Справа № 337/4785/17
Провадження № 3/337/22/2018
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2018 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Нещеретна Лілія Михайлівна, з участю правопорушника- ОСОБА_1 представника правопорушника Козлова О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ЧП «Зайцев»: мешкає за адресою: АДРЕСА_1
за ст. 130 ч. 1 КпАП України, -
В С Т А Н О В И В:
Дослідження доказів по справі, пояснення ОСОБА_1 та допит свідків відбувались в судових засіданнях в присутності ОСОБА_1 та його адвоката Козлова О.Ю.
20.02.2018 року, 21.02.2018 року в судове засідання ОСОБА_1 та його адвокати не з`явились, були повідомлені належним чином.(а.с.71,76)
21.02.2018 року о 08 год. 52 хв. адвокатом Штенгеловим О.В. було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, був належним чином повідомлений про час слухання справи о 15-00 годин 21.02.2018 року, мав змогу ознайомитися з усіма матеріалами справи, але в судове засідання не з`явився.
З вказаного вище вбачається, що ОСОБА_1 , його адвокати Козлов О.Ю., Штенгелов О. були обізнані про час, дату розгяду в Хортицького районного суду м.Запоріжжя адміністративного матеріалу по протоколу, складеного відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП, про притягнення його до адміністративної відповідальності, наявні докази, неявку до суду саме 20.02.2018 року, 21.02.2018 року, суд розцінює як мету затягування розгляду справи та неможливості прийняти рішення у строк, встановлений ст. 38 КУпАП, а тому вважає за можливе постановити постанову у відсутності ОСОБА_1 , так як всі докази були досліджені в його присутності, та за участю адвоката, з метою дотримання строків розгляду справи, встановлених ст. 38 КУпАП.
Згідно ст. 38 КУпАП адміністративного стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня виявлення адміністративного правопорушення.
В судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину не визнав, суду пояснив, що 27.11.2017 року він не керував автомобілем Газель та не зупинявся співробітниками поліції. Так, увечорі 27.11.2017 року він вдома пив пиво, а потім зателефонував по мобільному телефону своєму другу ОСОБА_2 та попросив відвезти, приблизно о 21-30 годин виїхав зі свого місця проживання по вул. Грязнова на своєму автомобілі Газель, під керуванням свого друга ОСОБА_2 , в якості пасажира в Хортицький район. Приблизно через 20-30 хвилин вони зупинились біля будинку№1 по вулиці Воронезька в м.Запоріжжі, водій ОСОБА_2 вийшов із автомобіля та пішов по своїм справам в бік будинку, а ОСОБА_1 залишився в автомобілі. Приблизно через 15 секунд, як пішов ОСОБА_2 , підійшли працівники поліції, перевірили його документи, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного пристрою -ДРАГЕР та в медичній установі, в присутності двох свідків, на що він відмовився, пояснивши, що не керував автомобілем, підписати протокол відмовився. На мобільному телефоні відсутні вхідні та вихідні дзвонки ОСОБА_2 . Працівники поліції пропонували зателефонувати особі, яка керувала автомобілем та знайти цю особу, але він це не зробив. .
Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що був запрошений працівниками поліції в якості понятого. Працівники поліціїї пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного прилада-алкотест, а потім в медичній установі, на що ОСОБА_1 відмовився, так як поясняв, що не керував автомобілем. Інщих осіб, які могли здійснювати керування автомобілем не було.
Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що в його присутності, як понятого ОСОБА_1 відмовився від запропанованого йому працівниками поліції проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного прилада та в медичній установі, при наданні пояснень та підписання протоколу про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 знаходився з явними ознаками сп`яніння, вів себе зухвало, заперечував, що керував автомобілем та просив, щоб працівники поліціїї доказали, що він був за кермом автомобілю. Інших осіб, які могли здійснювати керування автомобілем не було. Протокол складено в присутності свідка, в якому він поставив свій підпис.
Інспектор поліції Рибак Б.Б. суду пояснив, що 27.11.2017 року при патрулюванні району було отримано повідомлення по рації про допомогу від патрульног єкіпажу №151 з працівниками поліції Кулік та Буханець, стосовно зупинення автомобілю Газель 0739 ЯТ та неадекватних дій водія цього автомобілю, який здійснив пересаджування з водійського крісла на пассажирське.. При спілкуванні з ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння-запах алкоголю, млява мова, нестійка хода, тому було запропановано пройти огляд на стан сп`янінні спочатку за допомогою спеціального технічного прилада-алкотест, від чого він відмовився, а потім в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Було складено протокол за ч.1ст130 КУпАП , за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Від пояснень ОСОБА_1 відмовився, йому його права роз`янено. Всі події фіксувались на відеорєгістратор .
Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що є командиром роти №1. 27.11.2017 року приблиз но 22-23 годині при виконанні службових обов`язків разом з ОСОБА_6 отримали повідомлення-ореєнтування, що водій автомобіля Газель № НОМЕР_1 керує неадекватно автомобілем, чим спричиняє небезпеку на дорозі. При відопрацюванні району по вулиці Воронезькій було помічено вказаний автомобіль та во дворі будинку № 1 зупинено за допомогою маячків та звукового сигналу. Зупинившись на відстані 2-4 метра від Газелі, яка згнаходилась в світлі фар автомобіля працівників поліції, вони через 10-15 секунд підійшли до кабіни автомобіля, де на пассажирському сидінні знаходився ОСОБА_1 , та поясняв, що він не керував автомобілем, хто керував та куди подівся пояснити не міг, пропонувалось розшукати водія, зателефонувати йому. Було зроблено висновок, що ОСОБА_1 здійснив переміщення в водійського сидіння, що можливо по технічним параметрам кабіни автомобіля , а також в автомобілі інших водіїв не було, двері та вікна були зачинені, перед зупиненням автомобіль рухався, при зупинці ніхто із автомобіля не виходив, звуку відкрття, закриття, лязгу дверей не було. Приблизно через 3-5 хвилин прийшла дівчина ОСОБА_1 , їй також було запропановано зателефонувати особі, яка би могла керувати автомобілем ОСОБА_1 але такої особи не знайшлось. Обстановку навколо автомобіля Газель було видно в радіусі зору приблизно 50 метрів. Ніяких осіб виявлено не було. Якби якийсь водій вийшов би із водійської двері Газелі, він не міг би піти до будинку, так як будинок знаходився з протилежної сторони. ОСОБА_1 було ро`яснено його права, було запрпоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного пристрою-драгер та в медичній установі, але він відмовився, при цьому не заперечував, що знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Протокол було складено додатково викликаним єкіпажем №114.
Допитаний в якості свідка інспектор поліції ОСОБА_6 дав суду аналогічні пояснення.
Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 27.11.2017 року приблизно о 21-00 годин йому по мобільному телефону зателефонував ОСОБА_1 та попросив відвезти в Хортицький район до будинку №1 по вулиці Воронезькій на автомобілі ОСОБА_1 , свідок погодився. Приїхавши до будинку №1 по вул Воронезькій, він залишив автомобіль з ОСОБА_1 , а сам зателефонував своєму другу Єдуарду, щоб той відвіз його до місця мешкання ОСОБА_1 , де зилишив свій автомобіль. Автомобіля патрульної поліції біля автомобіля ОСОБА_1 не бачив. Приблизно через 40-50 хвилин повернувся та побачив, що ОСОБА_1 знаходився з працівниками поліці . На мобільному телефоні свідка відсутні вхідні та вихідні дзвонки ОСОБА_7 та друга Єдуарда в цей період часу.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що 27.11.2017 року приблизно о 22-00 годині їй зателефонвав ОСОБА_1 та повідомив, що його привезе знайомий. По розмові свідок зрозуміла, що ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Через 15-20 хвилин почула шум на вулиці, вийшла та побачила, що ОСОБА_1 знаходився з працівниками поліції, які йому зачитували документи, пропанували пройти огляд на спан сп`яніння в присутності двох понятих, але ОСОБА_1 відмовився, казав, що не керував автомобілем. Ніяких друзів ОСОБА_1 біля автомобілю свідок не бачила.
Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння встановлений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р. №1452/735 (далі Інструкція №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р. (далі Порядок №1103),Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматизованому режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015р. (далі Інструкція №1395).
Аналіз змісту вказаних нормативно-правових актів дає підстави стверджувати, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння..
За п.п. 4,6 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб і на інших осіб - накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб.
Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.
У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характерКодексу України про адміністративні правопорушення.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.
Згідно Акту огляду на стан сп`яніння у ОСОБА_1 віявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу. (а.с.4)
Працівником поліції Рибак Б.Б. було виписано направлення ОСОБА_1 на огляд в КУ «ЗОКНД», від якого ОСОБА_1 відмовився.(а.с.5).
ОСОБА_1 відсторонено від керування автомобілем, який передано під розписку ОСОБА_9 (а.с.8)
Згідно рапорту заступника командиру роти №1, батальону №3 УПП в м.Запоріжжі ОСОБА_6 27.11.2017 року при виконанні службових обов`язків о 22-31 годині отримано інформацію, що водій газель 0739 ЯТ буянить в стані алкогольного сп`яніння. В ході відпрацювання інформації , вказаний автомобіль помічений на вулиці Воронезькій та зупинений біля будинку №1. Підійшовши до кабіни зі сторони водія, було виявлено факт пересажування водія з водійського сидіння на пассажирське, більше в кабіні нікого не знаходилось. Вийшовши з автомобіля, водій намагався покинути місце зупинки транспортного засобу. Встановлено особу ОСОБА_1 , за візуальними ознаками знаходився в стані алкогольного сп`яніння, який заперечував факт керування своїм транспортним засобом. На місці було викликано екіпаж, інспектор якого ОСОБА_10 склав протокол № БР085568 за ст.130 КУпАП. Від проходження медичного освідотства ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився.(а.с.9).
Всі вказані обставини відтворені за допомогою відеорегістратору та досліджені в судовому засіданні.
До версії ОСОБА_1 , що автомобілем керував Епішев , а він іхав в якості пасажиру, суд відноситься критично, так як спростовується показами свідків та досліджених матеріалів справи , бо з часу зупинки автомобілю працівники поліції підійшли приблизно через 15 секунд, за цей час ОСОБА_1 міг пересісти з водійського на пасажирське сідіння. Автомобіль було освітлено світлом фар автомобіля працівників поліції, з видимісті в радіусі 50 метрів. Інших осіб , крім ОСОБА_1 в полі зору не було. На пропозицію ОСОБА_1 зателефонувати чи знайти особу, яка могла керувати, ОСОБА_1 нічого не зміг пояснити та вдїяти. Коли працівники поліції підійшли до ОСОБА_1 , двері та вікна Газелі були зачинені, не чутно було звуку відкривання та закривання дверей, якби водій виходив. Також ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_11 не змогли показати на мобільних телефонах записи вхідних та вихіднив дзвінків між собою в цей період часу. Тому суд розцінює вкрсію ОСОБА_1 , що він їхав на пасажирському сидінні, як бажання уникнути відповідальності.
З цих же підстав суд відноситься критично до показів свідка ОСОБА_11 , який якби керував автомобілем , виходячи з якого відкривав би та закривав би двері, та побачив би автомобіль працівників поліції, та його би побачили працівники поліції.
Щодо оскарження ОСОБА_1 дій працівників поліції(а.с.23-26), то Депортаментом патрульної поліції проведено службове розслідування, 15.01.2018 року складено висновок, згідно якого 27.11.2017 року о 22год32 хв. наряду Іскра-0313 надійшло повідомлення зі спеціальної лінії 102 про те, що біля тоговельного центру Ашан , водій автомобілю Газель , н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння буянить. Дане орієнтування було передано усім нарядам задіяним для несення служби. Ході відпрацювання отриманої інформації, по вул.Воронезькій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Було помічено вказаний транспортний засіб , у салоні якого знаходився лише водій. Рух автомобілю зафіксовано о 22.52.18 годин, зупинено- 22.53.02 години, 22.53.13 годин з автомобілю ніхто не виходить, 22.53.13. годин, 22.53.25 годин працівники поліції підійшли до переду автомобіля. (а.с.62-68). Тоб то за хвилину з автомобіля Газель ніяка особа не виходила, в салоні автомобілю знаходився лище ОСОБА_1 , тільки він міг керувати автомобілем.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не виконав вимого п.2.5 ПДР України, не пройшов огляд на стан сп`яніння.
Суд дії ОСОБА_1 кваліфікує за ст. 130 ч.1 КпАП України, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Як вбачається з довідки архіву правопорушень, ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП не притягався (а.с. 1).
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
З огляду на ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушника, інші обставини справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП.
Крім того, відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять грн.
Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд -
П О С Т А Н О В И В:
У разі несплати у встановлений законом п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання постанови, штрафу, на підставі ст. 308 КпАП України стягнути у примусовому порядку з правопорушника подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги або протесту прокурора через Хортицький райсуд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її оголошення.

Суддя Нещеретна Л.М.