Справа № 461/5501/18 Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 33/783/966/18 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м.Львів

Апеляційний суд Львівської області у складі :

Головуючого - судді Михалюка В.О.,

з участю - гр. ОСОБА_1,

захисника - адвоката Сторонського І.О.,

представників митниці - Лубоцького Б.І та Брудного І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Лубоцького Б.І. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 09 серпня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 09 серпня 2018 року провадження у справі про порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України відносно

ОСОБА_1, що народився, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тимчасово не

працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1

паспорт НОМЕР_1, код органу, що видав 0711,

закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений, відповідно до протоколу №3742/209000/18 від 22.06.2018 р. автомобіль марки «PEUGEOT 206», реєстраційний номер НОМЕР_3, VIN: НОМЕР_2. Рік випуску 2000. Тип палива дизель. Об'єм двигуна 1997 см. куб. без ключа запалення до нього - повернуто ОСОБА_1.

При цьому в постанові зазначено, що згідно протоколу про порушення митних правил 19 червня 2018 року, близько 23 год. 30 хв. в зону митного контролю м/п «Рава - Руська» Львівської митниці ДФС, із ОСОБА_5 до України смугою руху «зелений коридор» в'їхав транспортний засіб марки «PEUGEOT 206», реєстраційний номер НОМЕР_3, VIN: НОМЕР_2, під керуванням громадянина України ОСОБА_1 Під час здійснення митних формальностей громадянин України ОСОБА_1 подав до митного оформлення паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії ЕК567526, контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню щодо транспортного засобу марки «PEUGEOT 206», реєстраційний номер НОМЕР_3, VIN: НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію т/з на території РП серії DR/BAL № 3075083 згідно якого власником автомобіля є LOZINSKI ZENON, адреса 23-440, FRAMPOL TEODOROVSKA 50, а також надав Довіреність UMOWA UZYCZENIA Z PRAWEM WYJAZDU ZA GRANICE від 12.06.2018 № 02800/2018 року посвідчену нотаріусом «WIOLETA FABROVSKA» який зареєстрований за адресою RP, 22-500, HRUBIESZOW, UL. SLASZICA, 14 як документ що дає право на тимчасове користування вищезгаданого автомобіля громадянином України ОСОБА_1. В ході здійснення митного оформлення виникла підозра щодо підробки даної UMOWA UZYCZENIA Z PRAWEM WYJAZDU ZA GRANICE від 12.06.2018 № 02800/2018 року, отже було прийнято рішення здійснити перевірку автентичності документів поданих громадянином України ОСОБА_1 як підставу для переміщення транспортного засобу марки «PEUGEOT 206», реєстраційний номер НОМЕР_3, VIN: НОМЕР_2, через митний кордон України. На письмовий лист №11690/10/13-70-20/38 від 20.06.2018 Львівської митниці ДФC отримано відповідь №566/10/13-70-20 від 20.06.2018 відповідно до якої нотаріус WIOLETA FABROVSKA повідомила, що даний документ є підробленим. Також Львівською митницею ДФС листом скеровано запит до нотаріальної палати в Любліні та отримано від останньої відповідь згідно якої доручення на право користування автомобілем від 12.06.2018, яке ОСОБА_1 22.06.2018 було подане до митного контролю,- не укладалось нотаріальною канцелярією WIOLETA FABROVSKA.

Прийняте рішення про закриття відносно ОСОБА_1 даного адміністративного провадження у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення суд мотивував тим, що дії ОСОБА_1 не містять складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки визначення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, у якому, зокрема, вживається термін «приховування», а також подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів, а конструкція вказаної норми передбачає наявність вини у формі умислу, наявність якого в даному конкретному випадку в діях ОСОБА_1 не тільки не доведена, а й взагалі не досліджувалася митними органами. Крім цього, у матеріалах справи відсутній будь-який документ компетентного органу ОСОБА_5 або України, який би встановив, що вказане вище доручення є підробленим, а відтак, хто є винним у цій підробці.

На дану постанову судді представник Львівської митниці ДФС Лубоцький Б.І. подав апеляційну скаргу, в якій вважає висновок суду помилковим та необгрунтованим, а саму постанову незаконною. Зазначає, що доводи, які зазначені в постанові суду про сумнівність листа нотаріальної контори є необгрунтованими, оскільки документ-матеріальний носій, який містить інформацію, що зі змісту ДСТУ 2732-94 оформлений в установленому порядку і має відповідно з діючим законодавством юридичну силу. Вказує, що наявна в матеріалах справи відповідь нотаріальної канцелярії отримана львівською митницею ДФС законним шляхом, містить у собі усі необхідні дані, відомості, що мають значення для справи, така офіційно надіслана електронним способом, переклад такої зроблений згідно з вимогами чинного законодавства відповідно до ст. 503 МК України, таким чином, суд безпідставно не врахував вказаний доказ. Вказує, що винесена постанова не спрямована на попередження подібних правопорушень, а навпаки сприяє їх вчиненню в майбутньому та породжує почуття безвідповідальності за вчинене.

Просить дану постанову судді скасувати, та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього стягнення, передбачене даною статтею в повному обсязі, а також стягнути витрати за зберігання товару на складі митниці, вилученого, згідно протоколу про порушення митних правил № 3742/20900/18.

Заслухавши в судовому засіданні думку представника митниці, який просив задоволити апеляційну скаргу, гр. ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Сторонського І.О., які просили постанову суду першої інстанції залишити без змін, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

При розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також; з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до вимог ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи судом першої інстанції під час розгляду даної справи не дотримано вказаних вимог закону, не перевірено об'єктивність та повноту провадження у справі, а його висновок про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України є передчасним, оскільки здійснений на підставі неповно зібраних доказів у справі, внаслідок чого неможливо зробити однозначний висновок про його невинуватість у порушенні вказаних митних правил.

Також в порушення вимог ст. 278 КУпАП при підготовці справи до розгляду суд не перевірив правильність складання протоколу та інших матеріалів справи про митне правопорушення, унаслідок чого прийняв до розгляду справу за відсутності усіх необхідних для її правильного вирішення відомостей.

І, розглянувши справу, суд першої інстанції у своїй постанові вдався до формального викладення фабули правопорушення, яке вказано у протоколі ПМП та переліку матеріалів справи, як доказ вини ОСОБА_1 при цьому, достовірно не встановив і не міг встановити чи зареєстрований він у встановленому порядку у ОСОБА_5, до якого виду цей транспортний засіб відноситься (транспортний засіб комерційного призначення чи транспортний засіб особистого користування), чи не перебуває цей транспортний засіб у розшуку, а відтак чи правомірно користувався цим транспортним засобом ОСОБА_1

При цьому, в матеріалах справи знаходиться доручення на користування автомобілем марки «PEUGEOT 206», реєстраційний номер НОМЕР_3, VIN: НОМЕР_2, яке видане довірителем LOZINSKI ZENON на ім`я ОСОБА_1 та підпис довірителя завірений нотаріусом «WIOLETA FABROVSKA».

У статті 244 ЦК України зазначено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно ст. 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Законодавством України, а саме ч. 4 ст. 250 ЦК України, передбачена лише відповідальність представника перед особою, яка видала довіреність

Однак, органом доходів і зборів не встановлено особу довірителя, не допитано його з приводу надання доручення ОСОБА_1 та справжності його підпису на цьому дорученні, чи відповідає це доручення законодавству ОСОБА_5.

І, оскільки нотаріус завіряє лише справжність підпису довірителя, то участь ОСОБА_1 при цьому є необов'язкова.

Також, враховуючи визначення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, у якому, зокрема, вживається термін «приховування, а також подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів, конструкція вказаної норми передбачає наявність вини у формі умислу, наявність якого в даному конкретному випадку в діях ОСОБА_1 не тільки не доведена, а й взагалі не досліджувалася на митними органами, ні судом.

Аналізуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що уповноваженою на складання протоколу особою Львівської митниці при оформленні матеріалів про порушення митних правил та судом першої інстанції при прийнятті рішення не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин справи. Для встановлення істини у справі належна перевірка матеріалів органом митниці проведена не була, що залишено поза увагою судом першої інстанції, а тому закриття провадження у справі про порушення митних правил за ч.1 ст. 483 МК України за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є передчасним.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Таким чином, відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України належним чином не встановлена, оскільки відсутні переконливі докази цього,

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 09 серпня 2018 року про закриття провадження у вказаній справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України слід скасувати у зв'язку з необ'єктивністю та неповнотою провадження у справі, а також необ'єктивністю її розгляду.

Таким чином, висновок митного органу про те, що ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення транспортного засобу з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, так і висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є передчасним.

А тому матеріали справи слід направити митному органу для повного та об'єктивного з'ясування всіх невстановлених належним чином обставин справи.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргупредставника Львівської митниці ДФС Лубоцького Б.І. задоволити частково.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 09 серпня 2018 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а матеріали даної справи відносно останнього направити до Львівської митниці ДФС для належного оформлення через Галицький районний суд м. Львова.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.Михалюк