Справа № 755/115/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, працюючого керівником ТОВ «Сільгоспінвест», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 163-2Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності), вчинив правопорушення передбачені п. 57.1 ст. 57, п. 203.2. ст. 203 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасне подання платіжного доручення до установи банку ( Казначейства України) на поповнення електронного рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на сплату податкового зобов'язання по податку на додану вартість за вересень 2017 року по строку сплати 30.10.2017 року в сумі 138,00 грн., що зафіксовано в акті № 7717/16-31-1-052-12/31461521 від 11.12.2017.

У судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з'явився. Від нього надійшла заява про закриття провадження по даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, в зв'язку з чим, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

З положень ч. 1 ст. 163-2 КУпАП слідує, що адміністративна відповідальність у даному випадку передбачена за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

В даному випадку зазначених вимог закону не дотримано, адже, особі, що притягається до адміністративної відповідальності, протокол про адміністративне правопорушення не вручено, його права і обов'язки, передбачені статтею 268 КУпАП, належним чином йому не роз'яснені .

Так, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять підтвердження належного повідомлення ОСОБА_1 про складання проколу відносно нього за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що відповідальними працівниками ГУ ДФС у Полтавській області акт неявки посадових осіб ТОВ «Сільгоспінвест» для ознайомлення та підписання акту перевірки, надання пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення, складений 11.12.2017, а протокол про адміністративне правопорушення - 19.12.2017.

Згідно повідомлення, на 11.12.2017 на 12:00 год., особа викликалася виключно «з питання виявленого порушення щодо несвоєчасного подання платіжного доручення до установи банку на сплату узгодженої суми податного зобов'язання з ПДВ за вересень 2017 року».

Однак в акті про неявку від 11.12.2017, відповідальними посадовими особами ГУ ДФС у Полтавській області вказується, що особа була викликана і для того щоб надати пояснення що до протоколу про адміністративне правопорушення, хоча сам протокол, як вже було вказано раніше, був складений лише 19.12.2017.

Також міститься в матеріалах справи лист, яким ОСОБА_1 повідомляють, що відносно особи, що притягається до адміністративної відповідальності, буде складено протокол. Останнє не містить дати його складання, однак згідно ксерокопії квитанції, начебто направлено ОСОБА_1, відповідальною особою ГУ ДФС у Полтавській області 21.11.2017, на адресу підприємства ТОВ «Сільгоспінвест», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Р.Окіпної, 4А. Однак, саме повідомлення не містить дати,часу та місця, куди саме має з'явитися особа, для складання протоколу.

Крім того, варто зазначити, що за тією ж адресою (м. Київ, вул. Р.Окіпної, 4А) направлялись і повідомлення про виявлення порушення та підписання акту про виявлення цього ж порушення, про які вже згадувались раніше. При цьому, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, в розпорядженні особи, що складала зазначені документи була адреса, за якою проживає ОСОБА_1 - АДРЕСА_1. Таким чином, відповідальними особами ГУ ДФС у Полтавській області,не було вичерпано всіх можливостей вручити протокол особі, що притягається до адміністративної відповідальності, та належним чином забезпечити виконання норм законодавства.

Не містять матеріали справи і жодного підтвердження про отримання особою, що притягається до адміністративної відповідальності зазначених повідомлень.

Крім того, не зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення час та місце вчинення адміністративного правопорушення та інші відомості, необхідні для вирішення справи, не вказано, які дії вчинені безпосередньо ОСОБА_1

Також, в матеріалах справи відсутні будь-які документи щодо функціональних обов'язків особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та підтвердження того, що останній є посадовою особою ТОВ «Сільгоспінвест». Останнє взагалі підтверджується виключно його письмовими поясненнями.

При цьому, а ні з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, а ні з наявних матеріалів справи не вбачається, які ж саме діяння вчинені останнім та в чому полягає його вина у вчиненні правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП. Особа, що складала протокол, обмежилась лише загальними фразами, не зазначивши обставини вчинення саме особою, що притягається до адміністративної відповідальності, правопорушення, суть самого правопорушення (дії або бездіяльність та в чому полягають) з посиланням на норму спеціального Закону.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, які б вказували «поза розумним сумнівом» про вчинення особою адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП здобуто не було та суду не надано.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких умов суд, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, у зв'язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Крім того, суд надаючи оцінку відомостям, що містяться у акті перевірки № 7717/16-31-1-052-12/31461521 від 11.12.2017, виходячи з положень ст. 62 Конституції України, вважає викладені в останньому дані такими, що ґрунтуються на припущеннях, а тому даний доказ визнає не належним.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв'язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв'язку з встановленням обставин визначених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 163-2, 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О.В. Бірса