Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 332/2859/17 Головуючий в 1 інст. Марченко Н.В.
Провадження №33/778/30/18 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2018 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі судді Дадашевої С.В., за участю адвоката Каплунової С.М. - захисника ОСОБА_3, відносно якого складено протоколи про адміністративні правопорушення, розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за апеляційною скаргою останнього на постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 21 листопада 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік; визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та на підставі п.7 ч.1 ст.247, ст.38 КУпАП, закрито провадження в справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Стягнуто судовий збір в розмірі 320 гривень.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 08 червня 2017 року о 02-50 годині в м. Запоріжжя по вул. Електрична, 245, знаходячись біля цілодобового кіоску в присутності поліцейських та інших громадян висловлювався на них нецензурною лайкою, внаслідок чого порушив громадський порядок і спокій громадян.

Крім того, 29 вересня 2017 року о 02-40 год., ОСОБА_3 керував транспортним засобом ЗАЗ 110206, д/н НОМЕР_1, по Білогородському провулку біля будинку №74/17 в місті Запоріжжі, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, допитати свідків та закрити провадження в справі за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення, за ст.173 КУпАП провадження закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строку притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування своїх вимог, відносно притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, вказує на те, що суд невірно оцінив докази і всебічно, повно та об'єктивно їх не досліджував, оскільки, на його думку, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, а саме: у вказаній графі Протоколу від 29 вересня 2017 року зазначено лише «матеріали справи згідно опису», однак не перелічено, які саме. Також апелянт у своїй апеляційній скарзі зазначає, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не були присутні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, на місці підпису свідка ОСОБА_4 знаходиться підпис свідка ОСОБА_5 та відсутні відомості щодо місця роботи свідків. ОСОБА_3 зазначає, що свідків в судовому засідання першої інстанції не було допитано. Апелянт в своїй апеляційній скарзі не погоджується з рапортом інспектора роти №2 батальйону №2 УПП в м.Запоріжжі лейтенанта поліції ОСОБА_6, зазначає, що другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення від 29 вересня 2017 року та копії матеріалів провадження не було йому направлено. Вважає, що Акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, висновок щодо результатів медичного огляду, долучені до адміністративних матеріалів два диска із відеозаписами - неналежні докази. В обґрунтування своїх вимог, відносно притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 №1395, в протоколі відсутній підпис свідка ОСОБА_7, другий примірник протоколу від 08 червня 2017 року та копії матеріалів провадження не було направлено на його адресу, відсутній відеозапис, в протоколі затримання від 08 червня 2017 року в графі поняті стоять прочерки. Також ОСОБА_3 вказує на порушення його права на надання правової допомоги під час складання протоколів про адміністративне правопорушення. Додатково апелянт наголошує, що в матеріалах адміністративного провадження відсутні письмові пояснення свідків чи понятих, відсутній відеозапис подій, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Вислухавши захисника ОСОБА_3 - адвоката Каплунову С.М. на підтримання апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При апеляційному розгляді встановлено, що вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.173 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Згідно з матеріалами справи, у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненому не визнав, з приводу складеного на нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, пояснив, що працівниками патрульної поліції було складено на нього протокол з підстав неприязних відносин до нього, оскільки він робив зауваження працівникам патрульної поліції, які супроводжувались нецензурною лайкою на адресу працівників патрульної поліції через відсутність у останніх бодікамери. З приводу складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_3 пояснив, що вказаний протокол відносно нього складено неправомірно, оскільки йому не надали можливість пройти медичний огляд в медичному закладі, що полягає у нездійсненні лікарем медичного закладу забору крові на лабораторне дослідження.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень підтверджується дослідженими судом першої інстанції доказами.

Так, за ч.1 ст.130 КУпАП вина ОСОБА_3 підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №218784 від 29 вересня 2017 року, зі змістом якого ОСОБА_3 ознайомився, від отримання копії протоколу відмовився в присутності двох свідків, йому роз'ясненні права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, що засвідчив своїм особистим підписом (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп'яніння, в якому зафіксована відмова ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння (а.с.3), а також направленням на огляд ОСОБА_3 до медичного закладу з метою виявлення стану сп'яніння, в якому вказані ознаки сп'яніння ОСОБА_3 (а.с.4), та висновком лікаря, у якому вказано про відмову ОСОБА_3 від проходження огляду (а.с.5), поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які підтвердили факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння на місці за допомогою технічного засобу та про те, що останній погодився на пропозицію працівників поліції пройти такий огляд у медичному закладі (а.с.6,7).

Крім того, відеозаписом, який зберігається в матеріалах справи, відтвореним судом першої інстанції при розгляді справи, підтверджуються відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП.

На відеозапису зафіксовано, що ОСОБА_3 при зупинці транспортного засобу під його керуванням працівники поліції пояснили про причину зупинки, під час спілкування з працівниками поліції у ОСОБА_3 встановлені ознаки алкогольного сп'яніння - тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота та ін., та запропоновано останньому пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу, на що ОСОБА_3 відмовився у присутності свідків. При цьому працівниками поліції було роз'яснено процедуру проведення огляду та наслідки відмови від його проходження. Після цього працівники поліції запропонували ОСОБА_3 пройти огляд у медичному закладі та також роз'яснили процедуру проведення такого огляду, на що ОСОБА_3 погодився, але по прибуттю у супроводі працівника поліції до медичного закладу фактично відмовився виконувати необхідні для проведення огляду дії. Так, з запису вбачається, що лікар медичного закладу надав ОСОБА_3 технічний прилад для проходження медичного огляду, показав, що необхідно зробити для того, щоб отримати результат огляду, на що останній вказівки лікаря не виконав, та видихав повітря з легенів в прилад ледве - ледве, що унеможливило роботу приладу. Після цього лікар надав ОСОБА_3 пластикову склянку для забору біологічного матеріалу (сечі) для проведення відповідного дослідження, на що останній фактично відмовився надати біологічний матеріал, пояснивши це фізіологічними причинами. Після цього був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, копію якого останній відмовився отримати у присутності свідків. Проте, інспектор поліції ОСОБА_6 оголосила ОСОБА_3 зміст протоколу та роз'яснила останньому його процесуальні права, в т.ч. право на захист. Будь-яких клопотань з цього приводу від ОСОБА_3 не надійшло.

Порушень прав ОСОБА_3 при оформленні протоколу та інших матеріалів з боку працівників поліції не вбачається.

Протокол складений уповноваженою особою, зміст протоколу в цілому відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Доводи сторони захисту про те, що інспектор ОСОБА_6. не мала права складати вказаний протокол, є безпідставними.

Зміст рапорту працівника поліції ОСОБА_6, що міститься в матеріалах справи, повністю узгоджується з відеозаписом, доданим до протоколу, та іншими матеріалами.

Підстав сумніватися в тому, що Акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного та ін. сп'яніння, які долучені до протоколу, мають відношення саме до цієї справи, немає. Те, що в Акті не вказано дату та час його складання, а в направленні зазначено, що воно здійснено 29 вересня 2017 року о 03 годині 20 хвилин, в той час коли висновок лікаря складений 29 вересня 2017 року о 03 годині 25 хвилин, на думку суду апеляційної інстанції, не вказує на неналежність вказаних доказів.

Посилання сторони захисту на те, що працівниками поліції було порушено процедуру направлення ОСОБА_3 для проходження медичного огляду, спростовуються вищевказаним відеозаписом, на якому зафіксовано всі дії працівників поліції щодо такого направлення.

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_3 був направлений та доставлений для проходження медичного огляду до КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР. Лікарем саме цього закладу виданий Висновок, що міститься в матеріалах справи, у якому, окрім іншого зафіксовано, що ОСОБА_3 відмовився від медичного огляду.

Доводи апелянта про те, що йому не було запропоновано здати кров для дослідження, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Так, згідно з Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» №1452/735 від 09 листопада 2015року, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (розділ ІІІ п.13), для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров лише в разі якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Проте, як вбачається з відеозапису, всі дії ОСОБА_3 свідчили про його ухилення від проведення відповідного огляду.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АА №087794 від 08 червня 2017 року за ст.173 КУпАП (а.с.1); рапортом працівника поліції ОСОБА_10 (а.с.4). Ці докази фактично не суперечать поясненням ОСОБА_3 про те, що він дійсно висловлювався на адресу працівників поліції нецензурною лайкою.

Доводи апелянта на те, що у вищевказаному протоколі немає серії і номеру, та відсутній підпис свідка суперечать змісту самого протоколу.

Згідно з протоколом, ОСОБА_3 відмовився від отримання його копії у присутності ОСОБА_7 та ОСОБА_11 Підписи останніх містяться у протоколі.

Доводи сторони захисту про те, що при складенні зазначеного протоколу та при затриманні ОСОБА_3 було порушено його право на захист нічим не підтверджені.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд вислухав пояснення ОСОБА_3, дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.173 КУпАП.

Оскільки подія правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, мала місце 08 червня 2017 року та матеріал повертався судом до Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції для здійснення приводу ОСОБА_3, на час розгляду справи (після повернення матеріалу), закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП. Тому суд обґрунтовано закрив провадження в справі в цій частині.

Те, що при розгляді справи не заслухані свідки, не вплинуло на правильність висновків суду.

Крім того, як вбачається з дослідженого судом відеозапису, свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 залучались працівниками поліції.

При цьому свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 засвідчили лише факт відмови ОСОБА_3 від отримання копії протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, що містяться в матеріалах справи, повністю узгоджуються з вищевказаним відеозаписом, дослідженим судом.

Підстав сумніватися в неупередженості вищевказаних свідків не встановлено.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_11 засвідчили лише факт відмови ОСОБА_3 від підпису у протоколі за ст.173 КУпАП і від отримання його копії.

Даних про упередженість вказаних свідків також не встановлено.

Факт відсутності відеозапису до протоколу відносно ОСОБА_3 за ст.173 КупАП не вказує на недостовірність відомостей, що містяться у вказаному протоколі.

При накладенні адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Зміст оскаржуваної постанови суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Зазначення в постанові про те, що ОСОБА_3 не працює, не є підставою для скасування цієї постанови.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_3, на думку суду апеляційної інстанції, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 21 листопада 2017 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.173 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області С.В. Дадашева