Справа № 308/6192/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - Малюк В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне порушення за протоколом інспектора прикордонного контролю 1 категорії відділення інспекторі прикордонної служби «Малий Березний» відносно громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про ідентифікаційний номер платника податку в матеріалах справи відсутні, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, вул. козацька, 30, за ч.1 ст.204-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2018 року о 16 год. 50 хв. в пункті пропуску «Малий Березний» ОСОБА_1, як підставу для переміщення через державний кордон України, на вїзд в Україну, надав на паспортний контроль паспорт гр. України для виїзду за кордон серії ВР №547543.

Разом з тим, зазначений гр. України попередньо, 28 квітня 2018 року о 09 год. 30 хв., намагався перетнути державний кордон з Словацької республіки в Україну, в пункті попуску «Убля-Малий Березний» з використанням паспорту громадянина ОСОБА_2 для виїзду за кордон серії ВН №6019171 від 25.08.2016 року. Під час перевірки паспорту відбулось спрацювання бази даних «ПТР-90» та було винесено рішення про відмову у перетині державного корону України.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст.2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в України громадянами України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затв. постановою КМУ від 21.01.1995 року №57.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку

Згідно ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обовязковому порядку має бути зясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Частина 1 статті 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

З матеріалів справи встановлено, що 28 квітня 2018 року у пункті пропуску «Убля-Малий Березний», на напрямку «вїзд в Україну», громадянин України ОСОБА_1 подав на паспортний контроль, як підставу для перетину державного кордону, паспорт громадянина ОСОБА_2 для виїзду за кордон серії ВН №6019171 від 25.08.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.2 та ч.1 ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в України громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в'їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в'їзд в Україну). Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред'явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Пунктом 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затв. ПКМУ №57 від 27.01.1995 року, передбачено, що перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт ; службовий паспорт; проїзний документ дитини; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу. У разі коли громадянин, який постійно проживає в Україні, втратив зазначені документи (далі - паспортні документи) за межами України або якщо строк дії таких документів закінчився під час перебування громадянина за межами України, або встановлено, що вони є недійсними з інших причин, документом, що дає право на в'їзд в Україну, є посвідчення особи на повернення в Україну, яке видається дипломатичним представництвом або консульською установою України за кордоном.

Згідно п.1 ч.1 статті 2 Закону України «Про громадянство» законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах: єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Вказані в сукупності обставини вказують на наявність в діях ОСОБА_1 ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, тобто - спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів. Дії ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.204-1 КУпАП кваліфіковані правильно.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №169121 від 28.04.2018 року, рапортом інспектора прикордонного контролю 1 категорії відділення інспекторів прикордонної служби «Малий Березний» ОСОБА_3 від 28.04.2018 року.

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту ст.33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, вважає за можливе призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, оскільки, на думку суду, саме цей вид адміністративного стягнення буде відповідати вимогам ст. 23 КУпАП, а саме буде сприяти вихованню правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.40-1, ч.5 ст.283 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 204-1 ч.1, 245, 283,-285, 287,-291 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В ИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з моменту її винесення, якщо інше не встановлено КУпАП та іншими законами України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4