Номер провадження 3/243/2031/2018
Номер справи 243/6394/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» липня 2018 року суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Хаустова Т.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Укртрансбезпеки в Донецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

06 липня 2018 року о 12 годині 50 хвилин на автомобільній дорозі М-03 «Київ-Харків-Довжанський» 660 км, ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення 10 пасажирів на транспортному засобі «Mercedes Bens», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, за маршрутом Білозерськ-Харків, без державної реєстрації, як субєкта господарювання та без одержання ліцензії на провадження даного виду діяльності, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 розяснені права та обовязки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності передбачені ст. 268 КУпАП та ст.ст. 10, 63 Конституції України.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об'єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і спів ставити їх з матеріалами судової справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25. ЄСПЛ 2002-11, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що 06 липня 2018 року о 12 годині 50 хвилин на автомобільній дорозі М-03 «Київ-Харків-Довжанський» 660 км, ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення 10 пасажирів на транспортному засобі «Mercedes Bens», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, за маршрутом Білозерськ-Харків, без державної реєстрації, як субєкта господарювання та без одержання ліцензії на провадження даного виду діяльності.

Відповідно частини першої статті 164 Кодексу про адміністративні правопорушення передбачені відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документі дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Обєктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. При цьому, господарська діяльність це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання є : господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України (435-15), державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Але, суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП (в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії та дозвільних документів) може бути лише суб'єкт господарювання.

Частиною 2 статті 3 Господарського кодексу України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а субєкти підприємництва підприємцями.

Згідно зі статтею 42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підприємницьку діяльність», підприємництво це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як субєкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, поняття «підприємницька діяльність» («підприємництво») є складовою ширшого за обсягом поняття «господарська діяльність».

З метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУПАП, необхідно встановити всі характеризуючи ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність. При цьому, чітких кількісних критеріїв систематичності (тобто, скільки разів потрібно зайнятися діяльністю для того, щоб вона вважалася підприємницькою) законодавством не встановлено. Разом з тим, пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як субєкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, повязану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Між тим, суд вважає, що при складанні Протоколу про адміністративне правопорушення серії ІІ №0000947 від 06 липня 2018 року, відносно ОСОБА_1 особою, що склала відповідний Протокол не було встановлено фактів: реєстрації особи субєктом господарювання; здійснення перевезення пасажирів систематично; отримання прибутку від здійснення відповідної діяльності.

Таким чином, враховуючи викладене, дії ОСОБА_1 щодо перевезення пасажиру без державної реєстрації як субєкта господарювання, не підпадають під ознаки господарської діяльності, оскільки не мають ознак систематичності, внаслідок чого суд приходить до висновку, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно до п. 1 частини 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення «Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

А тому у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 34, 35, 164, 247, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ст. 164 ч.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ст. 164 ч.1 КУпАП закрити.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_2