ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Безрук Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, пенсіонера, зареєстрована та мешкає по АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 156 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 09.08.2018 року о 20.45 год. ОСОБА_1, знаходячись у торгівельному павільйоні, що розташований по вул.Підгорній, 175 у с.Калинівка Волноваського району Донецької області, здійснював торгівлю алкогольними напоями без ліцензій, чим порушила правила торгівлі алкогольними напоями та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з*явилася, про причини неявки не повідомила.

Перевіривши матеріали справи, вважаю за необхідне провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 156 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.156 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі здійснення роздрібної або оптової, включаючи імпорт або експорт, торгівлі спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібної торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору. Санкцію цієї статті є накладення штрафу від п'ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Згідно п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензія - запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про рішення органу ліцензування щодо наявності у суб'єкта господарювання права на провадження визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

п.7 ст.7 того ж Закону встановлено, що виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, підлягає ліцензуванню та ліцензується відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Згідно ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Статею 1 того ж Закону що визначає ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Статтею 55 Господарського Кодексу України визначено, що суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Ними є, зокрема, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затвердженої Постановою Кабінету міністрів України від 30.07.1996 року № 854, алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 1,2 відсотка об'ємних одиниць.

Роздрібна торгівля алкогольними напоями - діяльність з продажу алкогольних напоїв безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах ресторанного господарства.

Роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, в тому числі фірмові, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства.

Ці правила поширюються на всіх суб'єктів господарювання на території України незалежно від форм власності, які зареєстровані в установленому порядку і мають ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, отриманий згідно з вимогами законодавства.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Структура складу адміністративного правопорушення складається з об'єкта правопорушення, об'єктивної сторони, суб'єкта та суб'єктивної сторони.

Таким чином, суб'єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП є суб'єкт господарювання.

У матеріалах справи стосовно ОСОБА_1 відсутні докази реєстрації її як суб'єкта господарювання та здійснення нею господарської діяльності, тобто, у матеріалах справи взагалі відсутні докази статусу ОСОБА_2 та посилання, на яких підставах вона здійснювала торгівлю. Оскільки вона не є суб'єктом господарювання, тому з її боку порушень нею правил торгівлі алкогольними напоями не відбулося.

Окрім того, у матеріалах справи відсутні докази здійснення особою, що притягається до адмінвідповідальності, торгівлі спиртними напоями: не вказано, кому саме було продано пиво, його марку, кількість та не вказано відомостей щодо кількості виручених коштів та про місце їх зберігання, оскільки відсутність таких відомостей унеможливлює виконання постанови про адміністративне правопорушення.

З урахуванням зазначених обставин, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП, оскільки не можна визнати її належним суб'єктом правопорушення, який підлягає відповідальності за вказаною статтею.

Відповідно до вимог ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, вважаю, що провину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП не підтверджено належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі, відповідно з вимогами п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 156 ч.1, 221, 247, 251, 280, 284, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.62 Конституції України,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Безрук