Справа №463/5481/17
Провадження №3/463/12/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року Суддя Личаківського районного суду м. Львова Леньо С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління Патрульної поліції у м. Львові ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, не працюючу, зареєстровану: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Громадянка ОСОБА_1, 24.10.2017р. о 04 год. 40 хв. у м. Львові на вул. Пасічній, 32 керуючи транспортним засобом Деу д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, відмовилась від проходження медичного огляду на стан спяніння, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України.

Крім того, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Деу, д.н.з. НОМЕР_1, 24.10.2017р. о 04:40 год. в м. Львові на вул. Пасічна, 42 не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості, не впоралась з керуванням та здійснила зіткнення з огорожею, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушила вимоги п. 12.1 ПДР України.

ОСОБА_1, як особа яка притягається до адміністративної відповідальності в останнє судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, як за адресою, про яку ОСОБА_1 особисто повідомила і яка зазначена в протоколах, так і за адресою, про яку суду стало відомо лише 16.01.2018р., причин неявки не повідомила. При цьому, будучи присутньою в Личаківському районному суду м . Львова 16.01.2018р., безпосередньо в судове засідання не зявилась, а подала через канцелярію суду клопотання про направлення справи для розгляду до Балаклійського районного суду Харківської області за місцем її проживання, яке постановою суду від 23.01.2018р. залишено без задоволення. Крім того, також подала письмові пояснення в порядку ст. 268 КУпАП, згідно з якими заперечує обґрунтованість складеного протоколу, в якому під тиском працівників поліції написала «згідна». Автомобілем не керувала, а лише перебувала на місці водія. Санкція інкримінованої статті є імперативною, однак вона не може до неї застосовуватись, оскільки посвідчення водія працівниками поліції не вилучалось. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП зазначено про порушення п. 2.5 ПДР України, хоча необхідно зазначити про порушення вимог п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння, що свідчить про незаконність такого протоколу. Враховуючи зазначене, а також те, що судом вживались заходи для повідомлення ОСОБА_1 про дату та час судового засідання, в тому числі шляхом направлення запиту про встановлення місця її реєстрації у м. Львові, однак з незалежних від суду причин, а саме у звязку з неповідомленням ОСОБА_1 точної адреси свого проживання судові повістки повернулись на адресу суду без їх вручення адресату, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, вважаю можливим розглянути справу у його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності з таких підстав.

При розгляді справи встановлено, що 24.10.2017р. о 04.40 год. в м. Львові на вул. Пасічна, 42 мала місце ДТП, учасником та безпосереднім винуватцем якої була водій ОСОБА_1, яка в момент вчинення ДТП перебувала з явними ознаками алкогольного спяніння. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Оцінюючи подані суду докази, у суду немає підстав вважати, що ОСОБА_1, під час керування транспортним засобом перебувала у стані алкогольного спяніння, оскільки жодних обєктивних доказів, в тому числі висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суду не представлено.

З обєктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, полягає в тому числі у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Вважаю, що у судовому засіданні встановлено і підтверджено лише факт вчинення ДТП з вини ОСОБА_1 та факт її відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння, що підтверджується долученою до справи схемою місця ДТП, в якій зазначені технічні пошкодження автомобіля, які обєктивно відображають обставини справи, письмовими поясненнями свідків, протоколами про адміністративне правопорушення від 24.10.2017р.

Натомість, пояснення ОСОБА_1 про те, що вона не керувала транспортним засобом, а протокол не відповідає вимогам чинного законодавства вважаю неспроможними і такими, що мають на меті спробу уникнути від адміністративної відповідальності. Зокрема, згідно дослідженого відеозапису обставин події, працівники поліції не чинили жодного тиску на ОСОБА_1, коли остання повідомляла як про факт керування нею транспортним засобом, так і про факт вживання нею алкогольних напоїв. Крім того, чітко і не двозначно відмовилась від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння.

Кваліфікація дій, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного за ч. 1 ст. 130 КУпАП є правильною, оскільки за цією нормою (п. 2.5 ПДР України) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Натомість, Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду лише встановлює процедуру його проведення та регламентує дії працівника поліції під час виявлення ознак алкогольного спяніння.

Тому, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до розяснень, наданих в п. 21 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», призначення покарання у виді позбавлення права особі, яка взагалі не мала права керувати транспортним засобом є неможливе.

Згідно відповіді Управління ПП у м. Львові ДПП, ОСОБА_1 не отримувала посвідчення водія.

За таких обставин справи, враховуючи особу правопорушника, її майновий стан, те, що раніше до адміністративної відповідальності не притягалась, обставин що помякшують чи обтяжують відповідальність не вбачаю та вважаю, що за відсутності можливості накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення спеціального права, ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП слід обрати адміністративне стягнення у виді штрафу, і за ст. 130 ч. 1 КУпАП також обрати адміністративне стягнення у виді штрафу. На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При цьому, у відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції, чинній на момент вчинення правопорушення, з ОСОБА_1 в дохід держави слід також стягнути судовий збір в розмірі 320 грн., що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому вчинені правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 124, 130 ч. 1, 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 ч.1 КУпАП та за ст. 124 КУпАП накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 грн.), за ст. 130 ч. 1 КУпАП накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10 200 грн.).

На підставі ст. 36 ч. 2 КУпАП остаточно визначити ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10 200 грн.).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 320 грн. судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: Леньо С. І.