01 липня 2017 року, де зазначала, що саме вона, маючи водійське посвідчення, перебувала в якості водія автомобіля Тойота Камрі, а ОСОБА_3 знаходився в якості пасажира. Однак, під час ознайомлення з матеріалами адміністративної справи жодного письмового пояснення ОСОБА_7 не знайдено. Судом такий важливий свідок, як ОСОБА_7, навіть жодного разу не викликався. Також зазначає про відсутність відеофіксації правопорушення та відсутність в матеріалах справи відомостей про те, чи відбувалась вказана відеофіксація. Вважає, що суд свої висновки, викладені у постанові, належним чином не вмотивував, та не навів об'єктивних доказів перебування за кермом 01.07.2017 року о 09 год. 15 хв. ОСОБА_3, який пройшов огляд на стан сп'яніння алкотестером Драгер об 11 год. 10 хв. З огляду на встановлені обставини та правові положення, вважає, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також, окрім зазначеного, вважає незаконним визнання вини особи, відносно якої справа закривається в зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, постанову суду першої інстанції змінити в частині визнання винним ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити справу без встановлення вини.

В судове засідання ОСОБА_3 і його захисник не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Перевіривши матеріали справи, аргументи клопотання про поновлення строку і апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, у зв'язку з наступним.

У відповідності до вимог ст.ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що ОСОБА_3 не приймав участі при розгляді справи, а про існування постанови він дізнався лише 14.12.2017 року, суд апеляційної інстанції доходить висновку про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження постанови від 17.10.2017 року.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті, слід зазначите наступне.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суддя місцевого суду дотрималась в повному обсязі, оскільки проаналізувала усі докази у їх сукупності, та надала їм належну оцінку.

Вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. Разом з тим, сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об'єктивного і повного з'ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, як випливає з наведених позицій, районний суд обґрунтовано розглянув надані матеріали і вирішив питання щодо наявності (доведеності) вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і лише після цього закрив провадження у зв'язку із закінченням строків, передбачених КУпАП.

Посилання апелянта на порушення процесуальних прав ОСОБА_3, в сенсі того, що справа була розглянута за його відсутності, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим, з огляду на те, що судом першої інстанції були виконані вимоги щодо належного сповіщення ОСОБА_3 про час і розгляд справи. На переконання суду апеляційної інстанції, останній мав об'єктивну можливість особисто або ж через захисника реалізувати в повній мірі вказане право, однак не скористався цією можливістю.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновки суду, викладені в постанові щодо доведеності винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими і відповідають дослідженим доказам у справі, яким суддя надала відповідну правову оцінку.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, дослідивши в судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення від 01.07.2017 року серії БР № 085895 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1), копію протоколу про адміністративне правопорушення від 01.07.2017 року серії БР № 085894 за ст. 124 КУпАП (а.с. 3), роздруківку приладу «Drager» тестування на алкоголь (а.с. 4), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 6), письмові пояснення свідків і самого ОСОБА_3 (а.с. 7-9, 11, 12), розпискою ОСОБА_7 (а.с.10), постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2017 року (а.с. 28-29), суддя дійшла обґрунтованого висновку стосовно порушення ОСОБА_3 вимог п.2.9а Правил дорожнього руху України, та правильно визнала його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта, що суддя, в порушення вимог ст. 280 КУПАП, не з'ясувала усіх обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи є необґрунтованими, з огляду на те, що ані ОСОБА_3, ані його захисник не клопотали про витребування чи дослідження будь-яких інших чи нових доказів.

В протоколі дійсно відмова від пояснень не засвідчена підписом ОСОБА_3, однак вказаний факт не є грубим порушенням, до того ж факт складання протоколу не заперечувався ОСОБА_3 і з приводу обставин події він надавав письмові пояснення.

Версія ОСОБА_3 про те, що за кермом був не він, на переконання суду, є способом захисту останнього з метою уникнення від відповідальності. Аналіз доказів, у їх сукупності, свідчить про те, що за кремом автомобіля TOYOTA CAMRY, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 01.07.2017 року о 09 год. 15 хв., перебував саме ОСОБА_3

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни оскаржуваної постанови по доводам, наведеним у скарзі захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_2

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

поновити адвокату ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2017 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрито провадження по справі у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП - залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.А. Фомін