Справа № 307/517/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2, розглянув відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 26.03.2018.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с. Бедевля вул. Млина,9 Тячівського району, громадянин України, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп..

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 15.02. 2018, о 05 год., на автодорозі між населеними пунктами с. Бедевля смт. Тересва, керував транспортним засобом марки «Черрі», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 26.03.2018 скасувати, закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає постанову суду першої інстанції необґрунтованою та незаконною, а висновки суду про його винуватість такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано не взяв до уваги, що дії працівників поліції та медичної установи суперечили вимогам закону, а також дані ним в судовому засіданні покази про те, що за встановлених у протоколі обставин, діяв з метою рятування свого життя, дружини ОСОБА_3, пасажира ОСОБА_4 та цілісність автомобіля, щодо яких вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.02.2018. Також зазначає, що винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, що поставлено йому у вину не стверджується жодним доказом у справі. Крім того, на його думку, судом першої інстанції залишено поза увагою те, що проведений щодо нього огляд на стан спяніння не відповідав вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом

-2-

лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015, у звязку з тим, що у матеріалах справи відсутні: направлення на огляд в медичний заклад; дані про проходження лікарем тематичного навчання за відповідною програмою та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а також не проведенням такого огляду з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції в присутності двох свідків. Також звертає увагу на те, що при встановленні стану алкогольного спяніння, лікар обмежився лише його зовнішнім оглядом, а також на те, що не отримував копію висновку про стан спяніння. Вказує також на спрощений та формальний підхід суду першої інстанції до розгляду справи, у звязку з неврахування даних про його особу, позитивної характеристики та наявності на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2Ю, які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи та наведені доводи, викладені в апеляційній скарзі, відтворивши відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення правопорушення, наявні в справі докази, а тому висновок, викладений у постанові суду, про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин є правильним.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

-3-

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 ( далі «Інструкція»), огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 8 Розділу І Інструкції у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп'яніння учасників цієї пригоди є обов'язковим у закладі охорони здоров'я.

Відповідно до п. п. 3, 4 розділу ІІІ цієї Інструкції огляд у закладах охорони здоров'я щодо виявлення стану сп'яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп'яніння в обстежуваної особи.

Пунктами 16, 17 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Указані вимоги законодавства як інспектором СРПП№1 Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області так і працівником закладу охорони здоров'я лікарем Тячівської районної лікарні дотримано в повному обсязі.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі наявних у справі доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №060644 від 15.02.2018, зміст якого відповідає вимогам ст.256 КУпАП, згідно якого ОСОБА_1 15.02.2018, о 05 год., на автодорозі між населеними пунктами с. Бедевля смт. Тересва, керував транспортним засобом марки «Черрі», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

-4-

від 15.02.2018 Тячівської районної лікарні, який видано на підставі Акта медичного огляду №43 від 15.02.2018, згідно з якими ОСОБА_1 у встановлений в протоколі час перебував у стані алкогольного спяніння 1.95%; письмовим поясненням громадянки ОСОБА_5 від 15.02.2018, яка підтвердила факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного спяніння.

Дії працівників поліції та лікаря закладу охорони здоров'я відповідають вимогам законодавства та огляд проведено відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Крім того, із переглянутого в судовому засіданні апеляційного суду відеозапису із нагрудного відео-реєстратора від 15.02.2018, також вбачається, що свідок ОСОБА_5 під час дачі пояснень підтвердила обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №060644 від 15.02.2018.

Наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі твердження про невідповідність проведеного щодо нього огляду на стан спяніння вимогам ст.266 КУпАП у звязку із непроведенням такого з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції в присутності двох свідків, є безпідставними, оскільки, як видно з матеріалів справи та відеозапису з нагрудного відео-реєстратора, саме у звязку із незгодою водія ОСОБА_1 на проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, такий огляд був проведений в закладі охорони здоров'я, що відповідає вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735.

Під час розгляду справи, апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що інспектор СРПП №1 Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6, як особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, та Тячівської лікарні, яка проводила медичний огляд ОСОБА_1, були упереджені при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №060644 від 15.02.2018 та при складанні висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, що в них були підстави фальсифікувати такі, на ці дані в апеляційній скарзі й не вказується. Тому, суд приходить до висновку, що інспектор поліції при виконанні своїх функціональних обовязків та лікар, діяли в межах наданих їм повноважень, протокол та висновок ними складено згідно вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1395 від 07.11.2015, №1452/735 від 09.11.2015 та ст. 256 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 у своїх поясненнях та апеляційній скарзі як на доказ своєї невинуватості на неправомірні дії невстановлених осіб, про що внесено дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2018, апеляційний суд вважає непереконливими, оскільки такі покази не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння за вказаних у протоколі місці та часі та не виправдовують його діяння.

Наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення відповідають вимогам законодавства щодо змісту та форми, а наведені в апеляційній скарзі доводи не перешкодили як суду першої інстанції так і апеляційному суду дотриматись вимог ст. ст. 245, 251 252 КУпАП щодо всебічного, повного та обєктивного з'ясування всіх обставин справи.

-5-

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у незясуванні районним судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 23,33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суддею враховано характер вчиненого ним правопорушення, його особу, ступінь його вини, майновий стан, тощо.

Таким чином, доводи апеляційної скарги з щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.

При прийнятті рішення враховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження в справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; та те, що правопорушником жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП надано не було.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 26.03.2018 щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: