Справа № 212/7370/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, одруженого, не працюючого, мешкає за адресою Дніпропетровська область, Криворізький район, село Суворівка, вул. Мічуріна, б. 52,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення БР № 069825 від 10.11.2017року, ОСОБА_2 10.11.2017 року о 15:23 год. по вул. Десантна в Покровському районі м. Кривого Рогу керував транспортним засобом номерний знак НОМЕР_1, перебував в стані наркотичного сп'яніння про що свідчили наявні ознаки такого стану: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість, порушення координації рухів. Від огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності 2-х свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України і скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не визнав вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та пояснив, що у вказаний час він був тверезий, протокол при свідках не складався, вони його підписали вже після складання, огляд на стан спяніння поліцейські не проводили, свідки при цьому не залучались, направлення для проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі йому не надавалося, будь-які ознаки стану спяніння в нього були відсутні, тому вважав дії поліцейських незаконними і тому він відмовився від проходження медогляду на стан спяніння в медичному закладі, при цьому був присутній лише один свідок. Після складання протоколу автомобіль в нього поліцейські не вилучали і дозволили йому керувати автомобілем на якому він і поїхав з місця події.

В наданому до суду першому примірнику протоколу про адміністративне правопорушення в графі 2. зазначено, що до протоколу додаються рапорт, пояснення свідків та відео з бодікамери АЕ00005.

Проте в другому примірнику протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №069825 від 10.11.2017 року в графі 2 не зазначено, що до протоколу було додане відео з бодікамери АЕ00005, що на думку суду свідчить про те, що відомості про відеозапис з відеокамери був внесений поліцейськими вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення та видачі другого примірника протоколу ОСОБА_2, що є порушенням передбаченої законом процедури оформлення протоколів про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні був досліджений носій відеоінформації, на якому зафіксовані обставини складання адміністративного протоколу, який не може бути доказом провини ОСОБА_2, оскільки обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають відеозапису.

З зазначених відеозаписів встановлено, що відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи та подіям, зафіксованим на переглянутих в судовому засіданні відеозаписах (файли: «», «», «»), докази в наданому суду матеріалі про адміністративне правопорушення суперечать один одному, а також наявні в справі матеріали свідчать про те, що було порушене право на захист ОСОБА_3 та інші передбачені законодавством України права особи, стосовно якої проводиться розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення водію ОСОБА_2 були розяснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП проте згідно відеозапису ОСОБА_2 взагалі не були розяснені його права, передбачені ст. 19, 55, 60 та 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Також на відеозапису зафіксовано, що після підписання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 та свідками у першому примірнику зазначеного протоколу також відсутній запис про долучення до вказаного протоколу будь-яких відеозаписів. Наведе свідчить про фальсифікацію працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення, а саме внесення в графі 2 першого примірнику протоколу про адміністративне правопорушення БР №069825 від 10.11.2017року після надання другого примірника вказаного протоколу ОСОБА_2, запису «відео з бодікамери АЕ00005».

Не відповідає дійсності та обставина, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на перебування у стані наркотичного спяніння у присутності 2-х свідків. Згідно відеозапису вказана відмова відбулася у присутності лише одного свідка з тих підстав, що у ОСОБА_2 не було будь-яких ознак спяніння і на думку останнього поліцейські не мали права вимагати від нього проходження медичного огляду на стан спяніння. Акт огляду ОСОБА_2 на стан спяніння та направлення його для проходження огляду в матеріалах справи відсутні.

Крім того, згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 останні були запрошений поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення і водій ОСОБА_2 начебто відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «ДРАГЕР» та в лікаря-нарколога для визначення на стан спяніння.

Проте згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №069825 від 10.11.2017 року водію ОСОБА_2 не пропонувалося проходити медичний огляд за допомогою приладу «ДРАГЕР», при відмові ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння свідок ОСОБА_6М не була присутня. Також згідно відеозапису особу вказаного свідка поліцейські за документами не встановлювали.

Не зафіксовано на відеозапису і проведення огляду водія ОСОБА_2 на стан спяніння, оскільки на відеозапису не зафіксовано жодних дій поліцейський, направлених на проведення такого огляду. Зокрема на відеозапису не зафіксована процедура та будь-які дії, які б свідчили про перевірки реакції зіниць очей на світло та перевірки координації рухів водія ОСОБА_2 Навпаки, на відеозаписі зафіксовано, що водій ОСОБА_2 за власною ініціативою демонструє поліцейським свої руки, які не тремтять. Будь-якого іншого порушення координації рухів у водія ОСОБА_2 на відеозаписі не зафіксовано.

Також, згідно відеозапису співробітники патрульної поліції не проводили взагалі огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного чи наркотичного спяніння. Згідно відеозапису, на якому зафіксовано ОСОБА_2 у останнього звичайний колір обличчя, координація рухів не порушена. На відеозапису не зафіксовано, яким чином співробітники поліції перевіряли у ОСОБА_2 координацію рухів та реакцію очей на світло. Відповідно до відеозапису таких дій співробітники поліції взагалі не здійснювали.

На вимогу ОСОБА_2 співробітники поліції не змогли пояснити, яким чином та коли вони встановили, що зіниці його очей не реагують на світло. На питання ОСОБА_2 про те, в чому полягає порушення координації рухів, співробітник поліції надав відповідь, що у ОСОБА_2 начебто тремтіли руки, коли він доставав своє посвідчення водія. На заперечення проти цього ОСОБА_2 продемонстрував поліцейським свої руки, які не тремтіли.

Про те, що процедура встановлення ознак спяніння у водія ОСОБА_2 співробітниками поліції не проводилася, свідчить відсутність протоколу огляду ОСОБА_2 на стан спяніння в якому були б зафіксовані начебто виявлені поліцейськими ознаки такого спяніння.

Таким чином, у поліцейських не було законних підстав пропонувати ОСОБА_2 їхати до медичного закладу для проведення огляду на перебування у стані наркотичного спяніння.

Крім того, після складання протоку про адміністративне правопорушення поліцейські дозволили ОСОБА_2 керувати його транспортним засобом, про що повідомив суду в своїх поясненнях в судовому засіданні ОСОБА_2, та про що свідчить відсутність в матеріалах справи розписки про передання транспортного засобу іншій особі або протоколу тимчасового вилучення транспортного засобу.

Відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП може настати лише в разі керування транспортним засобом в стані спяніння або відмову при цьому пройти огляд на стан спяніння. Виходячи зі змісту відеозапису та матеріалів справи, відсутні докази того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, оскільки на відеозапису це не зафіксовано.

Поліцейські та свідки неодноразово викликалися в судове засідання але до суду не зявилися.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Частиною 6 ст. 55 Конституції України передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Саттею 60 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов'язаний виконувати явно злочинні розпорядження чи накази.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно вимог ст. 245 КупАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 2 ст. 254 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тобто кожен примірник протоколу про адміністративне правопорушення є оригіналом.

Статтею 3 ч. 1 ЗУ Про Національну поліцію (надалі за текстом Закон) визначено, що своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 року №1395 (надалі за текстом Інструкція) передбачено, що заповнення в письмовій формі протоколів про адміністративні правопорушення, постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, тимчасових дозволів здійснюється чорнилом (пастою) чорного або синього кольору. Записи здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, імя, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, імя, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами.

В протоколі прізвище, імя, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, імя, по батькові поліцейського записані прописними, а не друкованими літерами як того вимагає відповідна інструкція, а в імені ОСОБА_2 по батькові не зрозуміло яка літера записана в кінці.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті від 23.12.2005 року №14 звернута увага судів на те, що на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративний протокол у відношенні ОСОБА_2 та адміністративна справа оформлені з порушенням вимог наказу МВС України від 07.11.2015 № 1395 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, яким затверджена «Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі за текстом Інструкція).

Протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан спяніння у разі проведення огляду на стан спяніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Кожен примірник протоколу має силу оригіналу та ці примірники повинні бути тотожними щодо їх змісту, оскільки в разі внесення записів до одного з примірників протоколу після його складання, підписання та видачі це порушує право на захист та на справедливий суд, а отже є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, оскільки право на справедливий суд згідно практики ЕСПЛ включає в себе також дотримання принципів, вироблених у практиці, цього суду і на стадії досудового провадження у справі.

Згідно 4. Розділу VI Інструкції Поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу.

Також вказаним розділом не передбачено, що під час підготовки справи до розгляду поліцейські мають право долучати до справи будь-які нові докази, про які відсутні відомості в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того поліцейськими не були дотримані вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Пунктами 6 т а 7 розділу 1 вказаної Інструкції передбачено, що огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерського-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться у найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП. У разі встановлення стану спяніння, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду на стан спяніння за результатами огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану спяніння. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду його результатами, направляється на підставі направлення (додаток №1 Інструкції) поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом 2-х годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя, поліцейський в присутності 2-х свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналіз вищезазначених доказів та нормативно-правової бази свідчить про недопустимість доказів скоєного правопорушення, недоведеність вини водія ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, відсутністю події адміністративного правопорушення та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому справа у відношенні ОСОБА_2 повинна бути закрита.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 251, 283- 285 КпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

Суддя: О. Г. Пустовіт