П О С Т А Н О В А

iменем України

3/330/177/2018

Справа № 330/770/18

"14" червня 2018 р. суддя Якимівського районного суду Запорізької області Нестеренко Т.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Кирилівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, пенсіонер, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає за адресою смт. Кирилівка, вул. коса Федотова, 46/2 Якимівського району Запорізької області,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 156 ч. 3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 645154, складеного 11.05.2018 року, о 13-00 годині в смт. Киримлівка по вулиці Коса Федотова біля магазину «Подсолнух», громадянин ОСОБА_1, здійснював торгівлю пивом міцністю 11 % з рук, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 156 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 пояснив, що він є охоронцем бази відпочинку «Подсолнух», біля території бази є магазин власниці цієї бази. Так 11.05.2018 року до магазину привезли товар, який власниця магазину доручила йому вигрузити до складського приміщення. Чи є в наявності у неї документів для здійснення торгівельної діяльності в зазначеному магазині, йому не відомо. Саму торгівлю він не здійснював та йому і не дозволив би ніхто цього робити. На момент прибуття співробітників поліції, власниці не було на місці, тому він злякавшись, що товар, який він розгружав, може бути конфіскованим, написав в протоколі, що це він торгував цим товаром.

Відповідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ч. 3 ст. 156 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами з рук та тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі.

Статтею 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»встановлено, що роздрібна торгівля - це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до ч. 2ст. 55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Отже, суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 156 ч.3 КУпАП може бути лише суб'єкт господарювання, або працівник торгового підприємства або підприємства громадського харчування, включая і ті, де продаж спиртних напоїх не передбачена..

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В розумінні ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновкомексперта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростосованих презумпцій факту.

В протоколі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.156 КУпАП також не вказано, які саме алкогольні напої, в якій кількості та кому продав ОСОБА_1, який розмір склала виручка від такої незаконної торгівлі алкогольними напоями, тобто відсутня обєктивна сторона зазначеного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні обєктивні ознаки за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням передбаченим ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі накладання адміністративного стягнення. Враховуючи, що при закритті провадження у справі адміністративне стягнення не накладається, судовий збір з ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 КУпАП вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують або повертають володільцеві, або знищують.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП звільнити.

Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.156 КУпАП провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Речі, вилучені згідно розписки ОСОБА_1 від 11.05.2018 року, а саме пиво: «Венское, 0,5 л. в кількості 8 штук»; пиво « Мюнхенское, 0,5 л. в кількості 8 штук»; пиво « Жигулевское», 0,5 л. , в кількості 4 штуки»; пиво « Стела Артуа», 0,5 л., в кількості 20 штук», які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_1 повернути власнику зазначеного товару.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Суддя: Т.В. Нестеренко