АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1861/2018 Головуючий в 1-й інстанції: Леонтюк Л.К.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ЖукО.В.,

розглянувши 08 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2018 року про притягнення

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

15 травня 2018 року постановою судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3. визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3. судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок на користь держави.

Згідно з постановою 25 лютого 2018 року, о 22 години 45 хвилин, ОСОБА_3, керувала транспортним засобом по вул. Столичне шосе у м. Києві в стані алкогольного сп'яніння, чим порушила п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/.

В апеляційній скарзі з доповненнями ОСОБА_3. просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі, у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, або обмежитися усним зауваженням на підставі ст. 22, ст. 33 КУпАП.

Своє прохання апелянт обґрунтовує тим, що вона не керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а докази її винуватості здобуті з порушенням вимог діючого законодавства і не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції.

Так, 25 лютого 2018 року на місці оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_3. були відсутні свідки, їх письмові пояснення не додані до протоколу, що на думку апелянта, є грубим порушенням вимог законодавства; інспектором патрульної поліції не було роз'яснено їй порядок застосування спеціального технічного засобу, не надано для огляду свідоцтва про його державну реєстрацію і повірку, чим порушено вимоги відповідної інструкції; також їй не було запропоновано проїхати до лікарні для проходження огляду на стан сп'яніння, що підтверджується відсутністю відповідного направлення виписаного поліцейським.

Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення після його підписання апелянтом містяться дописки, зокрема, пункт ПДР України, який відсутній в наданій їй копії останнього.

Щодо застосування спеціального технічного приладу «Драгер 6820», то апелянт зазначає, що такий прилад офіційно не допущений до використання в органах МВС України, оскільки не має відповідного сертифікату, а тому результати його вимірювань не можуть бути визнані судом, як докази. Крім того, згідно роздруківки чеку з алкотестеру «Драгер 6820» неможливо встановити дату його калібрування, яка є обов'язковою в 6 місячний період для належного налаштування приладу і його коректної роботи. Зокрема, згідно листа Державної служби України з надзвичайних ситуацій Центральної геофізичної обсерваторії імені ОСОБА_5 від 13.07.2018 №17-06/1435 за даними об'єднаної гідрометстанції Київ, яка знаходиться у м. Києві, температура повітря 25 лютого 2018 року о 23 годині 00 хвилин становила -12,3 С морозу, відповідно показник температури зазначений на чеку з алкотестеру +8 С у той самий час не відповідає дійсності і свідчить про неправильну роботу приладу «Драгер 6820», який за технічною характеристикою визначеною виробником має діапазон температур при використанні від -5 С до +50 С.

Тому, на думку апелянта, результати її огляду на стан сп'яніння за допомогою вказаного приладу є недопустимими.

Також вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи були порушені вимоги ст. 268, ст. 280 КУпАП, а саме не допитано свідків, не з'ясовано дійсних обставин події та розглянуто справу за відсутності апелянта, при наявності її клопотання про відкладення судового засідання, у зв'язку з хворобою і перебуванням на стаціонарному лікуванні, чим порушено право останньої на захист.

Зокрема, судом порушені вимоги ст. 33 КУпАП і при призначені виду стягнення не враховані характеризуючи дані про особу правопорушника, яка має 20 років водійського стажу, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, позитивно характеризується, займається спортом, веде здоровий спосіб життя, є інвалідом ІІ групи та постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії, потребує лікування у зв'язку із застарілим компресійним переломом тіла хребта, розлучена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей і матір похилого віку ОСОБА_7, яка є ветераном війни і інвалідом ІІ групи. Зазначає, що для забезпечення своєї сім'ї їй потрібно користуватися автомобілем, а внаслідок вчиненого нею адміністративного правопорушення не завдано будь-якої шкоди іншим транспортним засобам або життю чи здоров'ю сторонніх осіб.

Невірно зазначене в постанові суду прізвище апелянта «Ульянова», а не згідно паспорту громадянина України - «Кузьменко», на її думку, свідчить про винесення судом завідомо незаконного рішення по справі.

Тому, постанова суду підлягає скасуванню, у зв'язку з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_3., яка підтримала апеляційну скаргу з доповненнями та просила її задовольнити, пояснення свідка ОСОБА_6, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_3. є правильними та підтверджуються дослідженими доказами, які містять в матеріалах справи. Зокрема даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків та акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3. пояснила, що 25 лютого 2018 року, вона була вдома, коли пізно ввечері їй подзвонила мати і повідомила, що погано себе почуває. Після чого, вона вибігла з квартири та проїхала до неї. Проїхавши кілька метрів, була зупинена працівниками патрульної поліції. Коли вона вийшла з автомобіля, поліцейські повідомили про наявність у них підозри щодо перебування її в стані алкогольного сп'яніння. Зазначає, що під час спілкування з поліцейськими вона довго стояла на вулиці і дуже замерзла, оскільки була легко вдягнена, а на ногах у неї було відкрите взуття. Можливо тому у неї тремтіли руки, однак алкоголь в той день вона не вживала. Просила врахувати всі обставини події в сукупності з даними, які характеризують її особу, і не позбавляти права керування транспортними засобами.

Крім того звертає увагу на те, що посвідчення на право керування транспортними засобами отримувала на прізвище «Ульянова», яке не мала часу замінити після одруження та зміни прізвища на «Кузьменко». Згідно паспорту громадянина України її прізвище «Кузьменко».

З протоколу про адміністративне правопорушення БР№138395 вбачається, що 25 лютого 2018 року, о 22 годині 45 хвилин, в м. Києві по вул. Столичне шосе, водій ОСОБА_8 керувала автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків /а.с.1/.

В протоколі зазначено анкетні дані свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_6, наявні їх особисті підписи.

У відповідній графі протоколу наявний підпис ОСОБА_3. без надання пояснень щодо обставин події, у тому числі із зазначенням про не роз'яснення поліцейськими порядку застосування спеціального технічного засобу і не надання їй для огляду свідоцтв про його державну реєстрацію та повірку.

До протоколу додано чек від 25.02.2018 з результатом тестування №927 на алкоголь за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» №ARHK-0531, підписаний інспектором поліції, який проводив тестування, і особисто ОСОБА_3. Результат тесту 1,26 % проміле /а.с.2/.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат огляду на стан сп'яніння позитивний 1, 26 % проміле. З результатами ОСОБА_3. погодилася, про що наявний її підпис у відповідній графі. Акт також підписаний двома свідками /а.с.3/.

Зі змісту розписки ОСОБА_3. вбачається, що 25.02.2018 вона зобов'язується не сідати за кермо транспортного засобу «Suzuki» д.н.з.НОМЕР_2 і далі йти додому пішки /а.с.4/.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідок ОСОБА_6 пояснив, що дійсно взимку 2018 він був свідком проходження водієм огляду на стан сп'яніння, однак не пам'ятає яка особа його проходила і про що з нею спілкувалися працівники поліції.

Згідно відповіді заступника начальника УПП у м. Києві ДПП Євдокимова Д.А. від 06.07.2018 №18472/41/4/4/02-2018, надання матеріалів відеофіксації, яка проводилася під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушенняБР№138395 від 25.02.2018 відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не вбачається за можливе з технічних причин.

Пунктом 2.9 «а» ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Порядок огляду водіїв на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, встановлюється ст. 266 КУпАП.

Так, зазначена стаття передбачає, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Дана стаття не передбачає надання особі направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я, у разі якщо вона погодилася з результатами такого огляду за допомогою спеціальних технічних засобів.

Наявність анкетних даних, адрес місця проживання і особистих підписів двох свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_6 в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3., а також у відповідному акті огляду останньої на стан сп'яніння спростовують її доводи щодо фактичної відсутності таких осіб при проходженні нею огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Ненадання зазначеними свідками окремих письмових пояснень також не дає підстав вважати, що вони не були присутні при проходженні апелянтом вказаного огляду.

Тому, огляд ОСОБА_3. на стан алкогольного сп'яніння проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП.

Згідно п.3 ІІ розділу «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС України та Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

В Переліку зареєстрованих медичних виробів, які відносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, затвердженого наказом Державної служби України з лікарських засобів №1529 від 29.12.2014 «Про державну реєстрацію медичних виробів», наявний газоаналізатор «Drager Alcotest», який зареєстрований на території України відповідно до свідоцтва №14455/2014, строк дії якого є необмеженим.

В чеку тестування на алкоголь зазначено дату останнього калібрування приладу «Drager Alcotest 6820» №ARHK-0531 - 16.11.2017, а огляд ОСОБА_3 на стан сп'яніння пройдений 25.02.2018, тобто в межах 6 місячного строку до наступної дати його калібрування.

За таких обставин, відсутні підстави вважати не достовірними результати огляду ОСОБА_3., проведеного за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» №ARHK-0531, а тому доводи останньої щодо неналежної роботи такого приладу і незаконності його використання патрульними поліцейськими не знайшли свого підтвердження.

Крім того, в протоколі БР№138395 зазначено пункт ПРД України, який порушила ОСОБА_3., і відповідно відсутність цих даних на наданій їй копії протоколу не є порушенням вимог КУпАП, яке тягне за собою скасування постанови суду.

Враховуючи викладене, вважаю, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3. у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому порушення прав ОСОБА_3., передбачених ст. 268 КУпАП, в ході розгляду справи судом першої інстанції, не можуть бути підставою для скасування постанови суду та закриття провадження по справі, оскільки її права поновлені в суді апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3. накладено у межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та ступеню її вини.

Підстав для звільнення ОСОБА_3. від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення відповідно до ст. 22 КУпАП не вбачаю.

За таких обставин вважаю, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, постанова суду першої інстанції - законною, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2018 року, якою останню притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.В.Жук