Житомирський апеляційний суд
Справа №285/3419/18 Головуючий у 1-й інст. Заполовська Т. Г.
Категорія ст. 124, ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., правопорушника ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

в с т а н о в и в :

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02 листопада 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 04.08.2018 року о 17-30 год. по вул. Жовтневій в смт. Нова-Борова, Хорошівського району керував автомобілем «Ауді А6», р.н. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також 04.08.2018 року близько 17-30 год. ОСОБА_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та допустив з'їзд автомобіля за межі проїзної частини з подальшим перевертанням у кювет, чим порушив п. 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки вона винесена без повного та всебічного дослідження обставин справи та висновки суду суперечать фактичним обставинам справи.

Вказує, що суддя при розгляді справи не дослідив та не дав належної оцінки фактичним обставинам та матеріалам справи, в порушення вимог закону залишив поза увагою його доводи, про те, що він не порушував правил дорожнього руху, оскільки не керував транспортним засобом.

Також, зазначає, що суд першої інстанції не дав йому можливості надати відповідні докази у зв'язку з його перебуванням на лікуванні.

Вказує, що суд розглянув справу у його відсутність, під час його перебування на лікуванні, що є порушенням його прав, які передбачені ст. 268 КУпАП.

На його думку, суддею при винесенні постанови не в повній мірі з'ясовані всі обставини справи, були порушені норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколами про адміністративні правопорушення, схемою місця ДТП від 04.08.18 року, висновком Хорошівської ЦРЛ щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до зазначеного висновку 04.08.2018 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився від підпису протоколів про адміністративні правопорушення та надання письмових пояснень з приводу викладених в них обставин.

Крім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 04.08.18 року серії БД №088747 та схеми місця ДТП, вбачається, що ОСОБА_1 04.08.2018 року близько 17-30 год. не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та допустив з'їзд автомобіля за межі проїзної частини з подальшим перевертанням у кювет, чим порушив п. 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Зазначені обставини ДТП та докази, а також відсутність у ОСОБА_1 будь-яких заперечень при складанні протоколу та проходженні медичного огляду у закладі охорони здоров'я щодо правомірності дій працівників поліції та результатів огляду, спростовують його доводи про те, що він в стані алкогольного сп'яніння не керував автомобілем «Ауді А6».

За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування постанови суду з підстав істотного порушення прав ОСОБА_1 при розгляді справи у його відсутність.

Як засвідчують матеріали справи, суд першої інстанції розглянув дану справу з дотриманням положень ст. 268 КУпАП у відсутність ОСОБА_1, який 02.11.2018 року подав ряд клопотань, в яких просив розглянути їх у його відсутність.

За таких обставин, суд був вправі проводити розгляд справи у відсутність правопорушника, за результатами розгляду клопотань якого про надання матеріалів справи для ознайомлення та залучення захисника, хвороби, двічі вже відкладав розгляд справи, а зокрема 11.10.2018 р. та 25.10.2018 р.

Враховуючи, що ОСОБА_1 мав достатньо часу для того щоб організувати свій захист, суд першої інстанції сприяв ОСОБА_1 у реалізації ним своїх прав та надавав йому тривалий час для підготовки до судового розгляду, а розгляд протоколів здійснив лише за декілька днів до завершення строку накладення адміністративного стягнення, належним чином та своєчасно попередивши правопорушника, суд апеляційної інстанції підстав для скасування постанови суду не знаходить.

В той же час, під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1, в повній мірі були надані можливості для захисту своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП чим відновлено його право на участь в судовому розгляді.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02 листопада 2018 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук