АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 33/796/233/2018 Суддя 1 інстанції - Малинников О.Ф,
Категорія: ч.1 ст. 163-1 КУпАП Суддя суду апел. інст..- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2018 року суддя Апеляційного суду міста Києва Кепкал JI.I., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 серпня2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої в ТОВ «Агро-Регіон Україна» () на посаді головного бухгалтера, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення -.

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 серпня 2017 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5 (п'яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п'ять) гривень.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 05 травня 2017 року, Державною фіскальною службою України Головного управління ДФС у м. Києві під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Агро-Регіон Україна» (), було встановлено, що ОСОБА_3 порушила ведення податкового обліку, а саме: п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненням, а саме - завищено суму податкового кредиту за листопад 2016 року на 1 465 473,92 грн., за грудень 2016 року на 2 475 643, 33 грн., в результаті чого завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2016 року на 1 366 667 грн., за січень 2017 року на 43 683 грн., за лютий 2017 року на 108 627 грн., та завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) за листопад 2016 року на 1 465 474 грн., за грудень 2016 року на 2 574 451 грн., за січень 2017 року на 2 530 768 грн. та за лютий 2017 року 2 422 141 грн. У зв'язку з чим, ОСОБА_3 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, в якій зазначено, що відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, - тягне собою накладення штрафу у розмірі від п'яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 03 серпня2017 року скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Апелянт пояснює , що згідно зі ст. 200 Податкового Кодексу України, платник податків має право отримати бюджетне відшкодування щодо всієї суми податку, фактично сплаченої отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг на умовах, передбачених цією статтею. При цьому, умовою включення такої суми податку до податкового кредиту, а відтак і до розрахунку суми податку, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, є реєстрація відповідних податкових накладних.

Крім того, звертає увагу на абз. З п 198.6 ПКУ, у якому зазначено, що податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Також вказує, що абз. 5 п. 198.6 ПКУ передбачено, що суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітній податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки, коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Апелянт зазначає, що податкове законодавство України не містить норм, які б ставили в залежність право платника податку на формування податкового кредиту від можливих порушень податкової дисципліни з боку його контрагентів.

На думку апелянта, порушення термінів реєстрації ТОВ «АГРО-РЕГІОН Любар» Накладної 1 та ТОВ «Агро-Регіон Козелець» Накладної 2, не призводить до втрати Товариством права на податковий кредит та відшкодування ПДВ, оскільки на момент як подання відповідних заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, так і складання Акта перевірки, Накладні вже були зареєстровані, які підтверджують наявність відповідних сум ПДВ, що апелянт відшкодовує, тож завищення податкових зобов'язань не має місця.

Крім цього, на думку ОСОБА_3, порушення термінів реєстрації ТОВ «Агро-Регіон Любар» Накладної 1 та ТОВ «Агро-Регіон Козелець» Накладної 2 не призводить до втрати Товариством права на податковий кредит та відшкодування ПДВ, оскільки на момент як подання відповідних заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, так і складання Акта перевірки Накладні вже були зареєстровані.

Апелянт зазначає, що відповідно до п. 14.1.18 ПКУ термін «Бюджетне відшкодування» визначений як «відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника». В ЄДРН міститься зареєстровані Накладні, які підтверджують наявність відповідних сум ПДВ, що Позивач відшкодовує, тож завищення податкових зобов'язань не має, і тому, на думку апелянта, сам факт врахування податкового кредиту за Накладними у звітному періоді, який передував внесенню Накладних до ЄРПН, жодним чином негативно не вплинув на податкові зобов'язання Товариства з ПДВ, оскільки у цьому та наступних періодах навіть без урахування відповідних суми податкового кредиту за Накладними Товариство мало від'ємне значення суми податку на додану вартість згідно з належним чином зареєстрованими податковими накладними.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Вимоги ст. 280 КУпАП зобов'язують суддю при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, суддею при розгляді даної справи ці вимоги закону були порушені, що призвело до неповного з'ясування обставин справи, які мають суттєве значення для прийняття об'єктивного та правильного рішення в справі.

Так, суддею не дотримані вимоги ст. 256 КУпАП, якою передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи. У ньому повинні бути вказані час, місце вчинення правопорушення, його суть.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення № 151 від 05 травня 2017 року не відповідає зазначеним вимогам закону.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що 05 травня 2017 року, Державною фіскальною службою України Головного управління ДФС у м. Києві під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Агро-Регіон Україна» (), було встановлено, що ОСОБА_3, як головний бухгалтер ТОВ «Агро-Регіон Україна», порушила ведення податкового обліку, а саме: п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненням, а саме - завищено суму податкового кредиту за листопад 2016 року на 1 465 473,92 грн., за грудень 2016 року на 2 475 643, 33 грн., в результаті чого завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2016 року на 1 366 667 грн., за січень 2017 року на 43 683 грн., за лютий 2017 року на 108 627 грн., та завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) за листопад 2016 року на 1 465 474 грн., за грудень 2016 року на 2 574 451 грн., за січень 2017 року на 2 530 768 грн. та за лютий 2017 року 2 422 141 грн. У зв'язку з чим, ОСОБА_3 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до постанови від 03 серпня 2017 року, суддя Шевченківського районного суду м. Києва на обґрунтування висновку про вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 163-1 КУпАП, формально послався на протокол про адміністративне правопорушення та акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства. Будь-якої оцінки наявним в матеріалах справи документам не надав, фактичні обставини справи не з'ясував, отже не виконав вимоги КУпАП та прийшов до передчасного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Між тим, як убачається з матеріалів справи, приводом для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності стали результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Агро-Регіон Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 грудня 2016 року по 28 лютого 2017 року.

Зокрема, згідно з висновками акту № 212/26-15-14-04-01-10/37750107 від 05.05.2017 р. встановлено порушення п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненням, а саме - ТОВ «Агро-Регіон Україна» завищено суму податкового кредиту за листопад 2016 року на 1 465 473,92 грн., за грудень 2016 року на 2 475 643, 33 грн., в результаті чого завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2016 року на 1 366 667 грн., за січень 2017 року на 43 683 грн., за лютий 2017 року на 108 627 грн., та завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) за листопад 2016 року на 1 463 474 грн., за грудень 2016 року на 2 574 451 грн., за січень 2017 року на 2 530 768 грн. та за лютий 2017 року 2 422 141 грн..

Разом з тим, з матеріалів справи також вбачається, що посадові особи ТОВ «Агро-Регіон Україна» з податковим повідомленням - рішенням від 29 травня 2017 року за № складеним за результатом перевірки ТОВ «Агро-Регіон Україна», яка оформлена актом документальної виїзної позапланової перевірки № 212/26-15-14-04-01-10/37750107 від 05.05.2017 р. не погодилися, та у встановленому законодавством України порядку до Окружного адміністративного суду міста Києва подали відповідну позовну заяву про визнання протиправними дій щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Агро-Регіон Україна» з питань, що стали предметом розгляду заперечень від 15.05.2017 року № 3/15/05 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 грудня 2016 року по 28 лютого 2017 року за результатами якої складено акт від 17.05.2017 року № 212/26-15-14-04-01-10/37750107.

Відповідно до положень ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Крім того, положеннями п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, висновки судді місцевого суду про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, не ґрунтуються на доказах по справі, оскільки процедура адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень триває, тобто акт перевірки контролюючого органу від 17.05.2017 року № 212/26-15-14-04-01-10/37750107 в розумінні положень ст. 56 Податкового кодексу України є не узгодженим, а тому стверджувати про його законність та обґрунтованість не має підстав, отже він не може бути визнаний доказом вини ОСОБА_3, в той же час інші докази, які б доводили вчинення цього правопорушення, в справі відсутні.

Викладене свідчить про обґрунтованість доводів апелянта про те, що при розгляді вказаної справи про адміністративне правопорушення суддя не виконав вимоги ст.ст. 245, 247, 278, 280, ст. 283 КУпАП, що і призвело до постановлення незаконного рішення, а тому постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 серпня 2017 року підлягає скасуванню із задоволенням апеляційного прохання про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

За вказаних обставин, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 серпня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5 (п'яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п'ять) гривень- скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Л.І. Кепкал