АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/5569/17Суддя 1 інстанції Биканов І. Р.
Номер провадження 33/774/6/К/18Суддя- доповідач Мажара С. Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2018 року

05 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мажара С.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника Шелудько А.О. апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2017 року у справі про адміністративне правопорушення якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: військове містечко-АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік та стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 320,00 грн. судового збору.

При обставинах, зазначених в постанові, 22.10.2017 року о 23.40 год. водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом MERCEDES - Е 190 державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Кривому Розі по вул. Миколаївське шосе з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), на вимогу працівників поліції у присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, її скасування та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, оскільки розгляд протоколу відносно нього судом першої інстанції було здійснено без належного його повідомлення про день та час судового засідання, а копія протоколу яка йому була вручена не містить чіткого зазначення як дати так і часу розгляду справи. Крім того, в матеріалах справи відсутнє направлення його для проходження огляду на стан сп'яніння до медичного закладу, що на думку апелянта позбавило його можливості пройти такий огляд у встановленому законом порядку. Також, апелянт зазначає, що від початку зупинки транспортного засобу і до закінчення складання протоколу працівниками поліції до нього було застосовано заходи психологічного тиску і його вимоги пройти огляд в медичному закладі не сприймалися працівниками поліції. Також при складанні протоколу про адміністративне правопорушення свідки, чиї пояснення містяться в матеріалах провадження присутні не були.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_2 та його захисника, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги й наполягали на їх задоволенні, проглянувши запис з нагрудної камери поліцейського інспектора, долученої до матеріалів справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Однак, суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався.

Як видно з постанови суду першої інстанції розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП було здійснено без участі ОСОБА_2, доказів повідомлення якого про день та час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять, що на думку суду апеляційної інстанції призвело до неможливості з боку ОСОБА_4 реалізувати свої права, які передбачені цим законом.

Згідно з положеннями ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову.

Враховуючи вищенаведене, та дослідивши в судовому засіданні копію протоколу про адміністративне правопорушення, яка була вручена ОСОБА_2 працівником поліції, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги останнього щодо порушення судом норм процесуального права є обґрунтованими, та приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови суду з прийняттям нового судового рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи докази, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена в повному обсязі та підтверджується такими доказами.

Так, факт порушення ОСОБА_2 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, встановлений протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №075748 від 22 жовтня 2017 року, який був складений уповноваженою особою у відповідності до вимог ст.ст. 254-256 КУпАП, згідно якого ОСОБА_2 22 жовтня 2017 року о 23-40-40 годині в м. Кривому Розі по Миколаївське шосе керував автомобілем марки Мерседес д.н.з.НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, відсутня реакція зіниці очей на світло, від проходження медичного огляду відмовився у присутності двох свідків у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.3).

Наведені обставини також підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які засвідчили відмову водія ОСОБА_2 від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку (а.с.4, 5).

Підстави ставити під сумнів пояснення цих свідків відсутні, оскільки їх пояснення є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, які слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення також підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського, який містить фіксацію обставин зупинення працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2 та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення у присутності двох свідків, у зв'язку з його відмовою від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку.

Вказаний відеозапис також спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 з приводу того, що жодних свідків під час складання щодо нього протоколу не було, адже працівниками поліції належним чином виконано вимоги ст.ст.256, 266 КУпАП та проведено всі необхідні дії в присутності двох свідків.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги з приводу того, що у матеріалах справи відсутнє письмове направлення ОСОБА_2 на проходження огляду до медичного закладу є необґрунтованими.

Так, відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Тобто, направлення для огляду водія на стан сп'яніння додається до протоколу виключно у разі згоди водія на його проходження. В цьому ж випадку ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду, відтак направлення на огляд не складалося.

Отже, даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях водія ОСОБА_2 вбачається порушення Правил дорожнього руху України, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п.2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеними доказами.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, суд апеляційної інстанції, враховує той факт, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплинув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, оскільки правопорушення мало місце 22 жовтня 2017 року.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова скасуванню з винесенням нової постанови, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п.7 ст.247 КУпАП підлягає закриттю, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Винести нову постанову суду апеляційної інстанції, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області С.Б.Мажара