Справа 688/58/18
№ 3/688/21/18
Постанова

Іменем України

18 січня 2018 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Гаврилової Н.К.,

прокурора Заремби О.І.,

особи, відносно якої вирішується питання про

притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шепетівка матеріали адміністративної справи, які надійшли від начальника управління захисту економіки в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, жительки АДРЕСА_1, працюючої на посаді головного спеціаліста відділу у Шепетівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

11 січня 2018 року на адресу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення №1 від 06 січня 2018 року відповідно до якого ОСОБА_1 на підставі наказу Управління Держгеокадастру у Шепетівському районі Хмельницької області №6 від 30 липня 2015 року переведена на посаду заступника начальника відділу Державного земельного кадастру Управління Держгеокадастру в Шепетівському районі Хмельницької області, являючись державним службовцем 5-го рангу категорії «Б», та будучи відповідно до примітки ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції», особою, яка займає відповідальне становище, в порушення вимог абз.З п.2 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України, п.1 та п.9 ч.І ст. 8 Закону України «Про державну службу» на ОСОБА_1 покладено обов'язки діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у .спосіб, що передбачені Конституцією та законами України і додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», державні службовці є суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Згідно Рішення НАЗК №2 від 10.06.2016 року «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» розпочинає свою роботу в два етапи:

1) перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та суб'єктів декларування:

щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне т'а особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці;

Відповідно до абз.3 п.2 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», у 2016 році службові особи, які на день початку роботи зазначеної системи займають згідно зі статтею 50 цього Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, зобов'язані подати щорічні декларації за минулий рік у порядку, встановленому цим Законом, протягом 60 календарних днів після початку роботи системи.

Останнім днем подання декларації за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є 30 жовтня 2016 року.

Отже, ОСОБА_1 зобов'язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування до 00:00 год. 31.10.2017 р. та в порушення вимог абз.3 п.2 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» подала її лише 01.11.2016 року.

Таким чином, ОСОБА_1, будучи відповідно до примітки ст. 50 ЗУ «Про запобігання корупції», особою, яка займає відповідальне становище, в порушення абз.З п.2 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, а саме 01.11.2016 року о 17:18 год., перебуваючи за адресою: м.Шепетівка, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 47, подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 подала клопотання про повернення матеріалів даної адміністративної справи на доопрацювання, оскільки відомості вказані в протоколі є недостовірними та суперечливими, а саме: місцем її роботи зазначено Держгеокадастр у Шепетівському районі, а посада - заступник начальника відділу. Однак, зазначені відомості не відповідають дійсності, оскільки з 01.12.2017 року її було переведено з посади провідного спеціаліста у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на посаду головного спеціаліста відділу у Шепетівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Крім того, суть викладеного у протоколі обвинувачення є неконкретною, відомості щодо обставин вчинення та суті правопорушення є суперечливими і, фактично, унеможливлюють чітке встановлення строку подання декларації, який (як вважає посадова особа, що склала протокол) було нею пропущено. Більше того, вважає, що виходячи зі змісту протоколу, можна зробити висновок про відсутність порушення, оскільки подання декларації 01.11.2016 року не порушує граничний строк 31.10.2017 р., вказаний у суті предявленого обвинувачення.

Прокурор Заремба О.І. у судовому засіданні проти клопотання ОСОБА_1 заперечував, вказуючи на те, що суть правопорушення, викладена у протоколі є зрозумілою, у ньому лише допущено описку, яка не змінює суті правопорушення та не перешкоджає розгяду справи по суті, невірне зазначення місця роботи останньої не є обовязковою позицією у протоколі, а також не впливає на суть предявленого обвинувачення, а тому просив у задоволенні клопотання відмовити та продовжити розгляд справи.

Вислухавши клопотання ОСОБА_1, зясувавши думку прокурора щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справа про адміністративне правопорушення підлягає поверненню до Управління захисту економіки в Хмельницькій області з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Диспозицією частини 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до положень ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення, у якому крім іншого зазначають відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідків, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Однак, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення №1 від 06.01.2018 року, останній вищевказаним вимогам закону не відповідає.

Так, як вбачається із предявленого обвинувачення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 зобовязана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування до 00:00 год. 31.10.2017 року та в порушення вимог абз.З п.2 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» подала її лише 01.11.2016 року. Таким чином, ОСОБА_1, будучи відповідно до примітки ст. 50 ЗУ «Про запобігання корупції», особою, яка займає відповідальне становище, в порушення абз.3 п.2 розділу XIII Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, а саме 01.11.2016 року о 17:18 год., перебуваючи за адресою м. Шепетівка, вул. Героїв Небесної Сотні буд. 47, подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік.

Отже, зазначені вище відомості щодо обставин вчинення та суті правопорушення є взаємно суперечливими, а викладене у протоколі обвинувачення є неконкретним.

Таким чином, належним чином не викладено обвинувачення від якого повинна захищатися ОСОБА_1, що позбавляє останню можливості ефективно захищатися від пред'явленого обвинувачення (порушено право на захист).

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України» від 08.07.2010 року, суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В силу імперативного припису, викладеного у п. «а» ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суд обов'язків ініціювати збір доказів для доказування вини особи суперечить принципам об'єктивності та неупередженості суду при розгляді справи та є неприпустимим.

Суд не уповноважений підміняти орган, який складає протокол про адміністративне правопорушення, та вносити до нього зміни, розгляд судом справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому недотримання положень ч. 1 ст. 256 КУпАП унеможливлює належний розгляд справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією» №13 від 25.05.1998 року передбачено, що у випадках складення протоколу без додержання вимог ст. 256 КУпАП, суддя зобов'язаний своєю постановою повернути протокол відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

За таких обставин, протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та підлягає поверненню для належного оформлення, а саме: для приведення у відповідність даних про особу порушника, викладення належним чином обвинувачення від якого повинна захищатися ОСОБА_1

За змістом рішення Конституційного Суду України № 2-рп/2015 від 31.03.2015 року положення ч. 2 ст. 294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у ст. 24-1 КУпАП, про закриття справи. Тобто, постанова судді про повернення матеріалу на доопрацювання оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 245, 256, 278, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повернути до управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, для належного оформлення.

Постанова в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Козачук