Справа № 577/2198/18
Провадження № 3/577/562/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" червня 2018 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі судді Семенюк І.М. , за участю секретаря судового засідання Кузнєцової Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВДАІ Конотопського ВП ГУНП України в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця , громадянина України, не працюючого, маючого малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3,-

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

права у відповідності до ст. 268 КУпАП України роз»яснені,-

Встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 21 травня 2018 року о 19 год. 10 хв. в м. Конотоп по вул. Генерала Тхора, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння (порушення мовлення, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло), від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння та від підпису у протоколі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що дійсно 21 травня 2018 року о 19 год. 10 хв. в м. Конотоп по вул. Генерала Тхора, був зупинений працівниками поліції, зупинку обгрунтували тим, що надійшло повідомлення про те, що водій автомобіля марки ВАЗ 2110 номерний знак 8298 керує в стані алкогольного сп»яніння, на що він відповів, що не вживає спиртних напоїв. Працівник поліції запропонував пройти огляд на стан сп»яніння, він погодився пройти огляд, однак на місці. На що працівник поліції сказав, що в такому випадку необхідно почекати, так як прилад у нього відсутній і його привезе інший екіпаж. Він погодився почекати не більше 10 хвилин, оскільки на нього вдома чекала дружина, яка замовила ліки від колік для їх грудної дитини і весь час йому телефонувала, тому що не могла заспокоїти дитину, яка плакала від болю . Він про це повідомив інспектору, який його зупинив, який також побачив, що в його автомобілі на задньому сидінні був пакунок з памперсами. Через 20 хвилин приїхала інша поліцейська машина, але ніхто до нього не підійшов. Він запитав, скільки часу чекати, так як у нього вдома новонароджена дитина, якій необхідно відвезти ліки і памперси. Йому запропонували їхати до медзакладу за автомобілем поліції. Він на своєму автомобілі поїхав до лікарні, він також підвозив підлітка, бабуся якого і він сам, часто просять його підвезти, тому підлітку ОСОБА_2 він сказав, що спочатку заїдуть до лікарні. По приїзду до лікарні інспектор Линтварьов С.О. наказав провести медичний огляд на всі види сп»яніння, тому медичний працівник повідомила, що треба почекати. Він знову пояснив інспектору, що його чекає дружина , хвилюється через стан здоров»я дитини і що він пройде обстеження, коли відвезе додому ліки і , навіть у їх супроводі, однак інспектор повідомив йому , що має право затримати його на 3 години. В цей час, в черговий раз йому зателефонувала дружина і він сказав інспектору, що здоров»я дитину йому дуже важливе, тому він чекати не буде. Своїй дружині він про це спочатку не повідомляв, щоб та не хвилювалася, оскільки вона годує дитину у природній спосіб, щоб не було гірше дитині. Він не вживає ні спиртні напої, ні наркотичні засоби, тому він не хвилювався про те, що результат аналізів буде позитивний, і погодився пройти обстеження на місці і не думав, що саме так , як намагалися працівники поліції, його будуть обстежувати. Він вважає, що працівники поліції порушили його право під час безпідставної зупинки, не проведення огляду на місці і безпідставно склали відносно нього протокол за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп»яніння, тому просить закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Інспектор СРПП Конотопського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_3 пояснив, що під час несення служби в м. Конотоп по вул. Генерала Тхора, зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_1, підставою зупинки послугувало анонімне звернення по телефону про те, що водій керує автомобілем в стані алкогольного сп»яніння. Під час перевірки документів у ОСОБА_1 було помічено тремтіння рук, зіниці не реагували на світло, тому він запропонував водію пройти обстеження на стан алкогольного спяніння і чекали інший екіпаж, який повинен був привезти прилад для обстеження на стан алкогольного сп»яніння на місці. Коли приїхав другий екіпаж, то з ОСОБА_1 спілкувався інший інспектор. Враховуючи, що ОСОБА_1 поспішав, він запропонував поїхати до лікарні на медичний огляд і ОСОБА_1 погодився , поїхав на своєму автомобілі. Його екіпаж супроводжував ОСОБА_1 і рухалися вони попереду, за ними рухався на своєму автомобілі ОСОБА_1 По приїзду в лікарню, ОСОБА_1 відмовився від освідування, тому він запросив двоє свідків, у присутності яких ОСОБА_1 відмовився і, не отримавши копію протоколу , ОСОБА_1 поїхав у власних справах. Коли він пропонував ОСОБА_1 обстеження на місці зупинки автомобіля, свідків не залучали. ОСОБА_1 взяв у автомобіль неповнолітнього пасажира в той час, коли прямував до лікарні. Затримання не оформлювали, від керування автомобілем ОСОБА_1 не відсторонювали і посвідчення водія не вилучали. Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння зафіксована і є відеозапис, який він може надати на слідуюче судове засідання.

Свідок ОСОБА_4 повідомив, що 21 травня 2018 року перебував на лікуванні в лікарні, коли до нього звернувся інспектор патрульної служби поліції і попросив засвідчити факт відмови водія , який стояв поряд з автомобілем поліцейського, від проходження огляду на стан сп»яніння. Водій поводив себе чемно , говорив інспектору , що його безпідставно зупинили і що він не вживає спиртного, чекати проходження огляду не буде, так як поспішає . Він засвідчив факт відмови порушника від огляду, підписав пояснення і пішов у власних справах.

Свідок ОСОБА_5»яненко А.В., пояснила, що проживає з ОСОБА_1 у цивільному шлюбі, вони мають малолітнього сина, якому 2,5 місяці і він перебуває на грудному годуванні. Про те, що відносно її чоловіка складено протокол про притягнення до відповідальності за відмову від проходження обстеження на стан наркотичного сп»яніння дізналася нещодавно, коли чоловіка викликали до суду. Вона пригадала, що у двадцятих числах травня 2018 року, близько 17-18 години зателефонувала чоловіку, щоб той заїхав до аптеки і купив ліки від колік їх дитині, який плакав і вона тривалий час не могла заспокоїти, чоловік пообіцяв скоро приїхати , але не приїздив і вона йому весь час телефонувала, однак він не відповідав або відбивав дзвінки. Раніше такого ніколи не було. Знаючи, що потрібні дитині ліки , її чоловік відклав би всі справи і привіз би ліки. На той час дитині виповнився один місяць, він був неспокійний і про такі обставини знав чоловік, тому до її прохань завжди ставиться відповідально. Чоловік підробляє таксистом і вдень і вночі, і він один заробляє гроші для проживання. Алкогольні напої і наркотичні засоби не вживає. Зі сплином часу, близько 20 години того дня чоловік приїхав , привіз ліки та памперси для дитини, був збентежений, однак нічого не пояснював, як потім пояснив, боявся її засмутити, щоб це не впливало на їх дитину, а пізніше розповів, що його безпідставно зупинили, коли він перевозив пасажира і пропонували пройти огляд на стан алкогольного спяніння, пройти який на місці він погодився, але був відсутній прилад, тому йому наказали їхати в лікарню і що він просив інспектора, що відвезе додому ліки, а потім пройде обстеження, але йому наказали чекати, тому він поїхав з лікарні, а відносно нього склали протокол за відмову від проходження огляду на стан спяніння.

Свідок ОСОБА_2, який допитаний у присутності опікуна ОСОБА_6, пояснив, що користується послугами ОСОБА_1, коли необхідно підїхати на автомобілі. Він або його бабуся телефонують і той приїздить за потребою і допомагає в цьому . Одного дня ОСОБА_1 його підвозив і , коли їхали, біля кафе «Бургер Клаб», то їх зупинили працівники поліції , перевіряли у водія документи. Потім вони тривалий час когось чекали. Про що спілкувався водій з працівниками поліції, він не чув. Потім ОСОБА_1 сів у автомобіль і сказав, що відвезе його додому, але спочатку заїдуть у лікарню, він погодився, тому що не поспішав. Віталію весь час телефонували на мобільний, він відповідав, що скоро буде, або відбивав дзвінки, або не відповідав на дзвінки. У автомобілі, крім нього та водія ОСОБА_1, який і керував автомобілем, не було нікого. Що відбувалося в лікарні, йому не відомо. Він сидів на задньому сидінні у автомобілі, грався на телефоні, біля нього на сидінні був пакунок з памперсами. Через деякий час ОСОБА_1 сів у автомобіль, був збентежений і вони поїхали. Спочатку водій завіз його, і сам поїхав далі.

Згідно довідки КЗ « Конотопська ЦРБ ім. М.Давидова» від 07.06.2018 р., ОСОБА_1 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

У відповідності до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, настає, крім іншого, у разі, коли така особа відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого спяніння.

В той же час вказана норма закону відсилає до підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов'язки учасників дорожнього руху, в тому числі і осіб, які керують транспортними засобами, і що встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України (в ред. постанови КМУ № 161 від 22.03.2017року ), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння.

Установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться мова у п.2.5 ПДР України, є порядок, визначений у ст.266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затв. наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, за реєстр. в МЮ України 10.11.2015 № 1408/27853) і п.п.3-8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затв. постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами), якими визначена і процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп'яніння і проведення такого огляду.

Згідно встановленої вказаним законодавством України процедури огляд водія на стан наркотичного чи іншого сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності 2-х свідків (ч.2 ст.266 КУпАП). Результати огляду зазначаються у відповідному в акті. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан наркотичного чи іншого сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я (ч.3 ст.266 КУпАП). Огляд осіб на стан сп'яніння здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і проводиться в присутності поліцейського (ч.4 ст.266 КУпАП).

Будучи неодноразово допитаним в судовому засіданні ОСОБА_1, свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, категорично заперечив та пояснив, що дійсно керував транспортним засобом, але наркотичних засобів не вживав і у стані наркотичного, алкогольного чи будь-якого іншого сп'яніння не перебував. Відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння вже у закладі охорони здоров'я через те, що по перше , був зупинений безпідставно, також поспішав додому і мав терміново відвезти ліки для грудної дитини. При цьому, останній пояснив, що на місці зупинки автомобіля він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння а навпаки, погодився і чекав , коли приїде другий автомобіль і привезуть прилад для проходження огляду на місці. Однак, тривалий час прочекавши, при цьому в автомобілі знаходився пасажир, а також весь час телефонувала дружина, яка чекала від нього ліки , але на місці зупинки його автомобіля поліцейським , у встановленому порядку його освідувано не було. Крім того, вказав, що обґрунтовано відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у лікарні, так як поліцейські не поінформували його про конкретні причини зупинки, у стані наркотичного сп'яніння не знаходився і ознак такого сп'яніння не виявляв, а тому останні і не мали достатніх підстав вважати, що він перебував у стані такого сп'яніння чи іншого.

Вказані показання ОСОБА_1 узгоджуються з показаннями свідків, наданими безпосередньо в судовому засіданні під час розгляду справи, а також доповнюються довідкою лікаря-нарколога, а також копією свідоцтва про народження дитини, з якого вбачається, що дійсно водій на той час мав дитину, якій виповнився один місяць.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів покази свідків, а також надані письмові докази.

Відповідно до ст.8 ОСОБА_7 України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_7 є нормами прямої дії, а згідно ст. 9 ОСОБА_7 чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Виходячи і з практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Еркапіч проти Хорватії» від 25.04.2013 (Erkapic v. Croatia) з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, згідно якої «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції», суд вважає, що безпосередні показання самого ОСОБА_8 і свідків мають більше значення для встановлення факту винуватості (чи невинуватості) його у вчиненні правопорушення, ніж письмові пояснення свідків, які були викладені власноруч службовою особою поліції або на типових бланках .

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, при цьому, згідно ч. 2 цієї статті обов»язок щодо збирання доказів покладається на особу , уповноважену на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Пояснюючи в судовому засіданні про те, що під час зупинення водія ОСОБА_1 проводилася відеозйомка і що докази на її підтвердження буде надано суду. В той же час, ні з протоколом про адміністративне правопорушення , ні після допиту інспектора, до суду такий документ не наданий і інспектор не вжив заходів для направлення такого для дослідження судом.

Відповідно до приписів ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан наркотичного чи іншого сп'яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, відповідно до положень ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп»яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан спяніння, а відповідно до ст. 265 -1 КУпАП у разі наявності підстав вважати , що водієм вчинено порушення, за яке може бути накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник уповноваженого підрозділу вилучає посвідчення водія до набрання постановою про адміністративне правопорушення законної сили .

Однак, всупереч вимогам діючого законодавства, ні після зупинення автомобіля під керуванням ОСОБА_1, відносно якого малася інформація про керування в стані алкогольного спяніння, ні після складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній не був відсторонений від керування транспортним засобом і в нього не було вилучено посвідчення водія.

Як встановлено,не пройшовши за погодженням огляду на місці, водій ОСОБА_1, особисто рухався на власному автомобілі до лікарні, маючи в салоні неповнолітнього пасажира і про вказані обставини було відомо особі , яка в подальшому склала протокол про адміністративне правопорушення. Вказані обставини свідчать про те, що у інспектора який склав протокол не було сумнівів , в тому, що водій тверезий, в іншому випадку він би мав бути відсторонений від керування та в нього мало бути вилучено посвідчення водія, що інспектором не було зроблено .

Встановлені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп»яніння, а , навпаки сприяв цьому, однак, маючи поважні причини, дійсно не мав можливості чекати, коли його обстежать. Крім того, встановлені в судовому засіданні обставини свідчать, про безпідставність намагання працівників поліції проводити обстеження на стан сп»яніння відносно ОСОБА_1, при цьому не маючи остаточної впевненості, на стан алкогольного чи наркотичного сп»яніння слід освідувати.

Дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні в справі докази, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному 21 травня 2018 року, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення , в судовому засіданні встановлено не було. Відомості , викладені в протоколі від 21 травня 2018 року, спростовані іншими доказами, які на переконання суду переважають , є належними і допустимими.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 ОСОБА_7 України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

За таких обставин, на підставі п.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, справа на підставі п.3 ч.1 ст.284 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись п1. ст.247 , п.3 ч.1 ст.284 КУпАП,-

Постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_9