Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/9430/17 Головуючий у 1-й інст. Гулак Н. А.
Категорія ч. 1 ст. 173-2 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року м.Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В. з участю секретаря Воробей Д.О., правопорушника ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 не працюючого,

в с т а н о в и в :

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 13 вересня 2017 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком 30 (тридцять) годин. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 23.08.2017 р. о 23 год. 30 хв. за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_3, вчинив насильство в сім'ї відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру: штовхав та ображав їх нецензурною лайкою.

На постанову суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Висновок суду не відповідає обставинам справи і наявним в матеріалах справи доказам, при цьому суд не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду є незаконним та необґрунтованим

Зазначає, що суд під час розгляд справи про адміністративні правопорушення порушив вимоги ст. 173-2 КУпАП, оскільки присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою.

Вказує, що будь-яких повідомлень про виклик до Богунського районного суду м. Житомир не отримував, про призначення справи до слухання на 13.09.2017 року йому відомо не було, даний факт підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Суд першої інстанції не врахував, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, оскільки у ньому відсутній його підпис про роз'яснення йому прав, а також про місце та час розгляду адміністративної справи. Також в протоколі відсутні його пояснення, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення.

Судом не з'ясовувалися обставини наявності сімейних відносин між ним, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що призвело до хибного висновку, що вони є членами однієї сім'ї. Шлюб між ним та ОСОБА_2 розірвано 02.11.1998 році. Донька ОСОБА_3 є повнолітньою особою та проживає спільно з матір'ю ОСОБА_2

Однією сім'єю з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вони не проживають, не ведуть спільного господарства. Квартира поділена між ним, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах по ? частині кожному.

Зазначені обставини встановлені у рішенні Богунського районного суду м. Житомира від 06.07.2017 року.

Більш того, про існування протоколу про адміністративне правопорушення йому стало відомо лише 15.11.2017 року під час ознайомлення з матеріалами справи. Тому він звернувся до апеляційного суду з клопотанням про поновлення йому строку на звернення до суду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення, строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про своєчасне та належне вручення (отримання) ОСОБА_1 копії постанови суду, а розгляд справи проводився у його відсутність.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173-2 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є обов'язковою.

Суд цих вимог закону при розгляді даної справи не дотримався, оскільки справа розглянута у відсутність ОСОБА_1

Це, в свою чергу, позбавило ОСОБА_1 прав знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката та інших прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Крім того, обираючи правопорушнику адміністративне стягнення, суд першої інстанції залишив поза увагою, що ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, а тому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 30-1 КпАП України адміністративне стягнення у виді громадських робіт до нього не може бути застосовано.

За таких обставин постанова суду не може залишатись в силі та підлягає скасуванню у зв'язку з істотним порушенням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Діючи відповідно до вимог ч.8 ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення приходить до наступного висновку.

Відповідальність за ч.1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого. При цьому завдання шкоди фізичному або психічному здоров'ю потерпілого є необов'язковим для кваліфікації вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» членами сім'ї є особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.

За таких обставин донька правопорушника ОСОБА_3, яка хоча і є повнолітньою, в розумінні ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» та ч. 2 ст.3 СК України відноситься до членів сім'ї ОСОБА_1, а тому він є суб'єктом вчинення даного правопорушення.

Що стосується ОСОБА_2, то як вбачається з матеріалів справи шлюб між нею та ОСОБА_1 розірвано 02.11.1998 року, вони не проживають однією сім'єю, не ведуть спільне господарство, а тому ОСОБА_2 не може бути учасником сімейних правовідносин в розумінні статті 173-2 КУпАП.

Вчинення ОСОБА_1 23.08.2017 року о 23 годині 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_1, насильства в сім'ї відносно доньки ОСОБА_3, а саме: умисних дій фізичного та психологічного характеру: штовхав та ображав її нецензурною лайкою підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_2 (а.с. 3,4).

В суді апеляційної інстанції сам ОСОБА_1 не заперечував конфлікт 23.08.2017 року о 23 год. 30 хв. зі своєю донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з приводу поділу майна та приїзд на їх виклик працівників поліції. Та зазначив, що на даний час він помирився з донькою та бувшою дружиною.

Наведені вище докази, відповідно до ст. 251 КУпАП підтверджують, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Суд не вбачає підстав для закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення виходячи з відсутності в протоколі про правопорушення підписів останнього, оскільки в суді апеляційної інстанції були поновлені права ОСОБА_1 і йому була надана можливість в повній мірі скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Разом з тим, враховуючи, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплив встановлений ст.38 КУпАП строк накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, провадження у справі в цій частині слід закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.38, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 13 вересня 2017 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та закрити провадження у зв'язку із закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: