Справа №: 307/3847/18
Провадження № 3/307/1008/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 грудня 2018 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Ніточко В.В.,

з участю ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2,

розглянувши матеріали, якi надійшли від відділення інспекторів прикордонної служби "Солотвино" Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України,

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, України, не працюючого, громадянина України, не одруженого,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.18510 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

начальником відділення інспекторів прикордонної служби "Солотвино" ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого ОСОБА_1, 06 грудня 2018 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, був виявлений прикордонним нарядом, на відстані, близько 3 000 метрів, від лінії державного кордону, в напрямку 293 прикордонного знаку, на території Солотвинської селищної ради Тячівського району та в подальшому затриманий без документів, що посвідчують особу, під час виявлення прикордонним нарядом біля транспортного засобу марки "Ford Mondeo", реєстраційний номер RSA36013, не виконав неодноразових законних розпоряджень прикордонного наряду пред'явити документи, що посвідчують його особу, та не дав можливості оглянути транспортний засіб, чим порушив п.п. 10, 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 1147 від 27 липня 1998 року "Про прикордонний режим" та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.18510 КУпАП.

В судових засіданнях ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що 06 грудня 2018 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, він на своєму автомобілі марки "Ford Mondeo", реєстраційний номер RSA36013, приїхав на вулицю Спортивна в смт. Солотвино, біля базару, на територію колишньої шахти, щоб протестувати, тобто випробувати, свій квадрокоптер (безпілотний літальний апарат). Приблизно о 20 годині, коли він управляв квадрокоптером, до нього підійшли два працівники прикордонної служби, він негайно посадив квадрокоптер на землю. На вимогу представити документи, що посвідчують його особу, він погодився, сів у свій автомобіль та дістав з речового ящика паспорт громадянина України і передав його працівникам прикордонної служби. Після цього, у нього задзвонив телефон, він відповів, однак працівник прикордонної служби вирвав в нього телефон, повалив на землю, почав наносити удари по тілу (з цього приводу він звернувся із заявою в поліцію), приставив до нього пістолет та надів йому наручники. Зазначив, що йому ніхто не пропонував і в нього не просив дозволу, щоб оглянути його транспортний засіб, оскільки він разом з працівниками прикордонної служби на їх автомобілі поїхав шукати в полі квадрокоптер. Коли він разом з працівниками прикордонної служби повернувся до свого автомобіля разом із квадрокоптером, який знайшли на полі, його автомобіль вже був оглянутий, без нього. Жодного протоколу огляду його автомобіля йому не вручали, незважаючи на те, що з нього вилучили пульт управління, акумуляторні батареї та ноутбук. Вважає, що виконав вимогу працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов'язків, оскільки пред'явив йому паспорт громадянина України та технічний паспорт на автомобіль, а жодної вимоги щодо огляду автомобіля до нього не було, оскільки він був оглянутий без нього та без складання протоколу огляду.

Начальник відділення інспекторів прикордонної служби "Солотвино" ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що протягом жовтня 2018 року, йому працівники прикордонної служби доповідали, що постійно чують звук квадрокоптера в районі державного кордону України. 06 грудня 2018 року, приблизно о 19 годині, йому знову доповіли, що чути звук роботи квадрокоптера. Приблизно о 20 годині, він разом з ОСОБА_4 виявив в смт. Солотвино, біля шахти, автомобіль Ford, біля якого знаходився ОСОБА_1 Він неодноразово пропонував останньому пред'явити документи, що посвідчують особу, однак ОСОБА_1 сів у автомобіль, закрився у ньому та почав комусь телефонувати. Після цього, він вийшов з автомобіля та пред'явив паспорт громадянина України. Встановивши особу ОСОБА_1, він запропонував йому відкрити автомобіль для огляду, останній відмовився і почав комусь телефонувати. Він попередив останнього, що до нього буде застосовано фізичну силу, і лише після того, ОСОБА_1 пішов з ними на контакт і частково відкрив дверку багажника, де вони побачили обладнання від квадрокоптера. Після цього, ОСОБА_1 був затриманий. Автомобіль Ford ОСОБА_1 сам доставив у прикордонну службу "Солотвино" в супроводі працівників прикордонної служби. При цьому, ОСОБА_3 не зміг пояснити, чому відсутній протокол огляду автомобіля "Ford Mondeo", реєстраційний номер RSA36013, з багажника якого були вилучені пульт управління, акумуляторні батареї, ноутбук, радіоканал та антена чорного кольору.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що ввечері, точної дати не пам'ятає, до нього зателефонував брат ОСОБА_1 та сказав, що останній не відповідає на телефонні дзвінки і попросив його під'їхати біля базару в смт. Солотвино, оскільки ОСОБА_1 мав там знаходитися. Він негайно під'їхав на вказане місце і побачив, що біля ОСОБА_1 знаходяться працівники прикордонної служби, а сам ОСОБА_1 лежить на землі, в наручниках, біля свого автомобіля. Коли він вийшов з свого автомобіля, йому сказали пред'явити документи та стати на коліна. Він передав свій паспорт працівнику прикордонної служби, і побачив, що в нього в руках був паспорт ОСОБА_1 Після цього, ОСОБА_1 сів у автомобіль працівників прикордонної служби, і кудись поїхав разом з ними. В цей час, інші працівники прикордонної служби почали робити огляд автомобіля ОСОБА_1, і не реагували на зауваження працівників поліції, які теж там були присутні, про те, що не можна робити огляд автомобіля у відсутності його власника. Через деякий час приїхав ОСОБА_1 разом з працівниками прикордонної служби, і вони всі разом поїхали у відділення прикордонної служби.

