АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №654/2406/17 Головуючий в І інстанції: Сіянко ВМ.
Провадження №33/791/77/18 Доповідач: Радченко С.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2018 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 листопада 2017 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 13.08.2017 року о 00.20 год. в м. Гола Пристань Херсонської області по вул. Березнева керував транспортним засобом скутером Aprilia SR-50, без номерного знаку, у стані алкогольного спяніння, огляд на стан спяніння проводився в установленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер, в присутності двох свідків, результат 0,64%чим порушив п. 2.9а ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з'ясування судом обставин справи.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 посилається на те, що про наявність постанови йому стало відомо лише 19.01.2018 року, при цьому про час, дату розгляду справи у суді першої інстанції належним чином повідомлений не був.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_2, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 «а» Правил, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає ст.ст.283,284 КУпАП.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: даними протоколу по адміністративне правопорушення від 13 серпня 2017 року, у відповідності до якого, ОСОБА_2 13.08.2017 року о 00.20 год. в м. Гола Пристань Херсонської області по вул. Березнева керував транспортним засобом скутером Aprilia SR-50, без номерного знаку, у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згоди ОСОБА_2 проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер в присутності двох свідків. Ступінь сп'яніння ОСОБА_2 відповідно до показань приладу становить 0,64 % (а.с.2,4); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.5); актом огляду на стан спяніння (а.с.3).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи у відсутності ОСОБА_2 без належного повідомлення його про день і час слухання справи, оскільки, як вбачається з матеріалів справи під час складення протоколу про адміністративне правопорушення порушник вказав адресу свого проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1. Так про судові засідання порушник повідомлявся судовими повістками, які було направлено за вказаною ним адресою, однак повістки повернулись до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.12-13,18-19). Факт обізнаності ОСОБА_2 про наявність адміністративного провадження, що буде розглядатись Голопристанським районним судом Херсонської області, підтверджується його підписом в протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому, бувши обізнаним про наявність адміністративного провадження, жодних заяв щодо направлення поштових відправлень на іншу адресу або відкладення розгляду справи від ОСОБА_2 до суду не надходило. Крім того з приводу наведених апелянтом доводів вважаю за необхідне, згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», взяти до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан спяніння та те, що в матеріалах справи не міститься направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного спяніння, так як ОСОБА_2 не погодився з результатами алкотестеру та мав намір пройти огляд в медичному закладі, однак працівники поліції йому в цьому відмовили, оскільки жодних зауважень з приводу цього порушником в протоколі не зазначалось, натомість в протоколі ОСОБА_2 надав пояснення згідно яких визнав свою провину.

Показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були допитані під час апеляційного розгляду справи, до уваги не приймаються, оскільки вони не спростовують винності ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні. Переконання свідків у тому, що ОСОБА_2 не перебував у стані алкогольного спяніння є їх субєктивною думкою, яка не виходить за межі припущень та спростовується беззаперечними доказами, взятими до уваги судом першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 листопада 2017 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко