Справа № 308/5644/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

10.09.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Стана І. В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 червня 2018 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1 громадянин України, українець, представник ТОВ ПП «ЗІП»,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути із ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн..

Згідно постанови, 20 травня 2018 року о 03-й годині 32 хвилини біля будинку № 9, по вул. Шопена в м. Ужгороді, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mazda 323», державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, порушення мовлення), що підтверджується висновком медичного огляду № 135, проведеного лікарем-наркологом ЗОНД, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України ( далі - ПДР) та вчинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною, оскільки винесена із грубим порушенням положень передбачених ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП. Стверджує, що, посилаючись на висновок ЗОНД, суддя не звернув увагу на те, що в такому не відображені відомості про виявлену в нього в крові кількість алкоголю (проміле), при цьому, не врахувавши вимоги п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), відповідно до якого, встановлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Крім того, посилається на те, що ні працівниками поліції при проведенні перевірки та складанні протоколу, ні суддею не перевірено додержання лікарем ЗОНД під час його огляду вимог передбачених п. 9 Інструкції, відповідно до якого, використання в закладах охорони здоров'я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Вказує на те, що зазначені у Висновку № 135 дані не відповідають дійсності, оскільки напередодні та в день його освідчення алкогольних напоїв не вживав. Також посилається на те, що суддя не врахував, що в порушення вимог передбачених п. п. 15 та 16 Інструкції, при його огляді на стан алкогольного сп'яніння, не складався акт медичного огляду. Вважає, що наведені вище порушення неможливо усунути без направлення матеріалів справи органу, який склав щодо нього протокол, на доопрацювання. Просить постанову судді скасувати, а матеріали справи направити до УПП в Закарпатській області на доопрацювання.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства в справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" вказується на таке:

1) звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

2) при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені в статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

3) зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та постанови судді вбачається, що вказані вимоги закону не були дотримані як інспектором взводу 2 роти 3 батальйону УПП в Закарпатській області при проведенні перевірки та складанні протоколу, так і суддею при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у зв'язку із чим доводи апеляційної скарги про незаконність постанови підлягають задоволенню.

Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 20 травня 2018 року о 03-й годині 32 хвилини біля будинку № 9, по вул. Шопена в м. Ужгороді, керував транспортним засобом марки «Mazda 323», державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, порушення мовлення), що підтверджується висновком медичного огляду № 135, проведеного лікарем-наркологом ЗОНД, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, у постанові зазначено, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 408189 від 20.05.2018, наявними в протоколі письмовими поясненнями ОСОБА_1, висновком ЗОНД щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 135 від 20.05.2018, рапортом поліцейського роти № 3 взводу № 2 батальйону УПП в Закарпатській області Ільницького В. О. та відеозаписом, що міститься на СD-диску. На будь-які інші докази у підтвердження вини ОСОБА_1 у постанові судді не вказується.

Однак, посилаючись на вказані вище докази як на такі, що підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2. 9 «а» ПДР та, відповідно, вину в скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, суддя місцевого суду не дав їм належної оцінки, не зазначив у повній мірі, які саме дані містяться у цих доказах, які саме факти та обставини ці докази підтверджують, у зв'язку із чим прийшов до передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, про його винуватість у скоєнні цього проступку.

З наявних у протоколі пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він випив два пива 0,5 за двадцять метрів від дома.

У ході розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 пояснив, що зазначені в протоколі пояснення не відповідають дійсності, а були написані ним на вимогу працівників поліції, які запевняли його, що в разі написання саме таких пояснень, він обійдеться лише невеликим штрафом. Зазначив, що насправді перед зупинкою його транспортного засобу, він вживав квас. Також вказував, що має захворювання шлунку. Крім того, пояснив, що працівники поліції не роз'яснювали йому права та обов'язки, у тому числі й право на користування послугами захисника, чим порушили його право на захист. Дії працівників поліції при виконанні своїх посадових обов'язків, проведенні перевірки та складанні протоколу вважає упередженими, такими, що грубо порушують його права, що призвело до допущення ними при проведенні перевірки та складанні протоколу таких недоліків, які неможливо усунути під час розгляду справи апеляційним судом.

