ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. Маріуполь

Суддя Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Свіягіна І.М., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2;

захисника - адвоката Нікітіна С.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Нікітіна С.І., на постанову Жовтневого районного суду м. МаріуполяДонецької області від 03жовтня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн., в с т а н о в и л а:

згідно постанови суду ОСОБА_2 31 серпня 2018 року о 02:10 годині керувала транспортним засобом - «HONDACivic», державний номер НОМЕР_1по пр. Будівельників біля будинку №132 у Центральному районі м. Маріуполяз явними ознаками алкогольного сп'яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці),від продуття алкотестера та проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР України.

Постановою Жовтневого районного судуДонецької області від 03жовтня 2018 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На зазначену постанову захисник ОСОБА_2 - адвокат Нікітін С.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить останню скасувати,провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо його підзахисноїзакрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, а саме завідсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Посилається на порушення судом ст.268 КУпАП, а саме права на захист ОСОБА_2, оскільки вона надала суду клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 03 жовтня 2018 року, у зв'язку зі знаходженням на амбулаторному лікуванні та бажанням бути присутньою під час розгляду справи.

Зауважує, що судом допущено спрощений підхід при розгляді зазначеного адміністративного провадження, оскільки проігноровано клопотання захисту про витребування з УПП додаткових відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, в яких містяться докази невинуватості ОСОБА_2, що є неприпустимим при розгляді справ про адміністративні правопорушення.

Також, наполягає на тому, що працівники поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення, не мали на це права, оскільки всі ознаки алкогольного сп'яніння у його підзахисної були відсутні та є надуманими.

Крім того, правопорушником ОСОБА_2 надано письмові пояснення, з яких вбачається, що 31 серпня 2018 року її зупиняли два рази. Перший раз надуманою причиною зупинки була відсутність освітлення номерного знаку, що не відповідало дійсності, оскільки її номер був висвітлений. Однак, цей факт не зупинив поліцейського від подальших протиправних дій та він оглянув її авто повністю, після чого вимагав дихнути на нього, що вона зробила та він погодився, що вона не знаходиться в стані алкогольного сп'яніння. Працівник поліції, який представився молодшим лейтенантом Коротковим, почав до неї залицятися, на що вона відповіла відмовою та її відпустили. Після цього, поліцейський автомобіль почав її переслідувати без включення проблискового маячку.

Наздогнавши її біля будинку №132 по пр. Будівельників патрульний автомобіль під керуванням Короткова подав сигнал про зупинку, який вона виконала. Другою надуманою причиною зупинки стало те, що вона, начебто не увімкнула знак повороту при перестроюванні на іншу полосу руху, знов вимагав надати документи. Вона попросила показати їй запис з відеореєстратора, на підтвердження цього факту, оскільки знала, що ПДР вона не порушила. На її прохання Коротков не реагував та знов почав огляд її транспортного засобу. При цьому були присутні ще четверо працівників поліції, які весь час світили їй в обличчя ліхтарями та знімали на особисті мобільні телефони без її згоди. Не знайшовши ніяких порушень ПДР з її боку, поліцейські вирішили його придумати. Під час огляду її автомобіля, без її участі, один з поліцейських виявив, що в держателі ременя безпеки вставлена заглушка, яку вона реально вставила, коли виходила з автомобіля, щоб уникнути звукового сигналу.

Усвідомлюючи, що працівники поліції знущаються з неї, вона злякалася та попросила скоріше відпустити її додому, виписавши протокол про порушення п.2.3 ПДР, хоча фактично його не порушувала. Однак, у групи поліцейських був задум покарати її сильніше, тому вони продовжили свої знущання та глузування, тому стали вимагати проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння. Захищаючись від системних протиправних діянь працівників поліції, вона, будучи абсолютно тверезою, відповіла відмовою.

Після складання протоколу про адмін. правопорушення без участі двох свідків, вона вимагала огляду у медичному закладі, в чому їй було відмовлено.

Заслухавши правопорушника ОСОБА_2 та її захисника Нікітіна С.І., які підтримали доводи апеляційної скарги, просили постанову суду скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, а саме за відсутності події та складу адміністративного правопорушення; перевіривши матеріали справи, вважаю що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова судді скасуванню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дана справа, розглянута у відсутність ОСОБА_2, остання була своєчасно повідомлена про дату і час розгляду справи, але в матеріалах справи міститься її клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з її находженням на амбулаторному лікуванні та неможливістю прибуття до суду з поважних причин (а.п.39)

Виходячи з вимог національного законодавства у разі відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у двох випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_2 була позбавлена можливості реалізувати в суді, передбачені законом (ст.268 КУпАП) права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності й, зокрема, право бути присутньою під час судового розгляду, що є безумовною підставою для скасування постанови суду.

За таких обставин постанова міського суду підлягає скасуванню, відповідно до ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції скасовує постанову та приймає нову постанову.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В роз'ясненнях, що містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності,потерпілих, їх законних представників і захисників.

Однак, даних вимог закону суд при розгляді справи щодо ОСОБА_2 не дотримався.

З постанови районного суду від 03.10.2018 року вбачається, що суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 порушення п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.130 ч.1 КпАП України.

В обґрунтування свого висновку суд посилається на протокол про адміністративне правопорушення серії БД №062466 (а/п 3), письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

З таким висновком суду погодитись неможливо.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивом у дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП не дотримався, через що постанова суду підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_2 не визнала свою вину, пояснюючи, що вона не керувала 31.08.2018 року о 02.10год. автомобілем «HONDACivic», державний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, вимушена була відмовитись від продуття алкотестеру у присутності двох свідків, оскільки з боку робітників поліції мала місце протиправна поведінка та психологічний тиск.

Повністю підтримала свої письмові пояснення та наполягала на них.

Як вбачається з письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 31 серпня 2018 року о 02:10 годині їх було запрошено працівниками поліції в якості свідків при проходженні огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_2, якій було запропоновано продути алкотестер, на що остання відповіла відмовою.

Вході апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_2 була зупинена працівниками поліції за те, що, начебто не увімкнула знак повороту при перестроюванні на іншу полосу руху,тобто порушила Правила дорожнього руху.

Однак, як вбачається з пояснень правопорушника ОСОБА_2 та повністю узгоджується з відеозаписом, який міститься в матеріалах провадження, ОСОБА_2 не порушувала зазначене правило дорожнього руху.

Тобто, причина її зупинки була повністю надумана працівниками поліції. Крім того, подальші дії працівників поліції виходять за межі професійних, оскільки з запису нагрудних камер вбачається, що вони усвідомлювали незаконність пред'явлених звинувачень у правопорушенні, але продовжували утримувати ОСОБА_2, оскільки, з розмов працівників поліції, які виразно чутні на відеозапису, відійшовши від неї, чітко вирішували, що на неї обов'язково потрібно скласти протокол за будь-яке правопорушення, не зважаючи на те, що будь-яких порушень виявлено не було, то вирішили пред'явити претензії, що остання перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Не знайшовши причин для оформлення протоколу, працівники поліції, світячи в обличчя ОСОБА_2 ліхтарями, почали вимагати проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, хоча об'єктивних підстав вважати, що вона перебуває в стані алкогольного сп'яніння, в порушення вимог ст.266 КУпАП, у поліцейських не було.

Останніми не було виявлено будь-яких ознак алкогольного сп'яніння, останні оголошені особі не були.

Враховуючи той факт, що правопорушник ОСОБА_2 була залякана непрофесійними протиправними діяннями працівників поліції та відчувала з їх боку тиск, остання відмовилась від проходження огляду на стан сп'яніння, оскільки вважала цю вимогу незаконною.

Відповідно до стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у визначені законом випадках, у тому числі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Аналізуючи наданий відеозапис, можливо зробити висновок, що ОСОБА_2 двічі була зупинена поліцейськими, при цьому ні в одному з випадків зупинення не було виявлено порушень Правил дорожнього руху, або виявлені очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Також, необхідно звернути увагу на те, що при первинній зупинці транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2, останній не було пред'явлено будь-яких претензій знаходження у стані алкогольного сп'яніння. Подальший супровід водія патрульною машиною поліцейських, повторна зупинка транспортного засобу, намагання тривалий час виявити будь-які порушення, свідчить про непрофесійну поведінку з боку поліцейських, які не обмежились первинною перевіркою, а з метою виявлення будь-якого порушення, впливали на суб'єкта, схиляючи його до вчинення адміністративного правопорушення.

Поведінка поліцейських, яка була зафіксована на відеозапису, викликає у стороннього спостерігача сумніви у професійному виконанні службових обов'язків поліцейськими відповідно до вимог нормативно-правових актів та свідчить про явний неправомірний тиск на особу, яка у подальшому провокує її на невиконання вимог, передбачених п.2.5 ПДР України.

За таких обставин, суд не приймає викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, як доказ вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст.9,33,245,252 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Враховуючи вищевикладені обставини, постанова районного суду підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.293,294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Нікітіна С.І.,задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького апеляційного суду І.М. Свіягіна