№ 3/755/6492/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 426696, ОСОБА_1, 16 серпня 2018 року о 18 годині 20 хвилин, керував автомобілем НОМЕР_1, у м. Києві по вул. Стальського, 28-А, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: тремтіння рук; зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, з'явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 16 серпня 2018 року він приїхав до свого товариша, поставив автомобіль і пішов до нього додому. Вони з товаришем поговорили та дійсно у той день він вжив канабіс, так як автомобіль вже стояв припаркований і він керувати ним не збирався. У подальшому, він з товаришем вийшли з квартири та сіли на лавці біля під'їзду. У цей час, до них під'їхала патрульна поліція, зробила їм зауваження щодо розпивання алкогольних напоїв та обшукала їх, однак, наркотичних речових при них не знайшли, і тому патрульні поїхали далі. Потім, вони з товаришем ОСОБА_2 пішли до автомобіля, де присіли і продовжили розмовляти. Однак, пізніше до них знову чомусь під'їхали поліцейські та стали говорити, що він керував автомобілем у стані наркотичного сп'яніння, на що він повідомив, що автомобілем не керував і він вже тривалий час автомобіль був припаркований і вони вже підходили до них.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 16 серпня 2018 року він приїхав з роботи додому та зустрів біля під'їзду свого знайомого ОСОБА_1, з яким поговоривши, пішли до його автомобіля та сиділи у ньому, спілкувалися. Автомобіль був вимкнений і вони не збирались нікуди їхати. У цей час, до них під'їхали поліцейські та почали говорити, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані наркотичного сп'яніння, хоча автомобіль був припаркований.

Інспектор патрульної поліції роти № 3 батальйону № 1 полку № 2 УПП у м. Києві Денисюк А.В. до суду з'явився та пояснив, що 16 серпня 2018 року вони з напарником патрулювали по вул. Стальського і виявили двох чоловіків, котрі сиділи на лавці. Один з чоловіків вживав пиво, тому вони зробили, після чого, сіли до службового автомобіля і продовжили патрулювати. Через деякий час, вони знову патрулювали у тому районі й коли їхали у дворі, то побачили, автомобіль «ВАЗ», за кермом якого, перебував ОСОБА_1, який рухався, тому вони зупинили водія та в ході розмови з ОСОБА_1, у них виникла підозра, що особа перебуває у стані наркотичного сп'яніння. Ознаками сп'яніння ОСОБА_1 була погана реакція на світло і він нервував. Вони повідомили ОСОБА_1, що бачать у нього наявні ознаки наркотичного сп'яніння і запропонували проїхати з ними для проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду і вони повідомили останнього, що буде складений протокол за ст. 130 КУпАП з відмовою від проходження огляду.

Крім того, у судовому засіданні було переглянуто відеозапис з камери відеореєстратора, що був долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, на якому відсутня фіксація керування ОСОБА_1 автомобілем, а вбачається прийняття відмови від проходження огляду.

Зокрема, судове засідання неодноразово було відкладено за клопотаннями ОСОБА_1 для виклику інспектора та свідків, а, відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зокрема, у судовому засіданні ОСОБА_1 подав письмове клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Так, згідно зі п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Приписи статті 247КУпАП є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Під час розгляду справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV).

Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Крім того, в узагальненому науково-консультативному висновку Вищого адміністративного Суду України зазначалось, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

У зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про закриття провадження, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, ст. ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: