КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/340/2018 Суддя у І-й інст.: Тітов М.Ю.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юденко Т.М., розглянувши за участі ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5, перекладача ОСОБА_6, матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_7 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн., а також визнано винним ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 14.05.2018 о 20:05 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Набережно-Рибальській в м. Києві, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «БМВ», д.н. НОМЕР_2, який рухався у попутному напрямку, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_4, керуючи автомобілем «БМВ», д.н. НОМЕР_2 по вул. Набережно-Рибальській в м. Києві, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, який рухався у попутному напрямку, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_4 порушив п. 13.1 ПДР України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 02 липня 2018року в частині притягнення його до адміністративної відповідальності, а провадження відносно нього закрити.

Вважає постанову суду незаконною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, а також яка винесена з порушенням матеріального та процесуального права.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, апелянт вказує на те, що схема місця ДТП не відповідає дійсним обставинам, оскільки на ній не зображені предмети, що стосуються дорожньо-транспортної пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини та транспортних засобів, що підтверджується фототаблицею № 5 та фото №№ 9, 10 в додатку до клопотання від 02.07.2018, а отже свідчить про те, що ОСОБА_2 та свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які за їх твердженням,, на момент ДТП перебували в автомобілі ВАЗ в якості пасажирів, намагались ввести суд в оману.

Крім того вважає, що судом 1-ї інстанції не взято до уваги місце зіткнення транспортних засобів, оскільки в момент зіткнення автомобіль ВАЗ рухався одразу по двох смугах, що є порушенням ПДР. Крім того, зазначає про порушення водієм ОСОБА_2 п.п. 10.1, 10.3, 10.11 ПДР.

Вважає звинувачення в порушенні ним п. 13.1 ПДР України такими, що не відповідають дійсності, а постанову суду - формальною.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 245, 252 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку

орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції цих вимог належним чином не дотримано.

Так, суд 1-ї інстанції на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у постанові лише перелічив зібрані матеріали по справі, проте їх оцінку доказам, які б свідчили про наявність в діях водія ОСОБА_4 порушень п. 13.1 ПДР України не вказав, прийняте рішення не мотивував, а лише зазначив про незгоду водіїв зі складеними відносно них протоколами.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може, оскільки він є поверховим і не узгоджується з наявними у справі доказами.

Зокрема, у відповідності до п. 10.3 ПДР України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Саме за порушення цих вимог ПДР щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були складені протоколи БД №293111 та БД № 293112 від 14.05.2018, до яких додано схему ДТП. У протоколах водії зазначили, що вину у вчиненому не визнають.

З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він 14.05.2018 о 20 год. 05 хв. рухався на автомобілі НОМЕР_1 в м. Києві по просп. Героїв Сталінграда зі сторони вул. Набережно-Хрещатицької в сторону метро Оболонь в середньому ряду трьохсмуговою проїжджою частиною зі швидкістю близько 60 км/год. В цей час навпроти заїзду на міст Східний з крайнього правого ряду, оминаючи автомобілі, на міст виїхав автомобіль марки «БМВ», д.н. НОМЕР_2 і здійснив зіткнення з ним, вдаривши праві передні двері його автомобіля. Внаслідок удару його автомобіль НОМЕР_1 відкинуло ліворуч і він одразу натиснув на гальма. При цьому, водій ОСОБА_4 залишив місце зіткнення і виїхав на середню смугу руху і зупинився приблизно у 10 (десяти) метрах від його автомобіля.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 також додав, що рухався в середньому ряду і жодних маневрів не здійснював.

Свідок ОСОБА_10 підтвердив пояснення ОСОБА_2, однак переглянутими в суді апеляційної інстанції фотографіями з місця ДТП повністю спростовуються пояснення ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_10, оскільки за умови достовірності їх свідчень, автомобілі обох учасників після контакту мали б продовжити рух паралельно, склавшись боками одне до одного та завдавши додаткових пошкоджень, починаючи від передніх дверей до заднього бампера з правої сторони на автомобілі «ВАЗ» та від переднього до заднього бампера на автомобілі «БМВ», однак механізм пошкоджень у даному випадку є іншим і узгоджується з поясненнями другого учасника ДТП, додатком до схеми місця ДТП та фотографіями з місця ДТП.

Так, з письмових пояснень другого учасника ДТП ОСОБА_4 вбачається, що він рухався по вул. Набережно-Рибальській в середній смузі руху зі швидкістю 40-50 км/год, не змінюючи напрямок руху, у той час як ОСОБА_2 їхав по смузі руху ліворуч від нього та намагаючись перестроїтися в середню смугу руху, вчинив зіткнення з його автомобілем, розбивши ліве дзеркало заднього виду, пошкодивши переднє ліве крило, передній бампер, диск переднього лівого крила та передні ліві двері його автомобіля «БМВ».

Аналогічні пояснення надав і свідок ОСОБА_11, в яких вона зазначила, що до моменту зіткнення та в момент зіткнення автомобіль «БМВ», пасажиркою якого вона була, рухався прямо не змінюючи напрямку руху.

Щодо пояснень свідка ОСОБА_9, то вони не можуть бути узяті судом до уваги, оскільки свідок зазначає, що їхав на задньому пасажирському сидінні в автомобілі «ВАЗ» і не бачив моменту зіткнення, а лише відчув сильний удар.

Отже, викладені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що саме ОСОБА_2 не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу і вчинив зіткнення з автомобілем ОСОБА_4, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР, у той час як в діях ОСОБА_4 порушень п. 13.1 ПДР, а також інших порушень, які б мали причинно-наслідковий зв`язок з виникненням ДТП, не вбачається, на що правильно звертає увагу апелянт.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції зробив поспішний висновок щодо наявності в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, а тому безпідставно визнав його винним та притягнув до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, у зв'язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні в частині визнання ОСОБА_4 винуватим за ст. 124 КУпАП та закриттям щодо нього провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення в його діях.

Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 змінити в частині визнання ОСОБА_4 винуватим за ст. 124 КУпАП знакладенням на нього адміністративного стягнення та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Юденко