Єдиний унікальний номер 725/6708/18
Номер провадження 3/725/4182/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2018 року.Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Вольська-Тонієвич О.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КпАП України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №055996 від 08.12.2018 року, ОСОБА_1 08 грудня 2018 року о 01:30 год., керував транспортним засобом марки «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.Руській, 219Е в м.Чернівці, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, однак в установленому законом порядку від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків.

Таким чином, на думку працівників поліції, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КпАП України.

Під час розгляду даної адміністративної справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що у вказаний у протоколі час та місці він керував транспортним засобом «Renault Logan», однак ні того дня, ні напередодні, алкогольних напоїв він не вживав, на підтвердження чого надав висновок лікаря Глибоцької центральної районної комунальної лікарні. Вважає, що протокол на нього складено безпідставно, у зв'язку із чим, просив провадження у справі закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши письмові докази у справі, проходжу до висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв'язку із чим, провадження у справі відносно нього підлягає закриттю, виходячи з наступного:

Так, відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Судом встановлено, що працівниками поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за керування ним 08 грудня 2018 року о 01:30 год. транспортним засобом марки «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, однак в установленому законом порядку від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків.

Разом з тим, наведені у протоколі обставини щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння, не знайшли свого підтвердження, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував щодо його медичного огляду на стан сп'яніння, у зв'язку із чим, він добровільно прибув до КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер». Однак лікар-нарколог відмовився зробити аналіз сечі чи крові на наявність алкоголю та склав довідку про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, оскільки він (ОСОБА_1) не виконав інструкції щодо дослідження видихуваного повітря на приладі «Алкотест 6820».

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп'яніння та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, Міністерством охорони здоров'я України від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділ І Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я (пункт 12 розділ ІІ Інструкції).

Разом з тим, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (пункт 7 Розділ І Інструкції).

Також, згідно ч. 2 п.п. 5, 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння і проведення такого огляду, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України 17.12.2008 року № 1103 та є чинним, підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності; водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я; поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав; у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Виходячи з наведеного вище, у випадку незгоди особи з результатом технічного засобу, лікар у закладі охорони здоров'я має здійснити її огляд на стан сп'яніння, із застосуванням відповідної методики та рекомендацій.

Проте, незважаючи на те, що прилад «Алкотест 6820» не підтвердив перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння та останній наполягав на здійсненні аналізу сечі та крові на вміст алкоголю, лікар склав довідку про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.

На спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин ОСОБА_1 надав висновок Глибоцької центральної районної комунальної лікарні щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння…» від 08 грудня 2018 року, а також акт судово-медичного дослідження №1656 від 12 грудня 2018 року, виконаного на підставі забору крові у ОСОБА_1 о 04:45год. 08.12.2018р., згідно яких у нього, станом на 08.12.2018р. ознак сп'яніння не виявлено.

При цьому, працівниками поліції не долучено до матеріалів справи належних доказів, які б спростовували доводи та докази надані ОСОБА_1, в тому числі і відеозапис з нагрудної відеокамери відеореєстратора щодо вчинення ним вказаного вище адміністративного правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 цього ж Кодексу визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положення ст.62 ч.3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов'язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого «Рішення ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

За таких обставин, керуючись ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суд тлумачить на його користь, у зв'язку із чим приходить до висновку про відсутність у його діях складу вказаного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що провадження відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП підлягає закриттю, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9,33,124,247,283-285,294 КпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити, у зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України.

Вилучене посвідчення водія повернути ОСОБА_1.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб з дня винесення постанови до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич