ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
___________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 рокум. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого менеджером ТОВ «Алло», який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 12-г, притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24 листопада 2018 року о 19 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем «Фольксваген», д/н НОМЕР_1, рухався на перехресті пр. ОСОБА_2 та вул. Гоголя в м. Дніпрі, де, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався зліва в попутному напрямку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 з'явився до суду, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що він рухався по пр. Дмитра Яворницького у напрямку пр. Гагаріна в м. Дніпрі та слідував у середній смузі зі швидкістю десь 50 км/год, в районі перехрестя з вул. Гоголя він не змінював траєкторію руху та зліва бачив приближення автомобіля «Тойота», який на великій швидкості здійснив з ним зіткнення, при цьому він вважає, що водій вказаного автомобіля рухався спочатку в лівій смузі та потім змінив напрямок руху вправо, у зв'язку з чим між ними відбулось зіткнення.

Водій ОСОБА_3, будучи допитаним у судовому засіданні, пояснив, що він рухався уверх по пр. Дмитра Яворницького в м. Дніпрі в лівій крайній смузі, на перехресті з вул. Гоголя він почув удар в задню праву частину свого автомобіля та після того як зупинився, то зрозумів, що водій автомобіля «Фольксваген», який слідував у суміжній смузі справа, намагався повернути ліворуч на перехресті, у зв'язку з чим між ними відбулось зіткнення.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 24 листопада 2018 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині вбачається, що автомобіль «Тойота» під керуванням водія ОСОБА_3 рухався в лівій крайній смузі в попутному напрямку з іншим автомобілем «Фольксваген» під керуванням водія ОСОБА_1, який слідував у суміжній смузі справа, при цьому в момент зближення та роз'їзду останніх між собою, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності не було дотримано безпечного інтервалу до іншого автомобіля зліва, що призвело до пошкоджень задньої бокової частини справа на автомобілі «Тойота» та передньої бокової частили зліва на автомобілі «Фольксваген», також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_3 В.О., відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

До позиції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо його невинуватості у вчиненні даної дорожньо-транспортної події, суд відноситься критично, з огляду на те, що встановлений під час судового розгляду механізм ДТП свідчить про порушення правил дорожнього руху саме ОСОБА_1, зокрема зіткнення між собою транспортних засобів відбулось їх бічними частинами, при цьому про те, що така відстань була зменшення саме з боку водія ОСОБА_1 вказує локалізація механічних пошкоджень на автомобілі останнього, де сліди від контактування залишились на передній лівій частині в результаті взаємодії із задньою правою частиною іншого автомобіля, водій якого ОСОБА_3 вже проїхав повз та не міг своїми діями спричинити наслідки, які настали.

Заперечення ОСОБА_1 відносно того, що протокол про адміністративне правопорушення було складено за його відсутності повністю спростовується тим фактом, що оформлення матеріалів ДТП відбувалось поліцейським патрульної поліції згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 203565 від 24 листопада 2018 року на місці вчинення цієї пригоди за адресою вул. Гоголя, 1 в м. Дніпрі, в той же час при ознайомленні зі змістом вказаного протоколу правопорушником були надані власні пояснення, що були внесені ним в останній. Зазначене повністю взаємоузгоджується з положеннями пункту 6 Розділу VІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, відповідно до яких, у випадках, коли для прийняття обєктивного рішення виникає необхідність для отримання додаткових даних, поліцейський, який оформлює матеріали ДТП, протягом доби може передати оформлені матеріли ДТП для подальшого розгляду уповноваженій особі підрозділу патрульної поліції, на території обслуговування якого сталася пригода. В такому разі, згідно пункту 7 Розділу VІІІ зазначеної Інструкції, уповноважена особа підрозділу патрульної поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинен в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо обєктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, інші посилання сторони захисту щодо невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення, що знаходиться на розгляді суду, слід вважати безпідставним, оскільки перевіривши зміст даного протоколу на відповідність вимогам закону, зокрема ст. 256 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність порушень на які вказує сторона захисту у своєму клопотанні. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить в собі всі обставини, необхідні для вирішення справи по суті, зокрема фактичні обставини вчиненого протиправного діяння були викладені в повному обсязі, що дозволяє встановити дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги під час зіткнення автомобілів між собою. Таким чином, слід вважати процедуру оформлення поліцейським даних матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 такою, що відповідає вимогам КУпАП та зазначеної відомчої Інструкції.

Відповідно до позиції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо неналежного оформлення інспектором патрульної поліції схеми місця ДТП, суд, перевіривши її на відповідність вимогам п.п. 4, 5 Розділу VІІІ зазначеної Інструкції, вважає, що даний доказ був оформлений допустимим шляхом та належно відповідає обставинам зафіксованим в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема, на схемі місця ДТП було графічно зображено ділянку дороги, на якій сталось ДТП, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини, координати місця зіткнення та інші відомості необхідні для прийняття обґрунтованого та справедливого рішення по справі.

В той же час, суд вважає, що аргументи сторони захисту щодо порушення іншим водієм ОСОБА_3 правил дорожнього руху, не заслуговують на увагу в рамках розгляду даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин викладених в даному протоколі відносно водія ОСОБА_1 та встановлення в його діях порушень правил дорожнього руху.

Висловлювання правопорушника з приводу того, що водій ОСОБА_3 рухався на великій швидкості, що, на його думку, могло призвести до наслідків, які настали, слід вважати не підтвердженими, оскільки останні не знайшли свого обґрунтування під час дослідження сукупності матеріалів адміністративної справи, а тому такі покази суд вважає неприйнятними виходячи з вимог допустимості та належності доказів по справі. Суд критично відноситься до вказаних аргументів сторони захисту ще й з огляду на те, що термін «велика швидкість» в даному випадку вважається оціночним поняттям та може не вірно трактуватись самим правопорушником або трактуватись ним у вигідну для нього сторону. Вказані ОСОБА_1 фактичні обставини могли бути сприйняті ним з субєктивної точки зору, оскільки швидкість автомобіля сприймається кожною людиною індивідуально.

Разом з тим, у необхідності допиту додаткових свідків, які знаходились в салоні автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1, суд не вбачає доцільності, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявна достатня кількість інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, при цьому таких матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та прийняття обєктивного та обґрунтованого рішення по ній.

Оцінюючи досліджені вище докази з точки зору достатності та взаємозв'язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «Тойота».

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що помякшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі трьохсот пятдесяти двох гривень сорока копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк предявлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя:ОСОБА_4