АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 640/7420/17 Головуючий 1 інстанції: Зуб Г.А.
Провадження № 33/790/110/18 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2018 року Апеляційний суд Харківської області у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Асавалюк О.О., без участі правопорушника від якого надійшла заява про розгляд справи без нього, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м.Харкова від 14 06 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою вищевказаного суду -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 05 2017 року о 04 год. 10 хв. в м. Харкові по вул. Шевченка, 221, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння з кількісним показником 0,59 проміле, що підтверджується висновком № 1208 лікаря-нарколога КЗОЗ ХОНД.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову районного суду скасувати, провадження по справі закрити.

Суть його апеляційної скарги з процесуально-правової точки зору стосовно оскаржуваної постанови суду першої інстанції зводиться до наступного.

Апелянт вказує, що районним судом було обмежено право на захист, оскільки розгляд справи відбувся без його участі.

Крім того, ОСОБА_2 зазначає про те, що у нього наявні сумніви щодо неупередженості лікаря-нарколога, який проводив медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння, оскільки, як вказує апелянт, алкоголю він не вживає взагалі, тому й результату з показником 0,59 проміле бути не могло.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на оскарження постанови судді, з посиланням на те, що перша скарга була подана без порушення строків на оскарження, однак була повернута судом апеляційної інстанції через неналежне оформлення.

Питання щодо поновлення строку на оскарження постанови районного суду не вирішується, оскільки апеляційний суд не вважає його пропущеним.

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши апеляційну скаргу, суд приходить до висновку, що підстав для скасування постанови суду першої інстанції, за обставинами викладеними в апеляції, не вбачається виходячи з наступного.

Так, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 повно та всебічно дослідив наявні матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення від 13 05 2017 року, висновку № 1208 лікаря-нарколога КЗОЗ ХОНД, поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що правопорушник відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки ТЗ та погодився на проходження огляду в закладі охорони здоров'я у встановленому законом порядку, розпискою ОСОБА_5 про те, що він зобов'язується доставити автомобіль до місця його дислокації, так як водія відсторонено від керування транспортним засобом через знаходження у стані алкогольного сп'яніння (а.с.1-5).

Посилання апелянта на те, що районним судом було обмежено його право на захист, оскільки розгляд справи відбувся без його участі суд не приймає до уваги, оскільки в матеріалах справи містяться дані про те, що ОСОБА_2 було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, що підтверджується його клопотанням про зміну підсудності даної справи та довідками про доставку SMS-повідомлень з відомостями про час та місце розгляду справи (а.с.10,15).

У суду апеляційної інстанції відсутні дані, які можна було б прийняти на підтвердження доводів скарги. Апелянт не надав жодних доказів, які б свідчили, що висновок лікаря-нарколога про знаходження його у стані алкогольного сп'яніння є хибним. Сам правопорушник у судове засідання апеляційного суду не з'явився, додаткових уточнень та доказів, які б підтверджували його невинуватість не надав.

Враховуючи дані обставини, районний суд з огляду на матеріали адміністративної справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, а тому підстав для його скасування за обставин, вказаних в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Київського районного суду м.Харкова від 14 06 2017 року про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на ОДИН рік, із стягненням судового збору, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

В порядку ст.294 КУпАП оскарження даної постанови не передбачено.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області О.М. Курило