АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/890/17 Головуючий у І-й інстанції Ісаєва Д.А.
Справа № 199/3279/18-п Головуючий в ІІ інстанції Мазниця А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2, на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу в розмірі дев'яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 153 грн., та стягнуто судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2 05.05.2018 р. року близько 08:00 год. в м. Дніпро в районі будинку 20 по вул. П.Калнишевського, керуючи транспортним засобом Mazda 6, д.н. НОМЕР_1, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою гучномовця, не зупинився та був затриманий шляхом переслідування патрульним автомобілем, вчинивши своїми вказаними діями адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП, за ознаками невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 порушує питання про скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 122-2 КУпАП за відсутністю події вказаного адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, зазначає, що згідно наданому відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, ОСОБА_2 не був зупинений під час керування транспортним засобом, не знаходився в автомобілі НОМЕР_2, та на цьому відеозаписі не зафіксоване будь-яке переслідування автомобіля.

Вказує, що ОСОБА_2 у день та час, вказані у постанові, транспортним засобом не керував, і ця обставина не спростовується будь-якими наявними у справі доказами.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_1, які апеляційну скаргу підтримали, на її задоволенні наполягали з викладених у ній підстав, показання свідка ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не зясував обставини справи та не надав належної оцінки дослідженим доказам, що потягло передчасний висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 05.05.2018 р., останній близько 08:00 год. того ж дня в м. Дніпро в районі будинку 20 по вул. П.Калнишевського, керуючи транспортним засобом Mazda 6, д.н. НОМЕР_1, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою гучномовця, не зупинився та був затриманий шляхом переслідування патрульним автомобілем.

Як докази вини ОСОБА_2 судом в оскаржуваній постанові було зазначено протокол про адміністративне правопорушення від 05.05.2018 р., письмові показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, рапорт інспектора патрульної поліції. Інші докази в матеріалах справи відсутні та судом не досліджувалися.

Разом з тим, як протокол про адміністративне правопорушення, так і рапорт інспектора патрульної поліції самі по собі не є достатніми доказами винуватості особи зважаючи на те, що вказаний протокол являє собою по суті формалізоване викладення обвинувачення у скоєнні адміністративного правопорушення, а рапорт інспектора поліції виходить від зацікавленої особи, яка на цьому етапі представляє сторону обвинувачення.

Що стосується пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, то вони не підтверджують винуватості ОСОБА_2 зважаючи на те, що останні, кожний окремо, пояснили, що бачили, як біля будинку № 13 по вул. Осінній у м. Дніпро зупинився автомобіль «Мазда» чорного кольору, з якого вискочило двоє чоловіків та дві жінки. Жоден із цих свідків не показав, що бачив або чув, як водієві вказаного автомобіля поліцейськими у будь-який спосіб предявлялася вимога про зупинку, яка не була виконана, а отже їх показання не підтверджують винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, їх показання в цілому викликають сумнів у достовірності зважаючи на те, що обидва цих свідки вказали, що події, очевидцями яких вони були, мали місце о 07:30 годин 05.05.2018 р., в той час як згідно протоколу ці події відбулися о 08:00 годин того ж дня.

Наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери співробітника патрульної поліції, як на це ґрунтовно вказує апелянт, не зафіксовано обставин переслідування будь-якого транспортного засобу, із наданням водієві вказівок припинити рух, які не виконувалися.

Викладені в оскаржуваній постанові обставини вчинення адміністративного правопорушення заперечуються ОСОБА_2, спростовуються показаннями свідка ОСОБА_3, який зазначив, що за кермом автомобіля НОМЕР_2, перебував саме він, та не підтверджуються іншими доказами, ніж протокол про адміністративне правопорушення та рапорт поліцейського.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2018 року щодо ОСОБА_2 за ст. 122-2 КУпАП, скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_6