Провадження № 3/317/7/2018
Справа № 317/4024/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2017 р. м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Сакоян Д.І., розглянувши матеріал, який надійшов з Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, одруженого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, п/в АРВ 025439 від 30.01.2008 р., інші відомості не відомі,-

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

15.11.2017 р. о 17 год. 40 хв. в с. Степне Запорізького району Запорізької області по вул. Першотравнева, ОСОБА_1 керував автомобілем VW Passat, д/н JEE850, з явними ознаками наркотичного спяніння (почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло, блідість обличчя). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння в Обласному клінічному наркологічному диспансері відмовився у присутності двох свідків.

Обставини правопорушення викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 020694, складеному 15.11.2017 р.

До суду ОСОБА_1 зявився, провину свою не визнав, зазначив, що 15.11.2017 р. він їхав від тещі. Приїхавши додому, він взяв список ліків для дитини, взяв хлопців, які працювали біля його двору, та поїхав з дому до аптеки. Коли відїхав від будинку, приблизно о 17 год. 20 хв., то метрів через 200 був зупинений працівниками поліції, які сказали, що він не увімкнув поворот. Також йому запропонували пройти огляд на стан спяніння, але він сказав, що пройде огляд лише на приладі «Драгер». Він закрився в автомобілі і сказав, щоб працівники поліції складали протокол. Працівники поліції зупинили свідків, після чого було складено протокол. Складання протоколу відбувалось приблизно годину. Далі він посадив за кермо тверезого водія і вони поїхали за ліками для дитини. У подальшому він самостійно пройшов огляд на стан спяніння. Відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння, оскільки поспішав.

Захисник ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_2, в судовому засіданні зазначив, що поліцейські повинні були провести огляд на місці, і тільки після відмови від проходження огляду на місці, направити водія для огляду у медичному закладі. Таким чином, ОСОБА_1 мав право відмовитись від проходження огляду у медичному закладі.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні 28.12.2017 р. зазначила, що вона є дружиною ОСОБА_1 У них хвора дитина (травма хребта), якій слід було зробити уколи. Вона зателефонувала ОСОБА_1 і сказала, що дитині потрібні ліки. 15.11.2017 р., приблизно о 17 годині, він зателефонував їй і сказав, що його зупинили працівники поліції. Вона в цей час була на роботі.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні 28.12.2017 р. зазначив, що давно знайомий зі ОСОБА_1 Того дня, 15.11.2017 р., ОСОБА_1 попросив його перекрити кран з водою. Він допомагав йому приблизно з 16 години. Він був з ОСОБА_1 та ще двома хлопцями ОСОБА_5 та ОСОБА_6. ОСОБА_1 увесь час був з ними. ОСОБА_7 сказав, що йому слід їхати до аптеки, він попросив підвезти його, адже живе на шляху прямування. На цій же вулиці звідки вони відїхали, їх зупинили працівники поліції. Василь вийшов з автомобіля, а вони залишились сидіти в автомобілі. Про що була розмова він не чув. Василя не було хвилин 10-15. Потім ОСОБА_7 сів в автомобіль, почав говорити працівникам поліції що поспішає. Поліція підозрювала його у алкогольному та наркотичному спянінні, казали, що у нього червоні очі, вялий вигляд. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 здати аналізи, але він сказав, що у нього немає часу, оскільки слід їхати по ліки донці. Всього складання протоколу зайняло приблизно годину. Працівники поліції зупинили два автомобіля, було запрошено два свідка чоловічої статі. При свідках ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан спяніння у медичному закладі. Потім за кермо сів ОСОБА_8 і вони зі ОСОБА_1 поїхали до аптеки, а він пішов додому.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні 16.01.2018 р. зазначив, що 15.11.2017 р. ОСОБА_1 попросив його викопати та закопати каналізацію. Приблизно о 17 годині по селу їздили працівники поліції. Через пів години ОСОБА_1 зібрався везти його додому. Коли вони відїхали від будинку, їх одразу зупинили працівники поліції. ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, а він залишився сидіти. Також з ними був ОСОБА_4. Чому їх зупинили працівники поліції не знає. На його думку ознак наркотичного спяніння ОСОБА_1 не мав, але він не знає, які ознаки є ознаками саме наркотичного спяніння.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11, а також інспектор Яворович В.В., які викликались у судове засідання, до суду не зявились.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджена матеріалами справи, саме:

протоколом серії БД № 020694 від 15.11.2017 р., яким зафіксовані обставини правопорушення;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за змістом якого 15.11.2017 р. ОСОБА_1 був направлений до Запорізького обласного клінічного наркологічного диспансеру, але відмовився від проходження огляду. Даним направленням також зафіксовано наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного спяніння почервоніння очей, блідість обличчя, збуджений стан, тремтіння кінцівок;

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12, за змістом яких 15.11.2017 р. о 17 год. 27 хв. вони були запрошені співробітниками Запорізького РВП в якості свідків при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1, і в їх присутності вказаний водій відмовився від проведення повного медичного огляду у встановленому законом порядку з метою виявлення стану спяніння, а також відмовився від дачі будь-яких пояснень та підписів у протоколі;

наданими у судовому засіданнями поясненнями ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан спяніння у присутності двох свідків.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у медичному закладі на стан наркотичного спяніння підтверджений також й відеозаписом події, дослідженим у судовому засідання.

На наданому відеозапису зафіксовано, що ОСОБА_1 спочатку зазначає, що не має наміру проходити огляд на стан наркотичного спяніння у медичному закладі, адже поспішає до дитини, потім посилається на те, що знаходиться на роботі.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника на обовязковість проходження огляду на стан наркотичного спяніння саме на місці зупинки не є обґрунтованими, оскільки це не передбачено КУпАП, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 р., Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09.11.2015 р.

Досліджені у суді докази у своїй сукупності вказують на те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 та його захисника щодо неперебування ОСОБА_1 у стані наркотичного спяніння з посиланням на висновок від 15.11.2017 р., виходячи з наступного.

У відповідності до пункту 17 розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09.11.2015 р., зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Згідно пункту 20 розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09.11.2015 р., висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоровя.

За змістом пункту 22 розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09.11.2015 р., висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Крім того, пунктом 16 розділу 3 визначено, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

У додатку № 4 до вказаної Інструкції визначена форма висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння, додержання якої є обовязковим при його заповненні.

Встановленим вимогам висновок від 15.11.2017 р. не відповідає, а тому результати медичного огляду суд вважає недійсними, оскільки:

у п. 5 відсутні відомості щодо особи, яка направила особу на огляд, дати та часу направлення уповноваженою на те особою, натомість зазначено про особисте звернення ОСОБА_1 з цим питанням;

незаповненим є п. 6 висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння;

у порушення вимог Інструкції, висновок огляду повідомлено не у присутності поліцейського (п.п. 1 п. 10 висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння), а сам огляд проводився за ініціативою ОСОБА_1 за відсутності поліцейського.

Відповідно до п. 6 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 р. № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Зважаючи на те, що особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, були встановлені ознаки наркотичного спяніння та належним чином зафіксовано факт відмови водія від проходження огляду у медичному закладі на стан спяніння це було достатньою підставою для складання складала протокол про адміністративне правопорушення. Обґрунтованих доводів щодо відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння ОСОБА_1 ані під час складання протоколу, ані у судовому засіданні не надав.

Посилання на висновок від 15.11.2017 р. як на доказі відсутності стану наркотичного спяніння та, відповідно, вини ОСОБА_1, прийняти до уваги не можна, оскільки ОСОБА_1 ставиться у провину не знаходження у стані наркотичного спяніння, а порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, який містить імперативний припис, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Такий огляд ОСОБА_1 не пройшов, тобто порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Згідно довідки Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області у ОСОБА_1 не зафіксовано повторність. Посвідчення водія на право керування транспортними засобами вилучено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Враховуючи вимоги ст. 33 КУпАП, суддя приходить до висновку про необхідність накладення на правопорушника стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП .

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» потрібно стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320,00 грн. (триста двадцять грн. 00 коп.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 283, 284, 287-290 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. 00 коп. (десять тисяч двісті грн. 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Для сплати штрафу кошти перерахувати на розрахунковий рахунок:

Одержувач ГУК у Запорізькій області 21081300, , МФО 813015, рахунок 0001, код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного бюджету (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача 820019; рахунок отримувача 0001; код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 320,00 грн. (триста двадцять грн. 00 коп.).

Розяснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена особою щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.І. Сакоян