Справа № 464/5949/17 Головуючий у 1 інстанції: Ікавий М.Р.
Провадження № 33/783/1541/17 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2018 року Апеляційний суд Львівської області у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Ікавого М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 27 листопада 2017 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 27 листопада 2017 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто в дохід держави 320 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 02 вересня 2017 року о 01 год. 55 хв. на вул. Трильовського, 20 у м. Львові, керував автомобілем «SKODA OCTAVIA», р.н. «НОМЕР_1», з явними ознаками наркотичного сп'яніння (неприродна блідість обличчя, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці) та від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку категорично відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

На постанову судді Мартин І.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 покликається на те, що працівники поліції та свідки, які викликалися в судове засіданні до суду не прибули та пояснень щодо обставин події не надавали. З протоколом він не погоджується, в стані сп'яніння не перебував, від проходження огляду на стан сп'яніння не відмовлявся. Долучений до матеріалів відеозапис не може бути доказом його відмови від проходження огляду, оскільки на ньому не видно осіб, які там знаходяться. Суд неповно оцінив усі обставини справи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Ікавий М.Р. апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви. Просять постанову судді скасувати, а справу закрити у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 02 вересня 2017 року близько 01 год. 55 хв. він автомобілем не керував, а лише сидів у ньому зі своїм товаришем. До них під'їхали працівники та безпідставно склали щодо нього протокол. Від проходження огляду в медичному закладі він не відмовлявся.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, виступ його захисника - адвоката Ікавого М.Р. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що постанову судді слід скасувати, а справу закрити з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення була допущена істотна неповнота з'ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Допущена судом першої інстанції неповнота з'ясування обставин усунута при розгляді справи апеляційним судом шляхом дослідження доказів.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приписи п.2.5 Правил дорожнього руху передбачають обов'язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п.2, п.4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (тобто, відповідно до п.3 цієї Інструкції, порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже поліцейський вправі пред'явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп'яніння лише за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп'яніння згідно з ознаками такого стану, а саме: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп'яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп'яніння.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 008886 від 02 вересня 2017 року зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці.

У той же час з відеозапису події 02 вересня 2017 року такі ознаки наркотичного сп'яніння як неприродна блідість обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановціу ОСОБА_1 не вбачаються. Реакцію зіниць на світло у ОСОБА_1 поліцейські не перевіряли.

Однак у подальшому працівник поліції, не врахувавши положення п.2.5 Правил дорожнього руху, дав неправильне роз'яснення ОСОБА_1 про те, що останній має право пройти медичний огляд і має право відмовитись від проходження медичного огляду.

Апеляційний суд вважає, що саме дії працівників поліції сприяли тому, що ОСОБА_1, після непрофесійних роз'яснень працівників поліції відмовився від огляду на стан сп'яніння.

Отже працівниками поліції не було дотримано вимог п.2, п.4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, та вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103.

Така обставина зумовлює визнання протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, на які покликався суд першої інстанції, недопустимими доказами.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З огляду на викладене та оцінюючи докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно апеляційну скаргу слід задоволити, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 27 листопада 2017 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Стельмах