Справа № 266/6580/18
Провадження№ 3/266/1934/18

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2018 року м. Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ОСОБА_2, 04.11.2018 року, о 06 год. 35 хвил., керуючи автомобілем ВАЗ, з номерним знаком АН 6931 ІС, по проспекту Карпова, 2 в м. Маріуполі, з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння очей, запах алкоголю із ротової порожнини). Від проходження медичного огляду на визначення стану спяніння та продуття приладу "Драгер" відмовився у присутності двох свідків, тобто порушив п. 2.5 ПДР України.
ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, із будь-якими заявами, клопотаннями на адресу суду про відкладення розгляду справи не звертався.
Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, 28.11.2018 року, вважаючи причини неявки особи до суду неповажними та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_2 на підставі наявних матеріалів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення БД № 011598 від 04.11.2018 року, ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на визначення стану спяніння та продуття приладу "Драгер" відмовився у присутності двох свідків.

З пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід, що обидва були запрошені працівниками поліції у якості свідків, де у їхній присутності водій ОСОБА_2 відмовився від продуття алкотесту "Драгер" та проходження медичного огляду на предмет вживання алкоголю.

Таким чином, вищенаведеними доказами, які не містять сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, підтверджується факт відмови від проходження медичного огляду на визначення стану спяніння та продуття приладу "Драгер" відмовився у присутності двох свідків, що є порушенням п. 2.5 ПДР України, а як наслідок утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі "О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

З доданої до матеріалів справи довідки слід, що посвідчення водія ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 серії ЯНА № 503285 вилучалось МРЕВ м. Маріуполь.

Таким чином, визначаючи міру адміністративного стягнення, яку необхідно призначити правопорушнику, суд виходить із того, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є умисно вчиненим правопорушенням, оскільки відмовляючись від проходження медичного огляду на визначення стану спяніння та продуття відповідного приладу на місці, водій повинен усвідомлювати, що порушує Правила дорожнього руху України, тому суд вважає доцільним призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23,40-1,130,221,251,252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (отримувач: Донецьке УК/Дон.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 38033949, банк отримувача (ГУДСКУ) Казначейство України (ел.адм.податків), код банку (МФО ГУДКСУ) 899998, номер рахунку 5001, код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір на користь держави у розмірі 352,40 гривень (отримувач коштів: Маріуп. УК/Приморський р-н/22030101 (Приморський районний суд м. Маріуполя), код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача МФО: 899998, рахунок отримувача 5055, код класифікації доходів бюджету: 22030101).

Строк предявлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Д`яченко Д. О.