АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/515/18 Головуючий у І-й інстанції Єдаменко С.В.
Справа № 203/700/17-п Головуючий в ІІ інстанції Мазниця А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 дня народження, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваної постанови суду першої інстанції, 19 лютого 2018 року о 04 год. 15 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Херсонській, 26 в м. Дніпро, з явними ознаками наркотичного спяніння (зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, почервоніння обличчя), та, будучи зупиненим працівниками патрульної поліції, у присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан спяніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарз, ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження у справі закрити через відсутність у його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та винесеною в порушення вимог законодавства.

Вказує, що під час складання протоколу він неодноразово зазначав про необхідність скористатися правовою допомогою, проте дане право було порушено. Крім того вказує, що працівниками поліції було порушено вимоги "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість уваги", згідно якої огляд на стан сп'яніння повинен бути проведений в передбаченому законом порядку, та з дотриманням відповідних вимог та в певній послідовності, зокрема інспектором поліції йому не було запропоновано проїхати до закладу охорони здоров'я, а запропоновано пройти огляд за допомогою приладу «Драгер».

Зазначає, що працівниками поліції також було порушено порядок направлення водіїв для проведення огляду на стан сп'яніння, оскільки в якості понятого було залучено працівника поліції, а саме ОСОБА_2, який згідно відеозапису повідомив патрульних про даний факт.

Апелянт також акцентує увагу на тому, що в протоколі не зазначено, що він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, так само і відсутній його підпис, оскільки протокол складався без його участі, безпідставно зазначено і про відмову від надання ним пояснень.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено в порушення Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та порушено Інструкцію №1395, оскільки всупереч вимогам ст. 266 КУпАП його не було відсторонено від керування автомобілем.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, які підтверджуються належними та достатніми доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 19.02.2018 р. складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського; поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_2, які були залучені в якості понятих при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що в їх присутності саме водій ОСОБА_1 відмовився на вимогу працівників поліції пройти огляд у встановлено законом порядку для встановлення стану спяніння, розпискою ОСОБА_5, якому був переданий автомобіль Мерседес, д.н.з. НОМЕР_1, для доставки до місця стоянки.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яким водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності обєктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного спяніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд у медичному закладі охорони здоров'я.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Посилання апелянта на те, що працівниками поліції було порушено його право на захист і не надано йому захисника, судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки під час складання уповноваженою особою відносно правопорушника протоколу про адміністративне правопорушення законодавцем не передбачено як обов'язкової участі захисника, так і забезпечення ним правопорушника державою, оскільки згідно положенням КУпАП користування послугами захисника є особистим правом правопорушника, який здійснює його забезпечення самостійно.

Доводи апелянта щодо залучення працівником поліції в якості понятого під час складання протоколу свідка ОСОБА_2, який згідно його повідомленню є працівником поліції, що є недопустимим, судом апеляційної інстанції сприймаються як безпідставні, оскільки в матеріалах провадження відомості щодо перебування даного свідка на службі в поліції відсутні, зокрема у поясненнях останнього (а.с. 3) в графі місце роботи, посада, зазначено, що ОСОБА_2 тимчасово не працює. Крім того, обставини, засвідчені цим свідком, поза розумним сумнівом підтверджуються й іншими доказами, зокрема відеозаписом..

Що стосується доводів апелянта про відсутність у матеріалах провадження відомостей про факт керування ним автомобілем, то їх суд апеляційної інстанції вважає неспроможними, оскільки вони не мають підтвердження в матеріалах провадження та спростовуються тим, що останній під час складання протоколу відносно нього не зазначив про це та взагалі відмовився від надання будь - яких пояснень, що вбачається і з відеозапису.

Посилання апелянта на те, що йому не було запропоновано проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я, спростовуються змістом наявного в матеріалах справи відеозапису подій.

Всі інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки наявними доказами в матеріалах провадження не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги апелянта є неприйнятними.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2018 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.А. Мазниця