Номер провадження: 33/785/139/18
Номер справи місцевого суду: 496/3770/17
Головуючий у першій інстанції Драніков С. М.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі головуючого Копіци О.В., секретаря судового засідання Головченко Ю.Л., за участю захисника особи, стосовно якої провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито, - адвоката Осадчої Н.В., потерпілого ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 12.12.2017 року, стосовно:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого проживаючого по АДРЕСА_1,

- про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду першої інстанції провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_4 закрито у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до змісту мотивувальної частини постанови суду, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №367921від 23.10.2017 року випливає, що 26.02.2017 року о 20 год. 30 хв. на вул. Леніна, 4 в с. Черевичне, ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Мазда 323» д/з НОМЕР_1, порушивши вимоги п.п. 10.1 та 11.3 ПДР України, при зміні напрямку руху не переконався в тому, що це буде безпечно, виїхав на зустрічну смугу для руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з а/м «Тойота», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_3 зазначив, що не погоджується з постановою суду першої інстанції з таких підстав:

1) суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, оскільки не повністю дослідив обставини справи та неправильно оцінив докази, зокрема схему місця ДТП, адже на ній неправильно зазначено місце зіткнення транспортних засобів, яке відбулося точно посередині дороги. Суд не отримав пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були свідками дорожньо-транспортної пригоди;

2) суд першої інстанції помилково не врахував висновок експертного дослідження ОНДЕКЦ від 09.10.2017 року, відповідно до якого, ОСОБА_4 не виконав вимоги п.п. 10.1, 11.3 ПДР та мав технічну можливість уникнути зіткнення транспортних засобів, посилаючись на те, що вихідними даними для його проведення були лише його пояснення, без урахування версії події ОСОБА_4 При цьому суд першої інстанції належним чином не врахував, що під час ДТП ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп'яніння, що виключає можливість усвідомлення ним своїх дій у достатньому обсязі, тому експерт цілком правомірно не врахував його пояснення, дані у стані алкогольного сп'яніння.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В судові засідання, призначені на 12.01.2018 року та на 02.02.2018 року ОСОБА_4 не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

При цьому, захисник Осадча Н.В. в судовому засіданні, яке відбулось 12.01.2018 року заперечувала проти апеляційної скарги та просила залишити рішення суду 1-ої інстанції без змін. Згодом, у судове засідання, призначене на 02.02.2018 року захисник Осадча Н.В. не з'явилась, причини неявки не повідомила, про місце та час судового засідання була повідомлена належним чином, у зв'язку з чим апеляційний суд вважає можливим продовжити розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, повторно дослідивши докази у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновків про таке.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Мотивуючи свій висновок про невинуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя суду першої інстанції у постанові послався на наступні обставини:

- зі схеми місця ДТП видно, що зіткнення автомобілів сталося ближче до правого, відносно напрямку руху автомобіля «Мазда 323» краю дороги, а в комплексі з поясненнями свідків, судом встановлено, що місце зіткнення автомобілів знаходиться на зустрічній для автомобілю «Тойота Хайлендер» смузі руху.

- надаючи оцінку експертному дослідженню експерта ОНДІСЕ від 13.05.2017 року, який дійшов висновку, що визначити технічну спроможність пояснень двох водіїв про обставини ДТП експертним шляхом неможливо та висновку експерта ОНДЕКЦ від 09.10.2017 року про те, що ОСОБА_4, дотриманням вимог п.п. 10.1 та 11.3 ПДР України, мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «Тойота Хайлендер», суд першої інстанції визнав, що вихідними даними для проведення експертного дослідження ОНДІСЕ слугували суперечливі пояснення обох водіїв, а вихідними даними для проведення експертного дослідження ОНДЕКЦ були пояснення лише водія ОСОБА_3, без врахування версії ОСОБА_4

- суд першої інстанції врахував факт перебування ОСОБА_4, на час ДТП, у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується постановою Біляївського районного суду Одеської області, але не встановив наявність причинного зв'язку між вказаним порушенням Правил дорожнього руху та ДТП.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як видно з мотивувальної частини постанови, суд першої інстанції виконав приписи ст. 280 КУпАП, адже висновки суду ґрунтуються на повному, всебічному до об'єктивному дослідженні обставин справи.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції були повторно досліджені письмові докази у справі.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №367921 від 23.10.2017 року (а.с. 3), зазначено, що 26.02.2017 року о 20 год. 30 хв., на вул. Леніна, 4 в с. Черевичне, ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Мазда 323» д/з НОМЕР_1, порушивши вимоги п.п. 10.1 та 11.3 ПДР України, при зміні напрямку руху не переконався в тому, що це буде безпечно, виїхав на зустрічну смугу для руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з а/м «Тойота».

