Провадження № 3/537/230/2018
Справа № 537/5722/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2018 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Чернявській А.Л., за участю прокурора Романова Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Полтавській області Національної поліції України відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області з Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Полтавській області Національної поліції України надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно вказаних вище матеріалів, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення за номером 220, складеного 19 грудня 2017 року старшим оперуповноваженим міжрайонного відділу №2 (місто Кременчук) УЗЕ в Полтавській області ДЗЕ НП майором поліції ОСОБА_2, ОСОБА_1 порушив вимоги Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за наступних обставин.

Наказом виконуючого обовязки Голови Державної пенітенціарної служби України генерал-лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_3 № 43 ОТ-13 від 21 червня 2013 року підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 призначено начальником Кременчуцької виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області «№ 69» - начальником арештного дому; наказом державного секретаря Міністерства юстиції України №274/К від 23 січня 2017 року у звязку з перейменуванням ДУ «Кременчуцька виправна колонія управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області «№ 69» у ДУ «Кременчуцька виправна колонія № 69» відповідно до наказу Міністерства Юстиції України від 15 грудня 2016 року № 3679/48/5 та з метою приведення у відповідність посад вважати полковника внутрішньої служби ОСОБА_1 таким, що обіймає посаду начальника ДУ «Кременчуцька виправна колонія «№ 69».

30 січня 2017 року наказом державного секретаря Міністерства юстиції України за N2 353/К звільнено полковника внутрішньої служби ОСОБА_1 за власним бажанням.

Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознаки корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке Законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно примітки до статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій державі або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Субєкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 і 5 частини 1 статті 3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 року за № 3 (із змінами, внесеними рішенням Національного агентства від 06 вересня 2016 року № 18, від 30 вересня 2016 року № 57 та від 03 листопада 2016 року № 106) «Розяснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» розяснює субєктам декларування, що декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається не пізніше дня такого припинення.

Декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким субєктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»;

Якщо субєкт декларування звільняється або іншим чином припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, до подання ним щорічної декларації за попередній рік (наприклад, 15 січня 2017 року), то йому рекомендується подавати щорічну декларацію за попередній рік (2016 рік) та окрему декларацію з 1 січня 2017 року до 14 січня 2017 року включно, тобто період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями. Це зумовлено тим, що за різний звітний період (наприклад, 2016 та 2017 роки) застосовуються різні розміри МЗП.

Так, згідно протоколу №220 від 19 грудня 2017 року, ОСОБА_1А, полковник внутрішньої служби начальник ДУ «Кременчуцька виправна колонія «№ 69», будучи субєктом декларування, відповідно до п.п. д) «Особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», був зобовязаний подати декларацію перед звільненням за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно змісту вказаного вище протоколу, ОСОБА_1 був завчасно ознайомлений із нормами чинного законодавства щодо недопущення корупційних проявів, в яких також наголошувалося та розяснювалося про обов'язок працівників Державної Пенітенціарної служби України, щодо своєчасності отримання електронного цифрового підпису, щодо термінів та своєчасності подання декларації відповідно до статті 45 ЗУ "Про запобігання корупції" та вимоги інших нормативно-правових актів з питань запобігання корупції, а також про відповідальність, передбачену статтею 366-1 Кримінального кодексу України та статтею 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначене було доведено посадовим особам Кременчуцької виправної колонії управління Державної Пенітенціарної служби України в Полтавській області, в тому числі полковнику внутрішньої служби начальнику ДУ «Кременчуцька виправна колонія «№ 69» ОСОБА_1, про що свідчать його підписи про ознайомлення.

Таким чином, як зазначено у вказаному протоколі, ОСОБА_1А, достовірно знав вимоги антикорупційного законодавства та інших нормативно-правових актів, в тому числі щодо фінансового контролю, а також усвідомлював про можливу кримінальну чи адміністративну відповідальність за неподання або несвоєчасне подання декларації за 2016 рік, в тому числі за не подання декларації перед звільненням за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до листа Національного агентства з питань запобігання корупції від 02 березня 2017 року № 93-05/4886 дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування » (далі - Реєстр) співпадає з фактичною датою подання субєктами декларування документів до реєстру.

Відповідно частини 1 статті Закону України "Про запобігання корупції", Національне агентства з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Однак, згідно інформації, яка розміщена на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, ОСОБА_1 подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію перед звільненням о 19 год. 39 хв. 14 лютого 2017 року, тобто несвоєчасно.

Фактично наказ про звільнення ОСОБА_1 надійшов до ДУ «Кременчуцька виправна колонія «№ 69» 01 лютого 2017 року та зареєстрований за № 1 в журналі реєстрації наказів ДУ «Кременчуцька виправна колонія «№ 69».

Таким чином, згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1, останній мав можливість своєчасно, тобто в установлений законом термін, подати електронну декларацію перед звільненням, перевірити її фактичну наявність у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр Декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Змістом протоколу №220 від 19 грудня 2017 року зазначено, що ОСОБА_1, будучи полковником внутрішньої служби начальником ДУ «Кременчуцька виправна колонія «№ 69», відповідно г.п. д) «Особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 2 статті 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію перед звільненням о 19 год. 39 хв. 14 лютого 2017 року, тобто після встановленого терміну декларування (01 лютого 2017 року), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнав, вважаючи, що він не був належним чином повідомлений про дату його звільнення, його не було ознайомлено з оригіналом наказу про звільнення. Окрім того вважає, що строк притягнення його до адміністративної відповідальності закінчився.

Прокурор Романов Я.В. в судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення підтримав, просив суд застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вислухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, думку прокурора, ретельно вивчивши та проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступних висновків.

Наказом №43/ОС-13 від 21 червня 2013 року ОСОБА_1 призначено начальником арештного дому Кременчуцької виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (№69).

Наказом №274/к від 23 січня 2017 року у звязку з перейменуванням ДУ «Кременчуцька виправна колонія управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (№69) у державну установу «Кременчуцька виправна колонія (№69)» відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 15 грудня 2016 року №3679/48/5 вважати полковника внутрішньої служби ОСОБА_1 таким, що з 23 січня 2017 року обіймає посаду начальника ДУ «Кременчуцька виправна колонія (№69)».

Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознаки корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке Законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно примітки до статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді начальника ДУ «Кременчуцька виправна колонія (№69)», відповідно до підпункту д) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом відповідальності за корупційне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Наказом №353/к від 30 січня 2017 року звільнено підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 з Державної кримінально-виконавчої служби України з посади начальника Державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» 30 січня 2017 року за власним бажанням.

Частиною 5 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій державі або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 року за № 3 (із змінами, внесеними рішенням Національного агентства від 06 вересня 2016 року № 18, від 30 вересня 2016 року № 57 та від 03 листопада 2016 року № 106) «Розяснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» розяснює субєктам декларування, що декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення.

Тобто, із досліджених в судовому засіданні письмових доказів, а саме з: наказу №353/к від 30 січня 2017 року про звільнення ОСОБА_1; письмовими поясненнями ОСОБА_1, згідно яких про звільнення йому стало відомо 01 лютого 2017 року; записом з Журналу реєстрації наказів ДУ «Кременчуцька виправна колонія (№69)» за номером 1 від 01 лютого 2017 року, вбачається, що останнім днем подання декларації ОСОБА_1 було 01 лютого 2017 року.

Однак, відповідно до інформації, яка розміщена на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, ОСОБА_1 подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію 14 лютого 2017 року о 19 год. 39 хв., тобто після встановленого терміну декларування.

Таким чином, суть адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

Твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, про те, що він не був належним чином повідомлений про його звільнення суд не приймає до уваги, оскільки ним самим як в судовому засіданні, так і згідно змісту письмових пояснень, підтверджено факт, що йому стало відомо про дату його звільнення 01 лютого 2017 року, про що він дізнався з копії наказу № 353/К від 30 січня 2017 року, який отримав в якості вхідної кореспонденції, після чого останній одразу припинив виконувати посадові обовязки.

Окрім того, суд не погоджується з твердженням ОСОБА_1 щодо закінчення строків притягнення його до адміністративної відповідальності з тих підстав, що, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно нього, дата складання останнього і є датою виявлення правопорушення, а тому визначений законодавством трьохмісячний строк притягнення особи до адміністративної відповідальності з дня виявлення правопорушення не сплив.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно проаналізувавши представлені суду докази в їх сукупності, вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, який вину у скоєному правопорушенні не визнав, вислухавши думку прокурора, суд приходить до висновку, що вчинення правопорушення ОСОБА_1, передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», мало місце.

Окрім того, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності, повністю підтверджується також наявними в матеріалах справи документами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №220 від 19 грудня 2017 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 22 серпня 2017 року; посадовою інструкцією начальника установи-начальника арештного дому, затвердженої 02 січня 2013 року начальником управління ДПтСУ в Полтавській області ОСОБА_4; наказом №43/ОС-13 від 21 червня 2013 року; наказом №274/к від 23 січня 2017 року; наказом №353/к від 30 січня 2017 року; записами Журналу реєстрації наказів ДУ «Кременчуцька виправна колонія (№69)»; інформацією, яка розміщена на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції про подання ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларації, та іншими наявними в матеріалах справи документами в їх сукупності.

Суд, при призначенні покарання за скоєння адміністративного правопорушення обставинами, що помякшують або обтяжують відповідальність, не вбачає.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті, за якою він притягається до адміністративної відповідальності, у вигляді штрафу.

Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено справляння судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, у звязку із чим суддя вважає за необхідне стягнути зі ОСОБА_1 352 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

Керуючись статтями 172-6, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання корупції», Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) , суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути зі ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. в дохід держави.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через місцевий суд, який виніс постанову протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Д.О. Зоріна