ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/8079/18 Номер провадження 33/814/321/18Головуючий у 1-й інстанції Троцька Г.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1,

з участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 24 жовтня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, одруженого, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, працюючого столяром ПРАТ «Завод «ЛТАВА», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 850 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,4 грн.

Згідно з постановою суду ОСОБА_2 не виконував батьківські обовязки по вихованню свого неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який 03.09.2018 року близько 11.00 год. в ЗОШ №27 м. Полтави вчинив сварку з однолітком, в результаті чого останній потрапив до лікарні з тілесними ушкодженнями.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_2, в якій прохає постанову суду скасувати та прийняти нову, якою провадження по справі відносно нього закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На обґрунтування таких вимог вказує, що рішення суду винесено при неповному дослідженні всіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважає показання свідка ОСОБА_4 недопустимим доказом, оскільки вона не була очевидцем події, а її пояснення ґрунтуються лише на її особистих міркуваннях та припущеннях.

Дані пояснення спростовуються наявними в матеріалах справи поясненнями неповнолітнього свідка ОСОБА_5, які були спотворені судом першої інстанції в мотивувальній частині постанови.

Звертає увагу, що немає жодного доказу, що саме ОСОБА_3 були заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_6 Даніїлу та взагалі чи мали місце будь-які тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_6, оскільки судово-медична експертиза не проводилася.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не містить вказівки невиконання яких саме батьківських обовязків щодо виховання неповнолітнього сина з боку ОСОБА_2 утворило склад адміністративного правопорушення.

Крім того, матеріали провадження також не містять жодного доказу, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання ОСОБА_3

Таким чином, вважає, що в його діях відсутня субєктивна сторона, а як наслідок відсутній і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення ОСОБА_2 вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП, відповідальність за цим законом настає в разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Обєктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Як випливає із змісту цієї норми закону, це правопорушення повинно носити системний характер.

Проте і в протоколі про адміністративне правопорушення, і в постанові суду з посиланням на вказаний протокол, не зазначено яким саме чином ОСОБА_2 не виконував свої батьківські обовязки, при цьому не зазначено в чому саме проявилося таке неналежне їх виконання і чим конкретно це підтверджено.

Окрім того, як визначено постановою судді Ворона А.М. не виконував батьківські обовязки по вихованню свого неповнолітнього сина, який вчинив сварку з однолітком, в результаті чого останній потрапив до лікарні з тілесними ушкодженнями, однак матеріали про адміністративне правопорушення не містять доказів на доведення вини неповнолітнього ОСОБА_3 у заподіянні ОСОБА_7 тілесних ушкоджень та визначення їх ступеня тяжкості.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не мав достатньо допустимих доказів для встановлення винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, визначив його винуватість доведеною помилково, недостатньо врахувавши закріплений в Конституції України принцип презумпції невинуватості особи.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3 виховується в добропорядній сімї, батьки приділяють належну увагу вихованню сина, цікавляться шкільним та позашкільним життям дитини.

Вищенаведене свідчить про належне виконання ОСОБА_2 своїх батьківських обовязків.

За викладених обставин, вважаю апеляційну скаргу ОСОБА_2 обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції до скасування із закриттям провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24 жовтня 2018 року скасувати, постановити нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду ОСОБА_1