Згідно протоколу про адміністративне затримання від 06 грудня 2018 року, ОСОБА_1 був затриманий 06 грудня 2018 року о 20 годині 00 хвилин у зв'язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч.1 ст.18510 КУпАП.

Із протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 06 грудня 2018 року вбачається, що начальником відділення інспекторів прикордонної служби "Солотвино" ОСОБА_3 під час особистого огляду і огляду речей ОСОБА_1 виявлено та вилучено квадрокоптер чорного кольору, GPS-Compass Plus, дві акумуляторні батареї білого кольору, чотири гвинти в синьому чохлі, пульт управління, дві акумуляторні батареї білого кольору, ноутбук, радіоканал для польотних контролерів чорного кольору та антену чорного кольору. Про те, у даному протоколі відсутні будь-які відомості про те, чи був оглянутий сам автомобіль "Ford Mondeo", реєстраційний номер RSA36013, та чи з нього вилучалися якісь речі.

Згідно долучених до матеріалів справ фотографій, вбачається, що в багажному відділенні автомобіля знаходиться ноутбук, акумуляторні батареї та інші речі.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст.3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м'якого покарання) від 02 листопада 2004 року, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При цьому суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі "Пономарьов проти України" (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що "право на справедливий судовий розгляд", яке гарантовано п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частино 1 ст.18510 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в'їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Відповідно до п.7 постанови Кабінету Міністрів України № 1147 від 27 липня 1998 року "Про прикордонний режим", Громадяни України в'їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують їх особу.

Згідно п.10 вищезазначеної постанови, особи, зазначені у пунктах 7 та 8 цього Положення, на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону зобов'язані пред'являти відповідні документи, передбачені цими пунктами.

Відповідно до п.11 постанови Кабінету Міністрів України № 1147 від 27 липня 1998 року "Про прикордонний режим", з метою виявлення порушень законодавства з прикордонних питань, виконання завдань, пов'язаних з боротьбою з організованою злочинністю та незаконною міграцією у межах прикордонної смуги і контрольованого прикордонного району, уповноважені особи Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також члени громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону мають право відповідно до Законів України "Про Державну прикордонну службу України" та "Про дорожній рух" у разі потреби зупиняти та оглядати транспортні засоби.

Зупинка транспортного засобу здійснюється:

уповноваженими особами органів Національної поліції - у встановленому порядку;

уповноваженими особами Державної прикордонної служби, а також членами громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону: наземного - із застосуванням диска з червоним світлоповертачем або рукою, що вказує на цей транспортний засіб; водного - сигналами відповідно до Міжнародного зводу сигналів (лоції Чорного та Азовського морів на води України) або Правил користування маломірними суднами на водних обєктах.

Водій (капітан, судноводій, стерновий-моторист) повинен зупинити транспортний засіб у місці, на яке йому буде вказано, з дотриманням правил зупинки, а також:

подати для перевірки документи, що посвідчують особу водія (капітана, судноводія, стернового-моториста) і пасажирів (членів екіпажу), та реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил - технічний талон);

дати можливість оглянути транспортний засіб і перевірити номери його агрегатів.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов'язковими елементами якого є: об'єкт, об'єктивна сторона, суб'єкт, суб'єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Однак, всупереч вимогам ст. 251 КУпАП, начальником відділення інспекторів прикордонної служби "Солотвино" ОСОБА_3 не зазначено жодного доказу (якими, зокрема, можуть бути показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, або будь-яких інших допустимих доказів на підтвердження вчинення правопорушення) того, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі працівника Державної прикордонної служби України та вчинив адміністративне правопорушення.

Суд критично розцінює твердження ОСОБА_3, як особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення, в частині того, що ОСОБА_1 не пред'явив документи, що підтверджують його особу, оскільки це спростовується показами самого ОСОБА_3, згідно яких ОСОБА_1, сів в автомобіль та дістав з нього паспорт громадянина України та показами свідка ОСОБА_5. Жодних доказів того, що ОСОБА_1 закрився в автомобілі, до матеріалів справи не додано і в судовому засіданні не представлено.

Також, суд відкидає твердження ОСОБА_3, як особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення, в частині того, що ОСОБА_1 не дав можливості оглянути свій автомобіль, оскільки це спростовується показами свідка ОСОБА_5 та фотографіями, що долучені до матеріалів справи, з яких видно, що в автомобілі відкрите багажне відділення, так і протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 06 грудня 2018 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 вилучено все, що знаходилося у багажному відділенні автомобіля, незважаючи на те, що сам протокол огляду автомобіля відсутній.

Крім цього, жодних доказів того, що ОСОБА_1 не дав можливості оглянути свій автомобіль, в матеріалах справи відсутні, і в судовому засіданні не представлені.

У відповідності до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та беручи до уваги те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зазначено жодного доказу, яким би підтверджувався факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.18510 КУпАП, приходжу до висновку, що у даній справі виникає сумнів у винуватості ОСОБА_1

А тому, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у даній справі слід закрити за відсутність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.18510 КУпАП (злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі працівника Державної прикордонної служби України).

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 283, 284, КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.18510 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області.

Суддя В.В. Ніточко