Справа№464/6429/18
пр.№ 3/464/2727/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2018 Суддя Сихівського районного суду м.Львова Чорна С.З., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН-,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 400014 від 06.11.2018 ОСОБА_1 06.11.2018 о 01 год. 50 хв. у місті Львові по вул. Запорізькій, 6, керував транспортним засобом скутером "Сузукі Верде", шасі СА 1 МА 11551, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9а ПДР України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, вказав, що не погоджувався з показами алкотестера, повідомляв поліцейським про необхідність проведення огляду в медзакладі, однак таке було проігноровано. Просить закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оглянувши відеозапис події, яка мала місце 06.11.2018, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно положень КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.2.9.а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі "О'Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, ти самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов"язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документам.

В рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробок проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Суд встановив, що 06.11.2018 інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 склав протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 400014 про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою кваліфіковано дії правопорушника, передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2, ч.5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Огляд особи на стан алкогольного спяніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктами 1-7 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), встановлено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п.1); огляд на стан алкогольного сп"яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання (п.2); поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п.З); огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції (п.4); перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п.5); огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви (п.6); установлення стану алкогольного сп"яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п.7); результат огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначається в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (п.10).

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер спостереження інспекторів УПП вбачається, що ОСОБА_1 не погодився з показниками алкотесту Драгер.

Всупереч Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, інспектори УПП не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд в спеціальному медичному закладі.

У наявному в матеріалах справи акті огляду на стан алкогольного сп'яніння відсутній підпис ОСОБА_1, що також стверджує ту обставину, що особа не погодився з результатами Драгеру.

Оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо. Положення зазначених статей визначають систему процесуальних механізмів, які в сукупності з наведеними конституційними нормами унеможливлюють притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не вчиняла правопорушення.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, будучи незгідним з результатами приладу алкотестер, виявив бажання пройти огляд у медичному закладі, однак поліцейськими не було запропоновано пройти тест на виявлення стану алкогольного спяніння в медичному закладі, не було складено скерування про направлення особи на проходження огляду на стан сп'яніння. На переконання суду, огляд ОСОБА_1 на стан сп'яніння проведений з грубим порушенням встановленого порядку, є недійсним, а інших фактичних даних про те що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння не здобуто, тому приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити у відповідності до ст.247 КупАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст.7, 130, 247, 251, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Постанова судді у справі про адміністративне порушення може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Чорна С.З.