Справа № 145/864/18
Провадження № 33/801/6/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ратушняк І. О.
Доповідач: Рупак А. А.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Рупак А.А., розглянувши справу відносно ОСОБА_2 на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 18 червня 2018 року у справі відносно нього за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 18 червня 2018 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 352,40 гривень в дохід держави.

Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, 16.05.2018 р. о 16-00 год. в с. Велика Вулига Тиврівського району по вул. Травневій ОСОБА_2 керував транспортним засобом - мотоблоком "Зубр" без д.н.з. з явними ознаками алкогольного сп'яніння ( різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, нечітка вимова слів ). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку відмовився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 18 червня 2018 року з закриттям провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду винесено без урахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані по справі та досліджені в ході судового розгляду справи докази не є достатніми для визнання його вини у вчиненні зазначеного правопорушення. Крім того, суд першої інстанції незаконно позбавив його права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, оскільки він не має такого права.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся належним чином про день, місце та час розгляду адміністративної справи щодо нього.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №046199 від 16.05.2018 (а.с.2), згідного якого ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо того, що рішення суду прийняте без урахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані по справі та досліджені в ході судового розгляду справи докази не є достатніми для визнання його вини у вчиненні зазначеного правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

На підставі пункту 6 розділу ІХ наказу МВС України №1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог ст.256 КУпАП уповноваженим на такі дії працівником поліції у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

На підставі викладеного, суд першої інстанції повно, всебічно дослідив обставини вчинення правопорушення та дійшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 в частині того, що визнаючи його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладаючи на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, суд безпідставно позбавив його такого права, оскільки на момент винесення постанови в нього такого права не має, то апеляційний суд зазначає наступне.

Так, санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при цьому на таких водіїв накладається штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 18 червня 2018 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді 10200 грн. штрафу та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік., проте суд не звернув уваги на те, що такого права у ОСОБА_2 не має, а тому застосувати до останнього такий вид стягнення як позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік, що в свою чергу передбачено санкція даної статті, неможливо, а тому такі висновки суду першої інстанції слід визнати помилковими.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що така позиція судді узгоджується з п. 28 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», яким передбачено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи вказані обставини, апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції таким, що підлягає зміні в частині накладення на ОСОБА_2 такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення його права керування транспортними засобами строком на дин рік, та вважає за необхідне його виключити.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляцію ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 18 червня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині накладення стягнення змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови посилання суду на призначення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Вважати ОСОБА_2 підданим адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя:

Згідно з оригіналом: