Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного Денісов В.П., з участю особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 жовтня 2018 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:
Даною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , працюючий лікарем-стоматологом військової частини НОМЕР_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Також даною постановою відмовлено у задоволенні клопотання командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) грн. 40 коп..

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 17 вересня 2018 року о 23 годині 40 хвилин в м. Луцьку по проспекту Грушевського, 1, керував транспортним засобом «Ауді А6», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності лікарів у ВОНД, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію своїх дій, вважає постанову судді, в частині відмови у звільнені його від адміністративної відповідальності на підставі ст.21 КУпАП, необґрунтованою. Посилається на те, що вину у вчиненому він визнав повністю, щиро розкаявся, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, працює лікарем-стоматологом військової частини. Просить постанову судді в частині накладення адміністративного стягнення скасувати та прийняти нову, якою звільнити його від адміністративної відповідальності із передачею матеріалів на розгляд трудового колективу військової частини НОМЕР_1 .
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який подану апеляційну скаргу підтримав і просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам і які апелянтом не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.
Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП є правильною, оскільки останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу правопорушника, а тому прийшов до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 безальтернативного адміністративного стягнення, яке передбачене санкцією статті.
У відповідності до вимог ст.21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.
Тобто застосування вимог ст.21 КУпАП до особи, на думку апеляційного суду, є правом, а не обов`язком.
Сам правопорушник своєї вини після складання протоколу не визнавав (а.с.1).
Керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння створює загрозу для життя і здоров`я інших учасників дорожнього руху, а тому звільнення від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.130 КУпАП, не зможе запобігти грубим порушенням ПДР і не забезпечить мети, передбаченої ст.23 КУпАП.
Тому суддя, не вбачає можливості звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.21 КУпАП з огляду на характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР, та особу правопорушника.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 жовтня 2018 року щодо нього без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов