Справа №647/18/18
Провадження № 3/647/30/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2018 року місто Берислав

Суддя Бериславського районного суду Херсонської області Миргород В. С., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, ідентифікаційний номер невідомий, розглянуто у присутності порушника, якому роз'яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, клопотань не заявлено, -

ВСТАНОВИВ:

До Бериславського районного суду Херсонської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та суду пояснив, що 25.12.2017 року о 00.30 год. керував автомобілем «Форд-Транзит» був зупинений працівниками поліції. Інспектором поліції було запропоновано надати документи, а саме посвідчення водія та свідоцтва на реєстрацію транспортного засобу для перевірки. Він виявив, що забув барсетку у якій знаходились документи вдома Згодом інспектор повідомив, що він, ОСОБА_1 нібито має ознаки алкогольного сп'яніння, на що він погодився пройти тест на наявність алкоголю, але на місці йому не було запропоновано пройти перевірку за допомогою алкотестера, а повезли його у лікарню. Про те, що знаходився в стані алкогольного сп»яніння не згоден, оскільки не вживав спиртне та у лікарні в нього не брали кров на аналіз щодо змісту алкоголю. Свідків при керуванні транспортним засобом не було. Пояснення свідків додані до протоколи, ще медичні працівники лікарні, куди мене доставили працівники поліції.

Проаналізувавши надані докази, вважаю, що з матеріалів справи вбачається, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, а відтак справа підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого спяніння , чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, у звязку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом(Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій і є одним із основних джерел доказів, складається по встановленій формі й повинен містити дані, необхідні для розгляду справи по суті, зокрема про місце і час вчинення та суть правопорушення, про свідків і потерпілих, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, це також зазначається у протоколі.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції до суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії БД №087404 від 25.12.2017 року, пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_3, а також висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складений о 01-05 години 25.12.2017 року.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №087404 від 25.12.2017 року слідує, що 25.12.2017 року о 00-30 год. в м.Бериславі по вул..Леніна керував автомобілем марки «Форд-Транзит» державний номер ВТ 2399 ВЄ в стані алкогольного сп»яніння. Огляд на стан сп»яніння проводився в приймальному відділенні Бериславської ЦРЛ, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 2.9 «а» ПДР України передбачено, що водієві забороняється:керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція 1452/735). У відповідності до Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп'яніння є: а )запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак алкогольного сп'яніння( крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №087404 від 25.12.2017 року складеному щодо ОСОБА_1, то в ньому не зазначено жодної ознаки алкогольного сп'яніння, що дає суду підстави вважати, що фабула адміністративного правопорушення зазначена у протоколі, не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення передбаченого ч.1 ст..130 КУпАП.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Що стосується процедури проведення огляду на стан спяніння, то на переконання суду, вона була грубо порушена.

Відповідно до п.3 зазначеного Порядку та п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735 огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції 1452/735 встановлено, що огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Якщо йдеться про ознаки алкогольного сп`ягніння то поліцейський, що має спеціальні знання і оснащений спеціальними технічними засобами, дозволеними до застосування МОЗ та Держспоживстандартом з сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, пропонує водію пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу і оформити результати такого огляду. У разі згоди, поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан алкогольного спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та, на її вимогу, надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Поліцейський також залучає до огляду двох свідків, якими не можуть бути поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується, якщо показники спеціальних технічних засобів, після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказаною нормою закону настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан спяніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п. 6 Розділу 1 Інструкції 1452/735), що в даному випадку безпідставно не було зроблено працівниками поліції.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного спяніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, матеріали справи взагалі не містять відомостей з приводу того, що ОСОБА_1 на місці зупинки його транспортного засобу пропонувалось пройти огляд за допомогою спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків, участь яких у даній дії є обовязковою. Також, матеріали справи, як і протокол про адміністративне правопорушення взагалі не містять даних про відмову ОСОБА_1. від проходження такого огляду чи незгоди із його результатами. Яким чином та за яких обставин ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу, попри відсутність відомостей про відмову від проходження огляду, а також підстав, за яких працівниками поліції не було зафіксовано відмову від проходження огляду за присутності двох свідків, як цього вимагають вимоги законодавства, матеріали справи не містять.

