Справа № 159/372/18
Провадження № 3/159/397/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Панасюк С.Л., розглянувши справу, яка надійшла з Ковельського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст.130 КпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 12 січня 2018 року, о 04 год. 10 хв., в м. Ковель, по вул. М.Левицького, керував автомобілем марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER», державний номерний знак НОМЕР_2, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відповідно до встановленого порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав і пояснив, що він дійсно 12 січня 2018 року, о 04 год. 10 хв., в м. Ковель, по вул. М.Левицького, керував автомобілем марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER», державний номерний знак НОМЕР_2, однак в стані алкогольного спяніння, на момент керування, не перебував. Він був зупинений працівниками поліції, якими було запропонована пройти огляд на стан алкогольного спяніння, на що він погодився. Разом з працівниками поліції, їхнім автомобілем, поїхав до медичного закладу. У приймальному відділенні Ковельської ЦРЛ, лікар заявила, що потреби у аналізі крові немає, оскільки він тверезий. Однак, він усе ж повторив, що бажає здати цей аналіз. Працівник поліції запропонував йому «дмухнути в прилад», на що він відмовився, оскільки таке можливо лише до медичного закладу, у медичному закладі беруть кров на аналіз. Далі його доставили назад до його автомобіля і протокол в його присутності не складали. Працівник поліції відмовився повернути йому посвідчення водія.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях ознак ч.1 ст.130 КпАП суд відхиляє.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння підтверджена актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння № 20 від 12.01.2018 року.

Свідок, лікар Ковельського МТМО ОСОБА_2, показала, що вказаний акт складений нею, всі записи у акті відповідають дійсності, зокрема, запис про те, що від обстеження спеціальним технічним засобом «Алкофор» ОСОБА_1 категорично відмовився, що послужило підставою для висновку у акті про відмову від обстеження. Види обстежень, в тому числі і необхідність застосування спеціального технічного засобу, визначає лікар, відмова від одного з етапів обстеження, які вважає необхідними лікар, вважається відмовою від усього обстеження проходження огляду на стан алкогольного спяніння. Кожному обстежуваному, в тому числі і ОСОБА_1, це розяснюється, однак, останній від застосування спеціального технічного засобу категорично відмовився, що і було відображено в акті.

ОСОБА_1 за згодою прибув у медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки на місці події такий стан заперечував. У медичному закладі порядок проходження огляду визначає лікар, а не працівник поліції, свідки у медичний заклад не запрошуються, відповідальність за висновок і його достовірність несе лікар. Лікар самостійно визначає необхідні йому для висновку етапи обстеження, якщо він вважав, що для такого обстеження необхідне застосування спеціального технічного засобу «Алкофор», то ОСОБА_1 зобовязаний був таке обстеження пройти. ОСОБА_1 не навів якихось підстав, які заслуговують на увагу, для відмови від застосування спеціального технічного засобу.

Відмова від одного з етапів обстеження обстеження з допомогою спеціального технічного засобу «Алкофор», веде до припинення огляду і висновку про відмову від огляду, рішення лікаря законне. За таких обставин питання щодо необхідності аналізу крові втрачає своє значення як і всі доводи ОСОБА_1 щодо цього аналізу.Відмова від застосування спеціального технічного засобу зумовлює відповідальність за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, на відміну від відповідальності за керування в стані алкогольного спяніння.

ОСОБА_1 нічим, крім своїх слів, не довів, що лікар заявила про те, що він тверезий. Лікар у акті ствердила, що він відмовився від обстеження, а не те, що він тверезий.

Твердження свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 був тверезим, ні на що не впливають, оскільки останній притягується до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, а не за керування в стані спяніння.

Твердження ОСОБА_1, що спеціальний технічний засіб пропонував йому працівник поліції, а не лікар, спростовується вказаним вище актом медичного огляду та поясненнями лікаря ОСОБА_2

Твердження ОСОБА_1, що протокол складався у його відсутності, спростовується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 До того ж, ОСОБА_1 сам пояснив, що працівник поліції не повернув йому посвідчення водія, а отже, він на місці події розумів, що такий протокол складатиметься.

Отже, в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.

Керуючись ст.ст.40-1, 283, 284, 294 КпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ КОВЕЛЬСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_7