АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., за участі:

особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_2

захисника ? Сухомлинової Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в міста Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 18.05.2018, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, притягнуто його до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного адміністративного правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Не погоджуючись з прийняти рішенням суду особа, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 18.05.2018скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_2 посилається на те, що він транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння не керував, а перебував у хворобливому стані, повертаюсь додому після роботи. Вжив ліки у зв'язку з нежитем та біллю у горлі, які не містять застережень щодо заборони керування транспортними засобами. Наголошує, що поліцейський не зазначив які саме ознаки наркотичного сп'яніння були виявлені, не роз'яснив права і не прийняв до уваги пояснення водія. У лікаря-нарколога апелянт просив провести повторний огляд, однак йому було відмовлено. Також було відмовлено і в наданні сертифікатів щодо приладів, за допомогою яких здійснювався огляд для підтвердження справності їх роботи. Крім того ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі зауважує на тому, що згідно акту огляду огляд був проведений 01.05.2018 о 04.10 год., тобто більше ніж через дві години після його зупинки, в той час як сам медичний висновок був складений та виданий лише через 4 дні після проведення огляду, а саме 05.05.2018, що на переконання апелянта дає сумніви щодо достовірності його результатів. Окремо ОСОБА_2 зазначає про порушення його права на захист у зв'язку з відмовою у відкладенні справи судом для залучення захисника.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 01.05.2018, того ж дня о 02:02 год., водій ОСОБА_2 керував по вул. Стеценка, 11 в м. Києві, автомобілем «Renault», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння (в стані наркотичного сп'яніння). Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога в Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія», в зв'язку з чим порушив п.2.9 (а) ПДР України, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_2 та його захисника ? адвоката Сухомлинової Н.І., які підтримали існуючу апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, заслухавши пояснення учасників та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає апеляційні вимоги такими, які не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Приписами п.2.9. (а) ПДР України встановлено заборону водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Між тим, згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_2 вимог п.2.9. (а) ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №174730 від 01.05.2018 (а.с 1), висновком результатів медичного огляду від 05.05.2018 (а.с 2), відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с. 3), копією акту медичного огляду від 01.05.2018 (а.с. 20), які в своїй сукупності підтверджують, що ОСОБА_2 01.05.2018 по вул. Стеценка, 11 в м. Києві керував автомобілем «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп?яніння.

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, з огляду на що суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Натомість, доводи апеляційної скарги щодо невідповідності критерію допустимості такого доказу, як висновок результатів медичного огляду через те, що він датований 05.05.2018, суд не приймає до уваги, оскільки в його змісті вказано, що висновок заповнено на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду, який проведено 01.05.2018 о 04:10 год., тобто в день зупинки працівниками поліції водія ОСОБА_2

В той же час, згідно положень п.9 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 №1452/73, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Викладене доводить безпідставність доводів захисника Сухомлинової Н.І., що огляд ОСОБА_2 було проведено з порушенням порядку, який визначений законом, так як на її переконання огляд повинен проводитись протягом двох годин з часу виявлення ознак сп?яніння.

Крім того, суд зважає, що згідно наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_2, перебуваючи у кабінеті лікаря-нарколога за участі інспектора поліції, погодився на проведення огляду на стан наркотичного сп?янніня і після роз?яснення лікарем порядку проходження огляду, будь-яких заперечень не висував. З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не погодився з результатами огляду у лікаря нарколога і просив провести повторний огляд, не знаходять свого підтвердження, а отже не беруться судом до уваги.

Неспроможними є і посилання апеляційної скарги на те, що ОСОБА_2 було безпідставно відмовлено у наданні сертифікатів щодо приладів, за допомогою яких здійснювався огляд, поза як стан сп?яніння останнього визначався шляхом проведення лабораторних досліджень у відповідності до правил п.7 Розділу ІІІ Інструкції від 09.11.2015 №1452/73.

Такими, що спростовуються існуючими по справі доказами є і твердження апеляційної скарги в частині ігнорування поліцейським пояснень водія, оскільки згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 власноруч засвідчив своїм підписом, що пояснення надасть у суді.

Щодо посилань в апеляційній скарзі на те, що в ході розгляду даної справи в суді першої інстанції було порушено право на захист ОСОБА_2, то зазначене апеляційний суд вважає надуманим, виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, де місцевим судом надано обґрунтування рішення про відмову у задоволенні клопотань ОСОБА_2 про відкладення слухання справи та про направлення справи до іншого районного суду міста Києва, з чим також погоджується і апеляційний суд.

З-поміж іншого суд звертає увагу на тому, що виявлені ознаки наркотичного сп?яніння зазначені в акті огляду від 01.05.2018, у зв?язку з чим доводи апеляційної в цій частині також не знаходять свого підтвердження.

Доводи захисника СухомлиновоїН.І. в частині, що стосується невідповідності часу заповнення протоколу про адміністративне правопорушення часу проведення огляду ОСОБА_2 на стан наркотичного сп?янніня, суд вважає об?єктивними, однак такими, які не тягнуть за собою визнання протоколу недопустимим доказом.

За таких обставин, враховуючи, що апеляційні доводи в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, суддя апеляційного суду не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 18.05.2018 та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, як того просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 22.12.2017, якою ОСОБА_4 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено штраф у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 01 (один) рік, ? залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 33/796/1941/2018

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Волошин В.О.

Суддя в апеляційній інстанції - ІгнатовР.М.