П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

"10" вересня 2018 р. смт. Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Щерба Н. Л., розглянувши матеріали, що надійшли від управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого старшим державним інспектором митного поста "Піщанка" Вінницької митниці Державної фіскальної служби, картка фізичної особи - платника податків НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

Права відповідно до ст. 268 КУпАП роз'яснено, -

В С Т А Н О В И Л А :

19 червня 2018 року до суду від управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 137 від 06 червня 2018 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1, будучи старшим інспектором митного поста "Піщанка" Вінницької митниці Державної фіскальної служби, тобто суб'єктом, визначеним підпунктом "в" п.1 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про запобігання корупції", в порушення вимог ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме подав декларацію 17 квітня 2018 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив суду, що з порядком та строками подачі електронної декларації був ознайомлений, та коли останнього разу, 19 березня 2018 року, заповнював декларацію був впевнений, що направив її до реєстру. В подальшому, коли він хотів перевірити свою декларацію в реєстрі декларацій, то не зміг цього зробити через незадовільну роботу сайту. В подальшому, в квітні 2018 року він своєї декларації на сайті НАЗК не виявив, а тому 17 квітня 2018 року зайшов до свого особистого кабінету та подав декларацію. Умислу на несвоєчасне подання декларації чи приховування якихось доходів у нього не було. А також просив суд провадження посправі закрити.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні просив суд ОСОБА_1 визнати невинуватим, адже в його діях не було умислу на несвоєчасне подання декларації, та просив провадження закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Прокурор Компанієць В. Л. в судовому засіданні вважав необхідним визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки в його діях наявний склад корупційного адміністративного правопорушення, та накласти на нього стягнення в межах санкції статті.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 займає посаду старшого державного інспектора митного поста "Піщанка" Вінницької митниці Державної фіскальної служби, що вбачається, з копії його особової картки № 42, копії висновку № 38 за результатами службової перевірки щодо факту несвоєчасного подання старшим державним інспектором митного поста "Піщанка" Вінницької митниці ДФС ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік; копії посадової інструкції старшого державного інспектора митного поста "Піщанка" Вінницької митниці ДФС з підписом ОСОБА_1 від 01 листопада 2016 року про отримання копії.

Відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, в тому числі державні службовці , зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за №959/29089, щорічна декларація суб'єкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Отже, ОСОБА_1 зобов'язаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування до 00:00 год. 01.04.2017 року.

З матерілів справи, а саме з рапорту старшого оперуповноваженого з ОВС другого відділу УВБ територіальних органів ДФС ГУ ДФС у Вінницькій області, підполковника податкової поліції ОСОБА_3 від 18 квітня 2018 року встановлено, що 18 квітня 2018 року працівниками управління було отримано інформацію щодо порушення антикорупційного законодавства старшим державним інспектором митного поста "Піщанка" Вінницької митниці ДФС ОСОБА_1, зокрема встановлено факт несвоєчасного подання ним на офіційному сайті Національного агенства з питань запобігання корупції щорічної декларації за 2017 рік, а саме встановлено, що декларація подана лише 17 квітня 2018 року, що є порушенням статті 45 ЗУ "Про запобігання корупції".

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З витягу послідовності дій користувача "Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_1", наданих Управлінням інформаційно-аналітичних систем та захисту інформації НАЗК вбачається, що останній розпочав сесію в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування 05 березня 2018 року о 21 год 44 хв. 51 сек., о 21 год 45 хв натиснув кнопку "Нова деклараці на основі цієї". В період з 21 години 45 хвилин 01 секунда по 22 годину 16 хвилин 27 секунд, користувачем ОСОБА_1 заповнювалися та переглядалися розділи 1-16 декларації. О 22 годині 16 хвилин 27 секунд ОСОБА_1 було натиснуто кнопку "Зберегти чернетку" та збереження підтверджено електронно-цифровим підписом. 19 березня 2018 року з 21 години 06 хвилин 15 секунд по 21 годину 15 хвилин 32 секунди, ОСОБА_1 заповноювалися та переглядалися розділи 1, 3, 11, 13 декларації, а о 21 годині 15 хвилин 32 секунди 19 березня 2018 року натиснуто кнопку "Подати документ", відкрито сторінку накладання ЕЦП та закінчено сесію. 17 квітня 2018 року о 17 годині 18 хвилин 48 секунд ОСОБА_1 розпочав сесію в реєстрі. В період з з 17 години 18 хвилин 48 секунд по 18 годину 38 хвилин 45 секунд 17 квітня 2018 року, ОСОБА_1, було переглянуто розділи "Мої документи", "Мої повідомлення", заповнювалися та переглядалися розділи 1, 3, 11, 12 декларації. 17 квітня 2018 року о 18 годині 41 хвилина 25 секунд ОСОБА_1 було натиснуто "Подати документ", відкрито сторінку накладання ЕЦП, а о 18 годині 41 хвилина 55 секунд, документ було подано, подання документа підтверджено електронно-цифровим підписом.

Згідно із ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особою, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Слід зазначити, що диспозиція ч.1ст.172-6 КпАП України за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1ст.172-6 КУпАП, полягає в порушенні вимог фінансового контролю, яке полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто, за наявності останніх, відповідальність за аналізованою частиною статті виключається.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Об'єктивна сторона вказаного правопорушення виражається в активній формі прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вказане узгоджується з роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у листі від 22.05.2017 р. щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією.

Згідно матеріалів справи, а саме з послідовності дій користувача "Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", які вчинив ОСОБА_1, що були наданні НАЗК, вбачається, що ОСОБА_1, починаючи з 05 березня 2018 року неодноразово заповнював електронну декларацію та зберігав відомості та станом на 19 березня 2018 року, ним було заповнено всі розділи декларації, натиснуто "Подати документ", відкрито сторінку накладання ЕЦП. Таким чином, надані до суду матеріали та встановлені в судовому засіданні свідчать про відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення вказаного адміністративного правопорушення, а тому відсутня суб'єктивна сторона складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, аналізуючи докази, зібрані під час розгляду справи та аналізуючи законодавство щодо запобігання корупції, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування без поважних причин, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Щодо права на оскарження постанови суду в справі про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена вичерпним переліком осіб, до яких належать особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законний представник, захисник, потерпілий, його представник.

За змістом ст.ст. 7, 287 КУпАП, прокурор має право на оскарження постанов по справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, а саме коли прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Стаття 250 КУпАП передбачає право прокурора перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення. Такими заходами примусового характеру, пов'язаними з обмеженням особистої свободи громадян, фактично є лише адміністративний арешт. Однак, за правопорушення, пов'язані з корупцією, він не застосовується.

Згідно з положеннями ст. 24 Закону України «Про прокуратуру», яка визначає особливості здійснення окремих форм представництва інтересів держави в суді, йдеться про право прокурора на подання апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення лише в цивільній, адміністративній і господарській справі. При цьому в ч. 7 ст. 24 Закону чітко зазначено, що повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством.

Аналогічні висновки містяться і в Інформаційному листі судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією" від 22 травня 2017 року № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року, в якому зазначено, що за змістом ч. 1 ст. 287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, якою визначено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян. Тобто, прокурор може реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справах про адміністративні правопорушення у визначених законом випадках виключно на стадії виконання судового рішення.

Керуючись ст. 38, ч. 1 ст. 172-6, ст.ст. 221, 245, п. п. 1,7 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 250, 251, 252, 256, 268, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена на підставі ст.294 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, до апеляційного суду Вінницької області через Піщанський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: