Провадження №3/760/3234/18
Справа №760/8071/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Педенко А.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 183-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 не сплачує аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, які зобов'язаний сплачувати відповідно до виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва від 30.06.2017 року по справі № 2/756/2554/17, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, а саме з 08.02.2017 року по 01.03.2018 року, що еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 37300,00 грн. відповідно довідки розрахунку заборгованості по аліментам від 01.03.2018 року.

У зв'язку з чим 19.03.2018 року відносно ОСОБА_1, було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.. 183-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1, не з'явився, неодноразово повідомлявся про розгляд протоколу про адміністративне правопорушення шляхом направлення судової повістки, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі вищезазначеного, виходячи з доказів, які містяться в матеріалах справи, винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, виконавчим листом від 30.06.2017 р., постановою про відкриття виконавчого провадження від 14.07.2017 р., постановою про арешт майна від 01.11.2017 р.

Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Однак, відповідно до статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті. Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Встановлено, що правопорушення вчинене ОСОБА_1 було виявлено в 01.03.2018 року, тобто на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпАП закінчились.

За змістом ст.. 247 КУпАП справа про адміністративне правопорушення відносно особи може бути закрита як з реабілітуючих, так і нереабілітуючих підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.. 38 КУпАП, відповідно, є нереабілітуючою підставою для закриття провадження.

Зважаючи на вищевикладене, суддя приходить до висновку про закриття провадження в справі згідно п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, та керуючись ч. 4 ст. 11 ЗУ « Про виконавче провадження», ст. ст. 9, 38, 183-1, 247 п. 7, 251 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 за ст. 183-1 КУпАП, та закрити провадження у справі у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом 10 днів з моменту винесення.

Суддя: