Дата документу 04.12.2018 Справа № 554/9028/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

4 грудня 2018 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Далі - КУпАП) і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки і мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, сортувальник-формувальник ПП «Альфа ХТ», ідентифікаційний номер невідомий, до адміністративної відповідальності не притягувалася

в с т а н о в и в :

27 жовтня 2018 року, порушниця ОСОБА_1 неналежним чином виконувала батьківські обовязки по догляду за своїм неповнолітнім сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме не займається його вихованням, бє та кричить на нього, внаслідок чого він постійно тікає з дому.

В судове засідання порушниця, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи не явилася, заяви про розгляд справи без її участі не подала.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Суд, приймаючи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, розцінює причину її неявки як неповажну, у звязку з чим, вважає можливим розглянути справу за відсутності правопорушника на підставі наявних у ній даних та доказів.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1, у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, суд, суд, враховує також пояснення порушниці під час складення протоколу (а. с. 1), лист заступника голови ради з питань діяльності виконавчого органу ОСОБА_3 (а. с. 3), пояснення ОСОБА_1 (а. с. 4), рапорт капітана поліції ОСОБА_4 (а. с. 2) та сам протокол про вчиненні правопорушення, який був досліджений в суді.

Проаналізувавши наведені докази, суд вважає, що ОСОБА_1 не виконуючи батьківських обовязків щодо виховання дітей, вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

При вирішенні питання про накладення стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, поведінку під час скоєння правопорушення та після цього, відсутність тяжких наслідків та матеріальних збитків від вчиненого, і приходить до висновку про необхідність накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись статтями 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП і піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу пятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір 352,40 грн. на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк предявлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя А. Г. Савченко