АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/1781/17Головуючий у 1-й інстанції Федорончук В.Б.
Провадження № 33/789/20/18 Доповідач - Лекан І.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Лекан І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бучацького районного суду від 14 грудня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Бучацького районного суду від 14 грудня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 30 листопада 2017 року о 00 год. 02 хв. в смт. Золотий Потік Бучацького району Тернопільської області, керував транспортним засобом марки "Мерседес Бенц Віто 112", д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Бучацького районного суду від 14 грудня 2017 року у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, оскільки суд неповно та необ'єктивно розглянув адміністративну справу, висновки суду не відповідають фактичним обставинам у справі.

Вказує, що всупереч вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, інспектори поліції не пояснили йому причину зупинки, не надали інформації про технічний прилад, запропонований ними для проходження тесту на визначення стану алкогольного сп'яніння, а саме сертифікат відповідності і свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та не залучили двох свідків.

Апелянт ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення від 30 листопада 2017 року серії БР №021640 інспектором Бучацького ВП старшим лейтенантом поліції Король З.І. зафіксовано факт керування 30.11.2017 року о 00 год. 02 хв. в смт. Золотий Потік водієм ОСОБА_1 транспортним засобом марки "Мерседес Бенц Віто 112", номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, червоні очі, запах алкоголю з порожнини рота та факт його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, правопорушником не оспорювався, ніким не спростований, тому є належним доказом по справі.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп'яніння підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які вказали, що були свідками того, як водій ОСОБА_1, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, відмовився пройти тест на визначення ступеня алкогольного сп'яніння за допомогою приладу "Драгер" 6810 та в медичному закладі - Бучацькій ЦКРЛ. Також водій відмовився від підписання складеного щодо нього протоколу та надання пояснень по даному факту.

Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчинення вказаного правопорушення повністю визнав.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а згідно з п.2.5. вказаних Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп'яніння, його дії та ознаки сп'яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що наявні в матеріалах справи докази не підтверджують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки його вина є доведеною на підставі повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи та підтверджена належними і допустимими доказами у відповідності з вимогами ст. 251 КУпАП.

Щодо посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на порушення поліцейськими вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, зокрема, при залученні свідків, то вони є необґрунтованими, оскільки, відповідно до матеріалів справи, огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейськими проведено в присутності двох свідків.

Докази того, що він на місці зупинки та при складанні протоколу про адміністративне правопорушення просив надати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки і йому у цьому було відмовлено, апелянт в суд апеляційної інстанції не представив. Крім цього, вказані відомості зазначаються у протоколі та є важливими при проходженні правопорушником огляду на стан сп'яніння та складання протоколу за результатами такого огляду. У випадку відмови ОСОБА_1 від такого огляду, не зазначення таких відомостей у протоколі, не впливає та не звільняє особу від відповідальності.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення - ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття провадження у справі - немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КпАП України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бучацького районного суду від 14 грудня 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.Є. Лекан