При цьому, п. 8 Розділу 1 Інструкції 1452/735 встановлено виключно один випадок, коли проведення огляду на стан спяніння є обовязковим у закладі охорони здоровя, а саме у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані. Натомість ОСОБА_1 було доставлено до приймального відділення Бериславської ЦРЛ, де через годину після вчинення адміністративного правопорушення та проведено його медичний огляд за відсутності вищезазначених підстав.

З пояснень свідка ОСОБА_2 яка працює в Бериславській ЦРЛ медичною сестрою, вбачається, що 25.12.2017 року о 01-05 години у її присутності працівники поліції у приймальне відділення Бериславськеої ЦРЛ було доставлено ОСОБА_1 який знаходився з ознаками алкогольного сп»ягніння, після чого у її присутності ОСОБА_1 продув Алкотестер «Алкон» на якому показано 1.4 проміле. З пояснень свідка ОСОБА_3 яка працює в Бериславській ЦРЛ медичною сестрою, вбачається, що 25.12.2017 року о 01-05 години у її присутності працівники поліції у приймальне відділення Бериславськеої ЦРЛ було доставлено ОСОБА_1 який знаходився з ознаками алкогольного сп»ягніння, після чого у її присутності ОСОБА_1 продув Алкотестер «Алкон» на якому показано 1.4 проміле, здавати інші аналізи ОСОБА_1 відмовився. Дані покази свідків суд вважає недопустимими доказами на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння, оскільки останні не були очевидцями керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння та нині діючим законодавством передбачено виключно два способи установлення наявності у особи ознак алкогольного спяніння, а саме за допомогою спеціальних технічних засобів або лікарем закладу охорони здоровя (п. 6 Розділу 1 Інструкції 1452/735).

Пунктом 16 Розділу 3 Інструкції 1452/735 встановлено, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення, зокрема стану алкогольного спяніння, видається на підставі акту медичного огляду.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складеного о 01-05 години 25.12.2017 року ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного спяніння. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акта медичного огляду. З наданого суду висновку не можна встановити на підставі чого зроблено висновок про те, що правопорушник перебуває у стані алкогольного сп»яніння та цифровий показник вмісту алкоголю в крові більше 0,2 проміле. Як зазначає ОСОБА_1 зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження в нього не відбирались, відсутні такі докази і у матеріалах справи.

Пунктом 7, 8 та 9 Розділу 3 Інструкції 1452/735 передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обовязкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан спяніння. Використання в закладах охорони здоровя для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

В матеріалах справи відсутні відомості що Алкотестер «Алкон», яким з пояснень свідків проводилось дослідження на стан алкогольного сп»яніння ОСОБА_1 у Бериславській ЦРЛ дозволений МОЗ та має сертифікат відповідності ї свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Пунктом 22 Розділу 3 Інструкції 1452/735 передбачено, що висновки, щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. Із наявних у матеріалах справи, а також здобутих в ході розгляду справи судом першої інстанції доказів, не підтверджено законність проведення огляду ОСОБА_1 на встановлення перебування його в стані алкогольного спяніння.

З огляду на викладені недоліки та неточності, які були допущені під час складання висновку результати медичного огляду ОСОБА_1 на стан спяніння, слід визнати даний висновок недопустимим доказом.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що ОСОБА_1 відносно якого складено протокол, оспорює факт того, що знаходився в стані алкогольного сп»яніння, що йому було запропоновано сертифікований спеціальний технічний засіб для проведення огляду на стан сп'яніння на місці пригоди, а він відмовився від проходження огляду, оспорює присутність свідків під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння, будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того, що працівниками поліції було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, при проведенні огляду ОСОБА_1 з метою встановлення факту перебування його в стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом, суду надано не було, а тому слід вважати, що в такому випадку (через порушення процедури проведення огляду на визначення стану алкогольного спяніння) відсутнє порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9а ПДР України, а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях останнього порушень вимог 2.5 ПДР України складений не був, відсутні достовірні дані, на підставі яких суд має можливість встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для даного провадження та підлягають доказуванню, відсутні докази про наявність в діях особи, відносно якої складений адміністративний протокол, ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку із чим провадження в даній справі підлягає закриттю. Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посвідчення водія не вилучалось.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.

Постанова набрала законної сили __________ 2018 року.

Суддя В. С. Миргород