Справа № 348/2128/18
Провадження № 33/4808/175/18
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Флоряк Д. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2018 року,

в с т а н о в и в :

1. Зміст рішення

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн; стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 грн 40 коп. судового збору.

2. Обставини справи

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №047810, 01 жовтня 2018 року о 15.40 год. в с. Лоєва по вул. Грушевського ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, перед початком обгону не переконався, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі руху, не подав сигналу про намір повороту ліворуч, в результаті чого допустив зіткнення із транспортним засобом "Renault Trafik", д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.12.1, 14.2 Б Правил дорожнього руху України.

3. Доводи апеляційної скарги:

- суд брав до уваги тільки свідчення інспектора Дричак П.Ю., який склав протокол про адмін. правопорушення тільки на ОСОБА_2, ігноруючи ОСОБА_3 як другого учасника даного ДТП;

- поява в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 свідчить про домовленість інспектора з водієм ОСОБА_5

- вважає, що винним у ДТП є саме водій ОСОБА_5, оскільки він не подав світловий сигнал повороту відповідного напрямку, не переконався, що створює перешкоди іншим засобам руху, і різко почав повертати ліворуч, не вжив заходів у запобіганні та прийнятті безпечних дій при русі по дорожній смузі, що підтверджується схемою ДТП;

- наголошує, що забороняючи та попереджувальні знаки ПДР України на вул. Грушевського в с. Лоєва ні на дорожньому покритті, ні вздовж дорожньої смуги, в напрямку якої він їхав, не були розташовані.

Просить постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2018 року скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

4. Позиції сторін

4.1. ОСОБА_2 скаргу підтримав. Пояснив, що сигнал повороту не було подано водієм ОСОБА_3, інакше він не почав би обгону. Швидкість була невисока, перешкод не було ніяких. ОСОБА_6 різко повернув ліворуч, він тікав уліво і гальмував. Однак зіткнення уникнути не вдалось.

4.2. ОСОБА_3 пояснив, що він був в автомобілі з товаришем. Бус був завантажений і тому на спуску він пригальмовував для повороту ліворуч. Наполіг на тому, що покажчик повороту увімкнув десь за 30 м.

5. Мотиви апеляційного суду

Апеляційний суд вважає за належне апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на таке.

5.1.Згідно ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно зясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Приписами ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до вимог ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За змістом ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

5.2. Ухвалюючи рішення суд першої інстанції, враховуючи той факт, що ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не визнав, однак його вина в порушенні правил дорожнього руху України доводиться протоколом про адміністративне правопорушення (а.п. 1), схемою ДТП від 01.10.2018, яка містить графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об'єктів та обставини, що стосуються події та мають істотне значення для об'єктивного визначення її причин, та яка повністю узгоджується з поясненнями потерпілого ОСОБА_3 щодо обставин виникнення аварійної ситуації, місця зіткнення транспортних засобів та суспільно-небезпечних наслідків (а.п. 2), письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3 (а.с. 3), поясненнями в судовому засіданні суду першої інстанції свідка ОСОБА_7, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ст. 124 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив вимоги п.12.1, 14.2 Б ПДР України, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів, що повністю доведено в суді першої інстанції.

Крім того, суд першої інстанції вірно врахував приписи ст.40-1 КУпАП та зобовязав ОСОБА_2 352 грн. 40 коп. судового збору.

Висновок суду першої інстанції відповідає матеріалам справи.

По-перше. Обставини правопорушення встановлені (01 жовтня 2018 року о 15.40 год. в с. Лоєва по вул. Грушевського ОСОБА_2, керуючи автомобілем, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, перед початком обгону не переконався, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі руху, не подав сигналу про намір повороту ліворуч). в результаті чого допустив зіткнення із транспортним засобом "Renault Trafik", д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Вказане порушення правил дорожнього руху спричинило пошкодження обох транспортних засобів, що не заперечується учасниками ДТП (а.п. 2 зворот дані про пошкодження транспортних засобів). На місці дорожньо-транспортної пригоди (у відповідності до приписів пункту 1 розділу VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі) складено протокол про адміністративне правопорушення (а.п. 1), до якого додано схему місця ДТП (а.п. 2, далі схема). Згідно схеми, документально зафіксовано, де саме відбулась подія, обставини, обєкти.

Відтак, апеляційний суд вважає, що вірно встановлено, підтверджено матеріалами адміністративного провадження, що в порушення п.12.1, 14.2 Б Правил дорожнього руху України, ОСОБА_2, який перед початком обгону не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу та не зміг контролювати рух свого автомобіля, безпечно керувати ним, не переконався, що водій ОСОБА_3 не подав сигналу про намір повороту його автомобіля ліворуч, а відтак скоїв з ним зіткнення.

По-друге. Доводи апелянта, що зіткнення транспортних засобів відбулось внаслідок того, що ОСОБА_3 не подав світловий сигнал повороту відповідного напрямку, не переконався, що створює перешкоди іншим засобам руху, і різко почав повертати ліворуч, не вжив заходів у запобіганні та прийнятті безпечних дій при русі по дорожній смузі, що підтверджується схемою ДТП, не підтверджено належними та допустимими доказами, вони спростовуються матеріалами адміністративного провадження і схемою ДТП, і поясненнями свідків у судовому засіданні суду першої інстанції.

Підстав уважати показання ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_7 недостовірними апеляційний суд не вбачає і тому те, що ОСОБА_6 увімкнув покажчик повороту у описаній ситуації апеляційний суд уважає встановленим.

Те, що ОСОБА_2 і свідок ОСОБА_8 не бачили сигналу повороту не є доказом того, що його не було вони дійсно його не побачили.

Апеляційний суд уважає, що ОСОБА_2 міг і повинен був би бачити покажчик повороту. Дорожня обстановка (можливість повороту транспорту на інший шлях) вимагала особливої уваги, яку ОСОБА_2 не проявив.

Доводи апелянта щодо відсутності дорожних знаків ПДР України на вул. Грушевського в с. Лоєва, в напрямку якої він їхав, не спростовують обовязок його, як водія механічного транспортного засобу, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі для забезпечення безпеки дорожнього руху (приписи п. 2.3. ПДР України).

Доводи апеляційної скарги не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, а відтак, не спростовують висновків суду першої інстанції.

5.3. За таких обставин, апеляційний суд вважає за належне, законну та обґрунтовану постанову суду першої інстанції залишити без змін, оскільки підстав для її скасування чи зміни немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2018 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду ОСОБА_1