Справа № 345/1674/18
Провадження № 33/779/275/2018
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Повзло В.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 його захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, на постанову судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.05.2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не працює, проживає в АДРЕСА_1,

визнано винуватим та притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також стягнено судовий збір, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати як незаконну, у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову судді такою, яка прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини. В обґрунтування своїх доводів послався на те, що суд не мав права приймати рішення на підставі недопустимих доказів. Вважає, що суд не з'ясував всіх фактичних обставин справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у справі доказам та обставинам, спрощено підійшов до розгляду справи, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду. Апелянта вважає, що працівники поліції порушили процедуру проведення огляду, що в свою чергу призвело до порушення вимог п.п. 3, 4, 5 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), а також ст. 266 КУпАП. Також посилається на те, що спеціально технічний засіб - газоаналізатор «Drager Аlcotest 6810», не дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, тому вважає огляд, що проведений цим приладом, недійсним. Крім того, вказує, що вказаний вище алкотестер не пройшов калібрування у передбачений 6-місячний строк. Посилається на неналежне оформлення квитанції алктотестеру Драгер 6810, яка не містить підпис особи, що тестується, та номеру протоколу до якого додається вказана квитанція. Водночас посилається на те, що свідки прибули разом із працівниками поліції, що свідчить, на думку апелянта, про їх зацікавленість. Вважає, що матеріли оформлені із порушення вимог закону. На думку апелянта, вказані вище порушення свідчать про те, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом по справі, оскільки складений із порушення вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП. Апелянт також оспорює той факт, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом. В судовому засіданні апеляційного суду апелянт додав, що акт огляд на стану алкогольного сп'яніння не містить підпису ОСОБА_2, що, на його думку, свідчить про незгоду останнього з показником технічного приладу.

Постановою судді встановлено, що 26.04.2018 року до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшов адміністративний матеріал відносно громадянина ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 26.04.2018 року о 19.50 год. в м. Калуші по вул.. С. Бандери керував транспортним засобом Мерседес-Бенц д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на факт вживання алкоголю проводився за допомогою газоаналізатора Alkotest 6810. Драгер в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 чим порушив п. 2.9 ПДР України.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 роз'яснені права, передбачені ст.268 КУпАП, його захисникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 роз'яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП.

Надійшло клопотання про допит в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що були присутні на місці події разом із ОСОБА_2, яке задоволено, допитано свідків.

ОСОБА_2 та його захисники ОСОБА_3, ОСОБА_4 повідомили, що жодних заяв та клопотань до початку апеляційного перегляду поштою не направляли, до канцелярії суду не подавали, та на адресу електронної пошти суду не надсилали.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_2 та його захисники підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просили постанову судді скасувати внаслідок порушення процедури проведення огляду на стан сп'яніння, та закрити провадження по справі за відсутністю складу правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апелянта, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Даних про те, що ОСОБА_2 було належним чином повідомлено судом першої інстанції про час розгляду справи 17.05.2018 року, матеріали справи не містять.

В матеріалах справи міститься конверт, що вміщував у собі повістку про виклик до суду на 17.5.2018 року о 09-45 год. виписану на ім'я ОСОБА_2, проте відповідно до довідки на конверті, з приміткою «за зазначеною адресою не проживає», конверт не було вручено адресату - ОСОБА_2 (а.п. 10-12).

Матеріали провадження не містять інших відомостей щодо одержання ОСОБА_2 вказаної повістки про виклик, або іншого доказу на підтвердження факту отримання останнім сповіщення.

З урахуванням викладеного, постанова суду першої інстанції як незаконна підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

Крім того, суд першої інстанції, у порушення вимог ст. 283 КУпАП, не встановив конкретних обставин, установлених безпосередньо під час розгляду справи, а лише обмежився посилання на зміст протоколу про адміністративне правопорушення, що є істотним порушенням норм закону.

За таких обставин вважаю, що постанову суду як незаконну належить скасувати.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши фактичні обставини справи, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи, зокрема процедури проведення працівниками поліції огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп'яніння, вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №095778 від 26.04.2018 року, ОСОБА_2 26.04.2018 року о 19-50 год. в м. Калуші по вул. С.Бандери керував автомобілем марки «Мерседес-Бенц», д.н.з. НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою приладу Alkotest 6810 Drager, в присутності двох понятих: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, результат - 0, 87%, чим порушив п. 2.9 ПДР України (а.п. 1).

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив, що він не здійснював керування транспортним засобом, до нього підійшли працівники поліції в той час, коли він перебув із своїми знайомим - ОСОБА_7 та ОСОБА_8, біля автомобілю, та пив пиво. Після того, як працівники поліції його змусили пройти огляд, він не погодився з його результатами, про що наголошував працівникам поліції, але йому було відмовлено в проходженні огляду в медичному закладі.

Допитані під час апеляційного перегляду справи свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, підтвердили вказані вище пояснення ОСОБА_2, зокрема те, що останній не керував транспортним засобом, та не погодився з результатами показника Драгер на місці.

Для кваліфікації дій особи за ч. 1 ст. 130 КУпАП обов'язковою умову є доведення факту, що ця особа керувала транспортним засобом, тобто здійснювала функції водія. Проте, поміж іншого, для притягнення її до адміністративної відповідальності за вказаним обвинуваченням, необхідне чітке дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Так, діючим законодавством встановлено, що для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП працівники поліції повинні дотримуватись певної процедури проведення огляду, що передбачена як ст. 266 КУпАП, так і Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року).

Лише чітке дотримання визначеної законодавчими актами процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп'яніння свідчить про законні вимоги працівників поліції та обґрунтовані підстави проведення вказаного огляду.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

В ході апеляційної перевірки справи встановлено, що працівниками поліції не дотримано процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп'яніння.

Так, з системного аналізу нормативно-правових актів, що регулюють порядок проведення працівниками поліції огляду осіб на стан алкогольного сп'яніння вбачається, що проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп'яніння, проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому наголошено, що огляд на стан алкогольного сп'яніння у найближчому закладі охорони здоров'я проводиться виключно у разі: 1) відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу; 2) незгоди водія транспортного засобу з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Як вбачається з матеріалів провадження, працівники поліції проводили огляд щодо ОСОБА_2 на місці, в присутності двох свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, із використання спеціального технічного засобу Alkotest 6810 Drager, результат якого - 0, 87% (а.п. 1, 2), на підставі чого, працівниками поліції складено акт огляду на стан алкогольного сп'яніння (а.п. 3).

Між тим, вказаний вище акт огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 не містить підпису останнього в графі «з результатами згоден», що фактично свідчить про незгоду водія транспортного засобу з результатами огляду.

Наявність підпису ОСОБА_2 на роздруківці Alkotest 6810 Drager не є безумовним доказом того, що ОСОБА_2 погодився із показником алкотестеру у 0, 87 проміле, оскільки підпис особи на висновку технічного приладу, лише засвідчує факт проведення такого огляду відносно конкретної особи, в даному випадку - ОСОБА_2 (а.п. 2).

В той час, як ставлення особи до результатів показника технічного приладу (згода або незгода), відображається в окремій графі, що передбачена в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Незгода водія із результатами показника технічного приладу щодо стану алкогольного сп'яніння, є безумовною підставою для його направлення до медичного закладу.

Між тим, з матеріалах провадження, не вбачається того, щоб працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд в медичній установі.

Таким чином, вважаю доведеним, що під час апеляційного розгляду справи було встановлено, що огляд на стан алкогольного сп'яніння щодо ОСОБА_2 був проведений працівниками поліції в порушення вимог ст. 266 КУпАП та зазначених вище приписів Інструкцій, що, в свою черго, свідчить про недійсність огляду, згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Перевіркою протоколу про адміністративне правопорушення також встановлено, що ОСОБА_2 пред'явлено нечітке та неконкретне обвинувачення, оскільки працівниками поліції не конкретизовано, порушення якого саме з підпункт пункту 2.9 ПДР України ставиться у провину останньому.

Так, п. 2.9 ПДР України містить такі підпункти а), б), в), г), ґ), д), та саме підпунктом «а» пункту 2.9 ПДР України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Нечітке, незрозуміле обвинувачення у протоколі про адміністративне правопорушення, є порушенням права особи на захист.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є актом обвинувачення, та повинен містити в собі суть адміністративного правопорушення з посиланням на відповідний підпункт пункту Правил Дорожнього Руху України, то відсутність такого посилання свідчить про неконкретність пред'явленого обвинувачення.

Державні органи не мають права перекладати обов'язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов'язком.

Таким чином, за вказаних вище обставин, вважаю також встановленим, що ОСОБА_2 пред'явлене нечітке та неконкретне обвинувачення.

Зазначені вище порушення, а також недотримання працівниками поліції законної процедури проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння, поза всяким розумним сумнівом є підставою для закриття провадження у справі внаслідок відсутності належного доказу винуватості особи, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи, що вказані вище порушення самі по собі є безумовними причинами для скасування прийнятого судом рішення, вважаю недоцільним перевіряти інші доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_3, зокрема в частині, що стосується недозволенності використання, на думку апелянта, газоаналізатору «Drager Аlcotest 6810»; порушень під час оформлення працівниками поліції квитанції алктотестеру Драгер 6810; зацікавленості свідків у розгляду справи, внаслідок їх прибуття разом із працівниками поліції; не здійснення ОСОБА_2 функцій водія тощо.

Таким чином, вважаю за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, задовольнити.

Постанову судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.05.2018 року, якою ОСОБА_2 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

З оригіналом згідно

Суддя: В.В. Повзло