Зі схеми місця ДТП (а.с. 6), яка підписана учасниками ДТП без застережень, видно, що автомобілі під керуванням ОСОБА_4 та ОСОБА_3 рухались назустріч один одному по дорозі з двостороннім рухом, шириною 5,2 м.

На схемі також відображено напрямок руху автомобілів та місце їх зіткнення, яке знаходиться на відстані 1,3 м від правого узбіччя за напрямком руху автомобілю «Мазда 323» під керуванням ОСОБА_4

При цьому, під час розгляду справи встановлено, що у зазначеному на схемі місці, водій ОСОБА_3 здійснював поворот ліворуч, з перетинанням умовної зустрічної смуги.

Отже, з урахуванням ширини проїзної частини дороги та розташування місця зіткнення, можна дійти висновку, що зіткнення транспортних засобів сталося на умовній смузі для руху автомобілю «Мазда 323».

Відповідно до положень п. 10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.4 зазначених Правил передбачено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Правовий аналіз обставин ДТП та наведених вище норм Правил дорожнього руху, показав, що у даній дорожній ситуації, водій ОСОБА_3, маючи намір повернути ліворуч, повинен був виконати приписи п. 10.1 та п. 10.4 Правил дорожнього руху і дати дорогу зустрічному транспортному засобу - автомобілю «Мазда 323» під керуванням водія ОСОБА_4

Отже, під час апеляційного розгляду встановлено, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 є необґрунтованими з таких підстав.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 не наполягав на допиті свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки вони не були очевидцями дорожньо-транспортної пригоди, а лише були присутніми під час медичного огляду ОСОБА_4 на стан алкогольного сп'яніння.

Довід ОСОБА_3 про те, що схема місця ДТП є суперечливою, адже на ній неправильно зазначено місце зіткнення транспортних засобів, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки заміри були проведені у присутності обох водіїв, і ОСОБА_3 не висловив жодних зауважень. Окрім того, схематичне розташування автомобілю «Тойота» на схемі місця ДТП, не впливає на її правильність, оскільки метричні параметри, зазначені на ній, відповідають дійсності.

Апеляційний суд, також не приймає довід потерпілого ОСОБА_3, про те, що причиною ДТП було керування автомобілем ОСОБА_4 у стані алкогольного сп'яніння, оскільки за вказане правопорушення останній був притягнутий до адміністративної відповідальності та зазначена обставина не є вказує на порушенням п.п. 10.1 та 11.3 ПДР України.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, неправильно встановила фактичні обставини справи, оскільки з досліджених у справі доказів, очевидно випливає, що, повертаючи ліворуч, водій ОСОБА_3 зобов'язаний був дати дорогу автомобілю, що рухався у зустрічному напрямку.

Пунктами 1.3., 1.4. Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Отже, відповідно до встановлених обставин справи та зазначених вище приписів Правил дорожнього руху, суд апеляційної інстанції вважає, що водій ОСОБА_4 не порушував вимоги, як це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, пунктів 10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху.

Розглядаючи справу, суддя суду першої інстанції забезпечив повноту, всебічність і об'єктивність судового розгляду та дійшов висновку, який відповідає фактичним обставинам справи та приписам Правил дорожнього руху, тому судове рішення є обґрунтованим, законним і справедливим.

У відповідності до п.1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Оскільки під час апеляційного розгляду встановлено, що у діях водія ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанова суду першої інстанції - немає.

Керуючись ст.ст. 7, 280, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 12.12.2017 року, стосовно ОСОБА_4 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області Копіца О.В.