Як убачається з Висновку № 135, у такому відсутні відомості про те, на підставі яких саме лабораторних досліджень лікар прийшов до висновку про те, що гр. ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп'яніння, а також про кількість виявлених у гр. ОСОБА_1 проміле, тощо, і чи перевищує виявлена в нього кількість спиртного допустиму відповідно до нормативно-правових актів.

При цьому, направляючи матеріали справи про адміністративне правопорушення на розгляд до місцевого суду, посадові особи Управління патрульної поліції у Закарпатській області, не звернули увагу і на те, що до матеріалів справи не додано доказів (акту медичного огляду ОСОБА_1, тощо), які б підтверджували достовірність даних, зазначених у Висновку № 135.

Крім того, у ході розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1, апеляційним судом встановлено, що наявний у матеріалах справи СD-диск (а. с. 5), з невідомих апеляційному суду причин, не читається, що у свою чергу унеможливлює перевірити достовірність висновку суду першої інстанції про те, що вина ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом, що міститься на CD-диску.

Вищенаведене свідчить про те, що висновок суду першої інстанції про те, що рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 0,78 %, не підтверджується доданими до матеріалів справи доказами.

Разом із тим, у матеріалах справи відсутні докази як направлення гр. ОСОБА_1 на медичний огляд із метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, так і відсторонення його від керування транспортним засобом, що є порушенням вимог передбачених п. п. 8, 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та ст. 266 КУпАП.

У порушення вимог передбачених ст. 254 КУпАП ОСОБА_1 не вручена копія протоколу про адміністративне правопорушення.

Наведені вище обставини, на переконання апеляційного суду, свідчать про те, що протокол складено щодо ОСОБА_1 без додержання вимог передбачених ст. 256 КУпАП, на що не звернув увагу суд першої інстанції, і що у свою чергу призвело до передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного вище апеляційний суд також вважає, що зібрані та наявні в матеріалах справи докази не в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 у зазначені у протоколі час та місці транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, не спростовують доводи апеляційної скарги та надані ОСОБА_1 у ході її розгляду пояснення.

Крім того, як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, судом першої інстанції всупереч вимог ст. 33 КУпАП не з'ясовувались дані про особу правопорушника, його сімейний та майновий стан, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а в матеріалах справи такі відомості взагалі відсутні, як, і відсутні передбачені КУпАП та іншими нормативними актами копії документів, які підтверджують права ОСОБА_1 на керування транспортними засобами, зокрема, копія посвідчення водія та копія технічного паспорту на транспортний засіб.

Пунктом 24 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, окрім іншого, визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог передбачених ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Оскільки відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення вжиття заходів по встановленню осіб, які вчинили адміністративні правопорушення на транспорті, у тому числі при керуванні транспортними засобами, їх огляд, складання протоколів про адміністративні правопорушення, оформлення матеріалів справи, з'ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, встановлення свідків (очевидців) події, вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, збирання інших доказів у підтвердження вини особи, покладаються на органи Національної поліції, їх територіальні підрозділи, Управління патрульної поліції, то справа про адміністративне правопорушення, з урахуванням того, що можливості збирання додаткових доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не вичерпані, підлягає поверненню до Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції для належного оформлення.

Під час належного оформлення УПП в Закарпатській області необхідно усунути вищевказані недоліки складеного щодо ОСОБА_1 протоколу, витребувати і приєднати до матеріалів справи докази у підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а суду першої інстанції - на підставі зібраних доказів та з наданням належної оцінки й доводам ОСОБА_1, прийняти законне та обґрунтоване рішення по суті адміністративного правопорушення.

Крім того, під час належного оформлення також підлягає з'ясуванню чи були в інспектора Ільницького В. О., який складав протокол, та лікаря Циганкової Н. О., яка склала Висновок № 135, підстави для фальсифікації складених ними документів.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова судді як незаконна та передчасна підлягає скасуванню, подана апеляційна скарга - задоволенню, а матеріали справи про адміністративне правопорушення поверненню до Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції для належного оформлення.

При прийнятті рішення про повернення справи для належного оформлення також враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків, тощо; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у скоєнні правопорушення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що можливості збирання додаткових доказів у даній справі не вичерпані.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1, задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 червня 2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, а матеріали справи про адміністративне правопорушення повернути до Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції для належного оформлення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан