Єдиний унікальний номер 234/1268/18 Номер провадження 33/775/346/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі судді Шигірта Ф.С.,

за участю секретаря Пащенко А.О.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 11 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Краматорськ, Донецької області, директора ТОВ «Кабріоль ЛТД», місце проживання: АДРЕСА_1,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення України та закрито провадження у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду, директор ТОВ «Кабріоль ЛТД» ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 Кодексу України, а саме: в порушення вимог ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП не оформив трудовий договір з ОСОБА_2 у письмовій формі шляхом укладення договору (контракту), або видання наказу, або розпорядження. Допустив до роботи ОСОБА_2, уклавши з нею цивільно-правовий договір.

Не погодившись з указаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Краматорського міськрайонного суду Донецької області від 11 квітня 2018 року, скасувати її та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Щодо пропуску строку апеляційного оскарження вказує, що судом першої інстанції були допущені грубі порушення вимог КУпАП щодо його належного повідомлення про час та місце розгляду справи. Будь-яких повісток про розгляд судом 11 квітня 2018 р. даної справи він не одержував та жодним іншим чином про час та місце її розгляду не був повідомлений. Про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо на початку серпня 2018 року, під час отримання постанови в приміщенні суді. В апеляційній скарзі вказує, що оскаржувана постанова є незаконною та безпідставною, а судом першої інстанції не встановлено жодних об'єктивних даних та доказів, які б підтверджували вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КпАП України. Вказує, що між ТОВ «Кабріоль ЛТД» та ОСОБА_2 трудових відносин не існувало, що підтверджує відсутність в його діях інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Зазначає, що 14 червня 2016 р. був укладений цивільно-правовий договір, відповідно до якого остання взяла на себе зобов'язання виконати роботи (отримати пакет документів, необхідних для митного оформлення, набрати в електронному вигляді декларацію та надати її на підпис виконавцю.)

Висновки інспектора про те, що у вказаному цивільно-правовому договорі є ознаки трудових договорів і його укладення у такій формі є порушенням вимог Кодексу законів про працю України, не відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджуються жодними доказами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши учасників судового провадження, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 289 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою може бути поновлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім у суді під час розгляду справи щодо нього, відомостей щодо отримання копії постанови матеріали справи не містять, тому суд вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, а строк на апеляційне оскарження таким, що підлягає поновленню.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 КУпАП, адміністративна відповідальність встановлена за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Судом першої інстанції в порушення вищезазначених вимог не з'ясовані обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, у змісті оскаржуваної постанови суду з незрозумілих підстав указано, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, хоча у цій частині статті кодексу передбачена відповідальність за зовсім інші дії, ніж ті що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім цього, диспозиція ч.3 ст.41 КУпАП передбачає відповідальність саме за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), тоді як у змісті оскаржуваної ухвали немає жодної вказівки на те, що суд першої інстанції встановив наявність і доведеність таких дій з боку ОСОБА_1 З огляду на це, оскаржувана постанова підлягає безумовному скасуванню.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ст. 41 ч.3 КУпАП постилаючись на наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення констатує лише факт укладення окремого цивільно-правового договору з іншою особою. Факт того, що певні особи були допущені до роботи у протоколі не відображено, тоді як час і місце вчинення правопорушення є обов'язковими складовими протоколу відповідно до вимог ст. 256 КУпАП. На підтвердження цих обставин суду доказів не надано. Матеріалами справи встановлено, що перевірку проведено 14 грудня 2017 року на підставі наказу №2142 від 07.12.2017 року. Таким чином, під час проведення перевірки інспектор праці не міг встановити фактичний допуск ОСОБА_2 до роботи без трудового договору, оскільки строк дії цивільно-правового договору з останньою сплинув 14 червня 2017 року.

Крім цього, укладений договір між ТОВ «Кабріоль ЛТД» та ОСОБА_2 за предметом договору свідчить про його цивільно-правовий характер, з огляду на те, що спрямований на виконання певної роботи. Ще однією рисою, притаманною саме цивільно-правовим договорам, є те, що виконані роботи здаються за актом. Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 20) ОСОБА_2 виконала роботи по відправленню в бази митних органів електронних копій з 14.06.16 по 14.06.2017 р.р., що підтверджено актом приймання-передачі виконаних робіт.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку що відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, в зв'язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Краматорського міськрайонного суду Донецької області від 11 квітня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Краматорського міськрайонного суду Донецької області від 11 квітня 2018 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: