Провадження №3/359/42/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 лютого 2018 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Борець Є.О.

за участю особи,

яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

за участю потерпілої ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, не працюючої, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2 в кв.8,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

встановив:

16 грудня 2017 року о 17 годині 00 хвилин в квартирі АДРЕСА_1 І.І. застосувала нецензурну лексику відносно своєї матері ОСОБА_2 У такий спосіб вона вчинила психічне насильство, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоровю потерпілої.

В суді ОСОБА_1 не визнала вину у вчиненні адміністративного правопорушення та пояснила, що 16 грудня 2017 року вона не знаходилась в кімнаті своєї матері та не вчиня-ла жодного насильства відносно неї. Водночас, ОСОБА_1 зізналась у тому, що, пере-буваючи у ванній кімнаті, вона вигукнула в адресу ОСОБА_2: «Йди ти!».

Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 не визнала себе винною, її вина у вчиненні адміні-стративного правопорушення підтверджується поясненнями потерпілої та свідка.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 16 грудня 2017 року вона знаходи-лась у ванній кімнаті та мила картоплю. ОСОБА_1 підійшла до неї та сказала: «Щоб ти здохла!». Після цього її дочка розбила скло у вхідних дверях в кімнату потерпілої. ОСОБА_3 перелякалась та викликала поліцію.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що він працює в УПП м Борисполя на посаді інспек-тора. 16 грудня 2017 року він виїхав за викликом в квартиру АДРЕСА_2. В цій квартирі відбулась сімейна сварка, в ході якої ОСОБА_1 вислов-лювалась в адресу її матері нецензурною лексикою. У вхідних дверях в кімнату було роз-бите скло. ОСОБА_1 продовжувала поводити себе агресивно. Тому був складений прото-кол про адміністративне правопорушення за фактом вчинення нею психологічного насильства.

Крім пояснень потерпілої та свідка вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення також підтверджується зібраними письмовими доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №058341 від 16 грудня 2017 року (а.с.2), зі змісту якого вбачається, що 16 грудня 2017 року о 17 годині 00 хвилин в квартирі АДРЕСА_1 І.І. застосувала не-цензурну лексику відносно своєї матері ОСОБА_2;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.3), з яких вбачається, що 16 грудня 2017 року приблизно о 16 годині 00 хвилин вона прийшла додому та розпочала прибирання квартири. Між нею та ОСОБА_2 розпочався конфлікт: у відповідь на образи матері ОСОБА_1 «послала» її нецензурними словами;

- а також письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.4), з яких вбачається, що 16 грудня 2017 року приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_1 ображала її нецензур-ними словами та розбила скло у вхідних дверях до кімнати потерпілої.

Таким чином, в матеріалах справи зібрано достатньо належних та допустимих дока-зів на підтвердження наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопору-шення.

В суді потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що в коридорі квартири ОСОБА_1 завдала їй 5 ударів по голові та хватала за волосся. Однак достовірність таких відомостей спросто-вується письмовими поясненнями самої ОСОБА_2 (а.с.4), в яких вона зізналась у тому, що їй тілесних ушкоджень не спричинено, а фізичного болю не завдано.

Крім того, свідок ОСОБА_4 наголосив на тому, що ОСОБА_1 не вчиняла жод-ного фізичного насильства відносно її матері. В протоколі про адміністративне правопору-шення помилково та неправдиво вказано про застосування до потерпілої такого насиль-ства. Ця інформація не відповідає дійсності.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні достовірні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинила відносно ОСОБА_2 фізичне насильство.

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності:

- за ч.1 ст.173-2 КУпАП, за вчинення насильства в сімї, а саме: за умисне вчинення дій фізичного та психологічного характеру відносно її матері, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоровю потерпілої.

Відповідно до п.14 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи. Зокрема, в ході розгляду справи про адміністративне право-порушення було підтверджено, що ОСОБА_1 висловлювалась в адресу її матері ОСОБА_2 нецензурною лексикою та ображала її. Беззаперечно, що у такий спосіб вона вчинила відносно потерпілої психологічне насильство. Натомість, ОСОБА_1 не вчиняла відносно її матері жодного фізичного насильства.

З огляду на це суддя дійшов до переконання, що дії ОСОБА_1 належить квалі-фікувати:

- за ч.1 ст.173-2 КУпАП, як умисне вчинення дій психологічного характеру відносно матері, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоровю.

При визначенні їй виду та розміру стягнення суддя виходить з того, що ОСОБА_1 так і не розкаялась у вчиненні адміністративного правопорушення. Тому обставини, що помякшують її відповідальність, відсутні. Крім того, з копій постанов суддів Борис-пільського міськрайонного суду від 18 січня 2008 року та 17 грудня 2012 року (а.с.10, 13) вбачається, що ОСОБА_1 раніше двічі притягувалась до адміністративної відповідаль-ності за вчинення аналогічних адміністративних правопорушень. Ця обставина вкрай негативно характеризує її особу, як правопорушника.

Водночас, накладення на ОСОБА_1 такого виду стягнення, як адміністративний арешт, буде явно неспівмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення, що полягає у вчиненні лише психологічного насильства, та призведе до особистого і над-мірного тягаря правопорушника, який до того ж є особою жіночої статі.

З огляду на це суддя дійшов до переконання, що для перевиховання ОСОБА_1 в дусі поваги до закону, а також з метою запобігання домашньому насильству, на неї достатньо накласти стягнення у виді громадських робіт. Підстави для накладення на правопоруш-ника іншого більш суворого виду адміністративного стягнення відсутні.

Керуючись ст.33, ч.1 ст.173-2, ст.ст.283-285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушен-ня, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на неї стягнення у виді 30 годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 гри-вень 40 копійок та перерахувати його на розрахунковий рахунок №0004, отри-мувач коштів Бориспільське управління Державної казначейської служби України Київ-ської області, банк отримувача ГУ ДКСУ у Київській області м. Київ, код отримувача (код ЄДРПОУ) 38007070, код отримувача (МФО) 821018, код класифікації доходів бюд-жету 22030001, код ЄДРПОУ Бориспільського міськрайонного суду 26539653.

Постанова судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення та може бути предявленою до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_5