Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/9367/17 Головуючий у 1-й інст. Гулак Н. А.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області Бережна С.В., за участю: правопорушника ОСОБА_2, захисника Сачка А.В., розглянувши апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_2 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 17 листопада 2017 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1, не працює, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, за ч.1 ст. 130 КУпАП

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 17 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 320 гривень.

Згідно постанови суду, 20.08.2017 року о 14 годині 50 хвилин в м.Житомирі по проспекту Миру водій ОСОБА_2 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

На прийняте судом рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження по адміністративній справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обгрунтування поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_2 стверджує, що про постанову суду від 17 листопада 2017 року йому стало відомо лише 05.12.2017 року, коли випадково звернувся до канцелярії Богунського районного суду м.Житомира. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції під час розгляду справи та винесення постанови по справі, не дотримався вимог ст.268 КпАП України. Крім того апелянт також посилається на порушення порядку проведення огляду на стан сп'яніня, оскільки він відмовився пройти огляд в установленому законом порядку у зв'язку з перевезенням продуктів харчування, які швидко псуються, про що наголосив інспектору поліції. Однак, інспектор поліції не зважаючи на його заперечення склав відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення без направлення його на медичний огляд.. Суд першої інстанції абсолютно формально та однобічно дійшов висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В доповненнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просив постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі, звільнивши його від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення у відповідності до положень ст. 22 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу з доповненнями, просив її задовольнити. Захисник Сачок А.В. також просив задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_2 з доповненнями до неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника , перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга з доповненнями підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, слід зазначити, що апеляційна скарга ОСОБА_2 на постанову суду від 17.11.2017 року була подана 05.12.2017 року, тобто з пропуском строку на оскарження на 7 днів. Проте з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не був присутнім під час судового розгляду адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП щодо нього. В матеріалах справи міститься супровідний лист суду (а.с.15) про направлення ОСОБА_2 копії постанови від 17.11.2017 року, але відсутні будь-які підтверджуючі дані, що останній отримав її копію за допомогою поштового зв'язку. Натомість, на обкладинці справи міститься розписка ОСОБА_2 про отримання копії постанови суду від 17.11.2017 року щодо нього лише 05.12.2017 року. Враховуючи наведене а також положення ст. 289 КУпАП, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції ОСОБА_2 не пропущено.

Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції положень ст. ст. 7, 268, 278 КУпАП при розгляді справи щодо нього, то вони знайшли своє підствердження в ході апеляційного перегляду постанови суду.

Так відповідно до положень ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи .

Відповідно до положень ст. 277-2 цього Кодексу повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

У відповідності до положень п.3 ч.1 ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи суд поруч з іншими питаннями повинен вирішити, чи сповіщено осіб, які беруть участь в справі, про час та місце її розгляду.

Суд першої інстанції розглядаючи вказану адміністративну справу, припустився порушень наведених норм, розглянувши справу без належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи, порушивши таким чином її процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 викликався до суду для розгляду справи відносно нього на 21.09.2017 року та 10.11.2017 року, разом з цим вказані судові повідомлення про виклик було повернуто суду без вручення адресату у зв'язку з закінченням терміну їх зберігання., про судове засідання 17.11.2017 року, під час якого було розглянуто справу та ухвалено оскаржене рішення, ОСОБА_2 взагалі не повідомлявся, про що в матеріалах справи відсутні будь-які дані про направлення йому відповідного повідомлення чи повістки.

Враховуючи наведене, та з огляду на те, що даних про повідомлення правопорушника у суду на час прийняття рішення не було, та від нього не надходило будь-яких заяв про розгляд справи без нього чи про відкладання такого розгляду на іншу дату, суд першої інстанції безпідставно прийняв рішення про можливість розгляду адміністративної справи та прийняття рішення по ній.

Тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв'язку з порушенням вимог ст.ст. 268, 277-2 КУпАП та розглядом справи без належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а апеляційна скарга в цій часині підлягає задоволенню.

При цьому, скасовуючи постанову суду першої інстанції із зазначених вище підстав, апеляційний суд не вбачає підстав для закриття провадження по справі щодо ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП, а також звільнення його від відповідальності за вказане правопорушення у зв'язку з його малозначністю у відповідності до ст. 22 КУпАП, оскільки з матеріалів адміністративної справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні даного правопорушення повністю доведена наданими доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, розпискою ОСОБА_6, відеозаписом в камери нагрудного спостереження працівника поліції.

Підстав вважати зазначене правопорушення малозначним апеляційний суд не вбачає, оскільки душевне хвилювання ОСОБА_2 на час виявлення правопорушення, стан його здоров'я та сімейний стан не можуть бути підставою для визначення вказаного правопорушення малозначним з огляду на ступінь його суспільної небезпеки.

Разом з тим, враховуючи, що на час звернення ОСОБА_2 з апеляційною скаргою та на час апеляційного розгляду справи, строк накладання стягнення на нього, передбачений ч.3 ст. 38 КУпАП, сплинув, апеляційний суд на підставі положень ст. 294 КУпАП вважає за необхідне при ухваленні нової постанови та визнавши ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП, закрити провадження по справі щодо нього на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 з доповненнями задовольнити частково.

Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 17 листопада 2017 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Провадження по справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням строків накладання адміністративного стягнення, передбачених ч.3 ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: