Провадження № 33/4808/57/18
Категорія ст.130 ч.2 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката Недоходюка І.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за його апеляційною скаргою на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, також стягнуто судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп., -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 231111 від 28.06.2018 року, вбачається, що ОСОБА_2 28 червня 2018 року о 12 год. 50 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Промислова, 15, керував транспортним засобом марки «LANDWIND НОМЕР_1», перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння повторно протягом року. Огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що рішення суду прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції в порушення вимог, передбачених ст.268 КУпАП, розглянув справу у його відсутності, тим самим позбавив його можливості реалізувати свої права, зокрема давати пояснення, заявляти клопотання. Окрім цього, зазначає, що судом також порушено і вимоги ст. 33 КУпАП, яка передбачає, врахування особи правопорушника, його майновий стан, пом'якшуючі обставини тощо.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно вказав, що в судове засідання 07.09.2018 року він не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, оскільки жодної судової повістки він не отримував.

Крім того, вказує на те, що його огляд на алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проведений із значним порушенням закону.

Зокрема огляд на стан алкогольного сп'яніння був проведений за відсутності свідків, працівники поліції запросили їх вже пізніше, тільки для підписання протоколу. На його прохання пройти такий огляд в медичному закладі, поліцейські йому відмовили, оскільки їм достатньо було показників алкотестера. Вказує, що працівники поліції не надали йому документи на вказаний алкотестер «Драгер».

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення по даній справі є неналежним і недопустимим доказом, оскільки огляд на стан сп'яніння був проведений із порушенням вимог чинного законодавства. Вказує, що суд першої інстанції, допускаючи неповноту та упередженість, неправильно встановив фактичні обставини та прийшов до безпідставного висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Просить скасувати постанову судді, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_2 та його захисника адвоката Недоходюка І.В., які просили скасувати постанову, а провадження у справі закрити, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанову судді необхідно скасувати з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Так, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що судом першої інстанції він не був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, внаслідок чого було порушено його право на захист.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановленост.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При вирішенні цього питання, апеляційний суд враховує сукупність обставин, які свідчать про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності знала про те, що відповідна справа перебуває на розгляді у конкретному суді і не була позбавлена можливості продемонструвати готовність брати участь у судовому розгляді, не зловживала своїми процесуальними правам, утримувалась від використання методів, які пов'язані зі зволіканням у розгляді справи та намагалась максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №231111 від 28.06.2018 року у графі про місце та час розгляду адміністративної справи було зазначено про розгляд справи у Івано-Франківському міському суді. (а.с. 1).

Разом з тим, постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.07.2018 року матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст. 130 КУпАП безпідставно повернуто до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області для належного оформлення по причині відсутності в матеріалах провадження постанови суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вищевказана постанова суду не містила даних які свідчили, що справа про адміністративне правопорушення не могла бути розглянута по суті судом першої інстанції і не вказувала на спосіб, в який встановлені судом недоліки протоколу про адміністративне правопорушення повинні бути усунуті.

Однак, 08.08.2018 року вищевказані матеріали адміністративного провадження щодо ОСОБА_2 за ч.2 ст.130 КУпАП повторно надійшли на розгляд до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Матеріали провадження двічі були призначені до розгляду, однак в суду не було даних про те, що ОСОБА_2 повідомлений завчасно та належним чином про день та час розгляду справи.

Зокрема, в матеріалах справи міститься бланк розписки про виклик ОСОБА_2 до Івано-Франківського міського суду на 07.09.2018 року на 09 год. 10 хв., проте відмітки щодо одержання повістки про виклик, вказаний бланк розписки не містить (а.с. 22).

В матеріалах справи також міститься рекомендоване повідомлення про виклик до суду на 23.08.2018 року, яке було повернуто у зв'язку з закінченням встановленого строку зберігання.(а.с. 23-25)

Таким чином, вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 взагалі не знав про те, що справа про притягнення його до адміністративної відповідальності перебуває на розгляді у суді і не був належним чином повідомлений судом першої інстанції про час розгляду справи 07.09.2018 року.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. ( Рішення у справі «Стрижак та інші проти України»)

Таким чином, суд першої інстанції порушив конституційне право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на участь у судовому розгляді, не забезпечив можливості реалізувати свої процесуальні права та обов'язки, через що порушив вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у зв'язку з чим постанову суду необхідно скасувати.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини,що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, даними протоколу серії БД № 231111 від 28.06.2018 року, результатом тесту №2461 результат якого показав 0.38%, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відеозаписом, який долучено до матеріалів справи.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 231111 від 28.06.2018 року, ОСОБА_2 28.06.2018 року о 12 год. 50 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Промисловій, 15, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку, із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським роти №4 БУПП в Івано-Франківській області Кожевніковою Ю.Ю., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 266 ч. ч. 2, 3 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Зі змісту Акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, вбачається, що ОСОБА_2 повністю погодився з результатами тесту, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу, відповідно до якого було встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Згода ОСОБА_2 з результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння, підтверджується його власним підписом в Акті огляду на стан алкогольного сп'яніння та свідчить про те, що він повністю визнавав факт свого перебування у стані алкогольного сп'яніння.

Наявність належним чином оформленої згоди ОСОБА_2 з результатами тесту проведеного за допомогою спеціального технічного засобу свідчить про те, що дії працівників поліції повністю відповідали вимогам закону, оскільки були відсутні правові підстави для направлення водія для проведення медичного огляду в закладах охорони здоров'я.

Окрім того, з переглянутих відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_2 визнав про вживання ним алкогольних напоїв, після чого керував транспортним засобом, погодився на проведення огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та на пропозицію працівника відповідного огляду в медичному закладі правопорушник категорично відмовився.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта та такими, що повністю спростовані матеріалами провадження.

Пунктами першим та третім розділу відповідної Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Газоаналізатор «Drager Alcotest 6820», який був застосований працівниками поліції під час огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння, дозволений МОЗ, має свідоцтва про державну реєстрацію, а відтак, такий є спеціальним технічним засобом, який був правомірно застосований працівниками поліції.

Апеляційний суд вважає, що огляд на стан алкогольного сп'яніння щодо ОСОБА_2 проведений працівниками поліції у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Відповідно до вимог п.2.9а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.2 ст.130 КУпАП повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до копії постанови Івано-Франківського міського суду від 14.05.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один.

Таким чином, апеляційний суд вважає встановленим, що 28.06.2018 року близько 12 год. 50 хв. водій ОСОБА_2 в м. Івано-Франківську по Промисловій, 15, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Drager» в присутності двох свідків.

Апеляційний суд вважає, що своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КупАП як таке, що вчинене останнім повторно протягом року.

Разом з тим, у відповідності до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

З матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення 28.06.2018 року і на теперішній час закінчився строк накладення на нього адміністративного стягнення, який встановлено ст.38 КУпАП.

Вищевказані обставини свідчать про наявність підстав для закриття провадження по справі відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 вересня 2018 року щодо ОСОБА_2 скасувати та прийняти по справі нову постанову.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.2 ст.130 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв

З оригіналом згідно:

Суддя О.П. Васильєв