АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/2217/2018 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий в суді першої інстанції: Дідик М.В.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський O.A.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Маліновський O.A., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - адвоката Александрова Д.О.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - адвоката АлександроваД.О., на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,

непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Як зазначено у постанові, 23.03.2018 року приблизно о 14.05 год. в м. Києві по вул. Байковій 2-А, водій ОСОБА_3 керував автомобілем «Фольксваген», реєстраційний номер «НОМЕР_1» в стані наркотичного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога, висновок «Соціотерапія» № 002829 від 28.03.2018 року, чим порушив п. 2.9а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, захисник ОСОБА_3 - адвокат Александров Д.О., подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що судом першої інстанції неповно встановлені необхідні для вирішення справи обставини, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, має місце порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що 23.03.2018 року ОСОБА_3 зупинили працівники поліції, спочатку склали протокол за керування автомобілем з ознаками наркотичного сп'яніння* потім запропонували пройти медичний огляд на стан наркотичного сп'яніння. ОСОБА_3 погодився, бо наркотичні засоби не вживає, раніше вживав, але зробив відповідні висновки.

В лікарні лабораторні дослідження біоматеріалу ОСОБА_3 не проводилися, проводився експрес-аналіз за допомогою експрес - тесту з використанням тест-смужок, які не входять до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки та офіційного Реєстру МОЗ, тому огляд було проведено з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, також при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було порушено ст. 266

КУпАП.

Так, протокол складено 23.03.2018 року, висновок лікаря підготовлено 28.03.2018 року. Діагноз лікаря в акті медичного огляду записано 28.03.2018, дата та час відбору біоматеріалу у водія згідно акту огляду - 23.03.18 о 16 год. 50 хв.

Результати лабораторного дослідження №1026 від 26.03.18 року є насправді експрес тестом з використанням тест - смужок, що підтверджується відповіддю Соціотерапії на запит ОСОБА_3

Тобто протокол склали до відбору сечі та наявності результатів аналізу сечі водія, готовності висновку Соціотерапії про стан водія та за відсутністю підтвердження перебування ОСОБА_3 у стані наркотичного сп'яніння.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду який, в свою чергу, надається на підставі лабораторних досліджень біометаріалу водія.

Лабораторні дослідження біоматеріалу водія не проводилися у встановлений законодавством спосіб та порядок, результат лабораторного дослідження був виявлений за допомогою тест смужки, а не лабораторного дослідження.

За запитом ОСОБА_3 Соціотерапія не надала сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку експрес тестів, які вони використали під час огляду.

Єдиним достовірним методом визначення наявності або відсутності стану алкогольного/наркотичного сп'яніння є токсикологічне дослідження крові та сечі на вміст спиртів та наркотичних препаратів.

Згідно відповіді Соціотерапії під час огляду водія на стан наркотичного сп'яніння використовувався медичний вироб для діагностики "Швидкі тести BossonBiotech invitro" (заважаю, що вони не внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення). Існування декларацій про відповідність №1 не може служити доказом законності їх використання. Така декларація видана виробником експрес - тестів, а не офіційною державною установою.

З копії документу, який має назву "Результат лабораторного дослідження №655" вбачається підміна понять. Експрес - тест не є лабораторним дослідженням. До того ж з цього документу не вбачається, за допомогою якого саме пристрою, або медичної техніки, або яким виробом медичного призначення проводилося дослідження.

Отже, в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.1 ЗО КУпАП.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_3 - адвокат Александров Д.О. вказує, що насправді ОСОБА_3 лікар - нарколог оглядав лише візуально, діагноз поставив без лабораторного дослідження сечі. Сеча у ОСОБА_3 не відбиралася, що доводять матеріали справи, оскільки жодного підпису ОСОБА_3 згідно якого він здав або у нього відібрали зразки біологічного середовища (сечі) немає. ОСОБА_3 сечу не здавав, його про це ніхто не просив, чия сеча досліджувалася за допомогою тест - смужок ОСОБА_3 не відомо. ОСОБА_3 під час огляду жодного свого підпису не ставив. В його присутності в лікарні ніяка сеча не пакувалася. Вважаємо досліджувалася не сеча ОСОБА_3, а іншої особи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника Александрова Д.О., який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об'єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 100840 від 23.03.2018 року,

висновком лікаря нарколога № 002829 від 28.03.2018 року, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Порушень вимог ст. 266 КУпАП щодо порядку проведення огляду при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 - адвоката Александрова Д.О. про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі є безпідставними та не підтверджені належними доказами та не спростовують висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, безпідставними та не підтверджені належними доказами посилання захисника в доповненнях до апеляційної скарги на те, що у лікарні «Соціотерапія» досліджувалася не сеча ОСОБА_3, а іншої особи, оскільки у ОСОБА_3 не відбирались зразки біологічного середовища (сечі), чия сеча досліджувалася за допомогою тест-смужок ОСОБА_3 не відомо, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами, наданими КМНКЛ «Соціотерапія» (а.с. 17-26), та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського про проходження ОСОБА_3 медичного огляду в КМНКЛ «Соціотерапія».

Такі доводи суд розцінює як намагання уникнути відповідальності ОСОБА_3 за вчинене адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції, врахувавши положення ст. ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_3 стягнення, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування та закриття провадження у справі апеляційним переглядом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва