Справа № 456/3479/18
Провадження № 3/456/1471/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2018 року суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , при секретарі Березіній Л.В., з участю прокурора Негрич Н.М., розглянувши матеріали про вчинення адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією, які надійшли від Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працює начальником Будинкоуправління № 1 м. Стрий КЕВ м. Львова, зареєстрованого та проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, будучи начальником БУ №1 м. Стрий КЕВ м. Львова, згідно наказу тимчасово виконуючого обов'язки начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова №180 від 01.11.2013 року, відповідно до підпункту «А» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб'єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», всупереч інтересам держави, при наявності суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність реального конфлікту інтересів, а саме: 31.01.2018 року, 28.02.2018 року, 30.03.2018 року, перебуваючи в адміністративній будівлі будинкоуправління № 1 (Львівська область, м. Стрий, вул. Підзамче, будинок №1Б) не повідомив у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів КЕВ м. Львова перед підписанням наказів №6 від 31.01.2018 року, №11 від 28.02.2018 року, №14 від 30.03.2018 року «Про встановлення доплат працівникам», зокрема ОСОБА_2 в розмірі 50%, яка є його донькою, порушивши вимоги статі 28 Закону України «Про запобігання корупції». Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_1, будучи начальником БУ №1 м. Стрий КЕВ м. Львова, згідно наказу тимчасово виконуючого обов'язки начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова № 180 від 01.11.2013 року, відповідно до підпункту «А» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб'єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», всупереч інтересам держави, не вживши заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, при наявності суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, вчиняв дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: 31.01.2018 року, 28.02.2018 року, 30.03.2018 року перебуваючи в адміністративній будівлі будинкоуправління № 1 (Львівська область, м. Стрий, вул. Підзамче, будинок №1Б), не вживши заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, при наявності суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, вчиняв дії в умовах реального конфлікту інтересів, що проявились у підписанні наказів №6 від 31.01.2018 року, №11 від 28.02.2018 року, №14 від 30.03.2018 року «Про встановлення доплат працівникам», зокрема ОСОБА_2 в розмірі 50%, яка є його донькою, порушивши вимоги статі 28 Закону України «Про запобігання корупції». Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31 серпня 2018 року адміністративні справи №456/3479/18, (провадження №3/456/1471/2018), №456/3481/18, (провадження №3/456/1473/2018), №456/3483/18, (провадження №3/456/1475/2018) відносно ОСОБА_1 про вчинення ним правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, обєднано в одне провадження, якому присвоїно №456/3479/18, провадження №3/456/1471/2018.

Постановою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31 серпня 2018 року адміністративні справи №456/3480/18, (провадження №3/456/1472/2018), №456/3482/18, (провадження №3/456/1474/2018), №456/3484/18, (провадження №3/456/1476/2018) відносно ОСОБА_1 про вчинення ним правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, обєднано в одне провадження, якому присвоїно №456/3480/18, провадження №3/456/1472/2018.

Постановою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 вересня 2018 року адміністративну справу №456/3479/18 (провадження №3/456/1471/2018) відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП обєднано з адміністративною справою №456/3480/18 (провадження №3/456/1472/2018) відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-7 КУпАП в одне провадження, справі присвоїно №456/3479/18 (провадження №3/456/1471/2018).

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у інкримінованих йому правопорушеннях не визнав та пояснив, що жодного реального конфлікту інтересів немає, оскільки його донька йому безпосередньо не підпорядкована. Просить суд звернути увагу, що питання наявності реального конфлікту інтересів було предметом судового розгляду у 2011-2012 р.р., і його вину судом встановлено не було, натомість суд прийшов до висновку, що він не є субєктом корупційних правопорушень. Вважає, що до його поноважень не належать організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а відтак, просить провадження закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В судовому засіданні 26.09.2018 р. ОСОБА_1 вину визнав частково, погодився, що не повідомив про конфлікт інтересів, однак заперечив вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, вважає, що не є субєктом вказаного правопорушення, а доплати, які він здійснив включається до заробітної плати, про що надав суду розрахунок фонду оплати праці на 2018 р. працівників БУ №1 м. Стрий. В судовому засіданні 28.09.2018 р. ОСОБА_1 вину у інкримінованих йому правопорушеннях визнав повністю та погодився, що не повідомив про конфлікт інтересів та діяв при підписанні наказів в умовах реального конфлікту інтересів.

Прокурор Негрич Н.М. просить суд визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень і призначити стягнення у вигляді мінімального штрафу в межах санкції частини 1 та частини 2 статті 172-7 КУпАП, застосувавши норми ст.36 КУпАП. Зазначив, що ОСОБА_1 є субєктом вказаних правопорушень, а відтак є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. Вказав, що ч.1 та ч.2 ст.172-7 КупАП є взаємоповязаними і оскільки ОСОБА_1 не повідомив про конфлікт інтересів, є всі підстави для притягнення його до відповідальності за ч.2 вказаної статті, оскільки останній діяв в умовах реального конфлікту інтересів.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, думку прокурора, показання свідка ОСОБА_3 та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП, виходячи з наступного.

При вирішенні питання про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, суд керується Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції», Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Суд враховує позицію ОСОБА_1 про визнання вини та наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, однак вважає, що доводи, викладені ОСОБА_1 під час розгляду справи слід дослідити в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Так, частиною 1 статті 172-7 КУпАП передбачено відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Разом з тим, для кваліфікації діяння за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП необхідним є встановлення наявного у особи реального конфлікту інтересів при вчиненні дій чи прийнятті рішень.

Згідно ч. 2 Примітки, у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Згідно з ч.1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1,2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, суд повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП повністю доведена зібраними у справі доказами, яким судом надано повну та ретельну оцінку з точки зору належності, достовірності та допустимості, зокрема:

-поясненнями в судовому засіданні ОСОБА_4 про те, що він дійсно не повідомив КЕВ м. Львова про конфлікт інтересів та підписання наказів про виплату доплат ОСОБА_2;

-протоколом старшого оперуповноваженого УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України ОСОБА_5 № 529 від 21.08.2018р.;

-протоколом старшого оперуповноваженого УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України ОСОБА_5 О.В.№ 531 від 21.08.2018р.;

-протоколом старшого оперуповноваженого УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України ОСОБА_5 О.В.№ 533 від 21.08.2018р;

-копією пояснень гр. ОСОБА_2 від 03.04.2018р., згідно яких остання підтвердила той факт, що працює в БУ №1 м. Стрий КЕВ м. Львова на посаді юрисконсульта, посаду начальника БУ №1 м. Стрий КЕВ м. Львова обіймає її батько ОСОБА_1;

-копією наказу №6 від 31.01.2018р. «Про встановлення доплат працівникам»;

-копією наказу №11 від 28.02.2018р. «Про встановлення доплат та надбавок до посадового окладу працівникам»;

-копією наказу №14 від 30.03.2018р. «Про встановлення доплат та надбавок до посадового окладу працівникам» ;

-копією витягу із наказу №180 від 01.11.2013р. «Про прийняття на постійну роботу»;

-копією наказу №32 від 01.09.2018р. «Про прийняття на роботу працівників»;

-копією наказу №46 від 22.11.2017р. «Про зміну прізвища юрисконсульту ОСОБА_6І.»;

-показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 заступника начальника міжрайонного відділу №5 (м. Стрий) УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НПУ про те, що протоколи на ОСОБА_1 складено правомірно, такі відповідають вимогам ст.256 КУпАП, ОСОБА_1 є субєктом вчинення адміністративних правопорушень, які йому інкримінують.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП повністю доведена зібраними у справі доказами, яким судом надано повну та ретельну оцінку з точки зору належності, достовірності та допустимості, зокрема:

-поясненнями в судовому засіданні ОСОБА_4 про те, що він дійсно діяв в умовах реального конфлікту інтересів при підписанні наказів про виплату доплат ОСОБА_2;

-протоколом старшого оперуповноваженого УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України ОСОБА_5 № 530 від 21.08.2018р.,

-протоколом старшого оперуповноваженого УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України ОСОБА_5 № 532 від 21.08.2018р.,

-протоколом старшого оперуповноваженого УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України ОСОБА_5 № 534 від 21.08.2018р.;

-копією пояснень гр. ОСОБА_2 від 03.04.2018р.;

-копією наказу №6 від 31.01.2018р. «Про встановлення доплат працівникам»;

-копією наказу №11 від 28.02.2018р. «Про встановлення доплат та надбавок до посадового окладу працівникам»;

-копією наказу №14 від 30.03.2018р. «Про встановлення доплат та надбавок до посадового окладу працівникам»;

-копією витягу із наказу №180 від 01.11.2013р. «Про прийняття на постійну роботу»;

-копією наказу №32 від 01.09.2018р. «Про прийняття на роботу працівників»;

-копією наказу №46 від 22.11.2017р. «Про зміну прізвища юрисконсульту ОСОБА_6І.»;

-показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 заступника начальника міжрайонного відділу №5 (м. Стрий) УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НПУ про те, що протоколи на ОСОБА_1 складено правомірно, такі відповідають вимогам ст.256 КУпАП, ОСОБА_1 є субєктом вчинення адміністративних правопорушень, які йому інкримінують.

Оцінюючи вказані докази з точки зору достовірності, допустимості та належності, суд вважає, що такі отримані у встановленому порядку та об'єктивно, в сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 в скоєні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

До вказаних висновків, зокрема, суд прийшов виходячи з наступного.

Згідно з диспозицією ч.1 ст. 172-7 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає у випадку неповідомлення особою, у встановлених законом випадках та порядку, про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Тобто, вимоги цього закону полягають в оприлюдненні невідомих чи можливо невідомих відомостей про конфлікт інтересів, який полягає в приватному інтересі особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень.

Отже для висновку про наявність в особи реального конфлікту інтересів та про прийняття нею рішення в умовах реального конфлікту інтересів необхідно встановити: 1) наявність в особи приватного інтересу; 2) наявність суперечності між приватним інтересом особи та її представницькими повноваженнями; 3) наявність впливу цієї суперечності на об'єктивність або неупередженість рішення; 4) наявність повноважень на прийняття рішення.

При цьому, має бути беззаперечно визначено, в чому саме полягає приватний інтерес конкретної особи, в чому саме проявляється суперечність між приватним інтересом та представницькими повноваженнями цієї особи та її вплив на прийняття рішення.

Згідно з диспозицією ч.2 ст.172-7 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає у випадку вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

При розгляді справ про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-7 КУпАП (вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів) суди мають враховувати необхідність наявності фактів, встановлення яких має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові суду: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на обєктивність або неупередженість рішення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на час скоєння адміністративних правопорушень працював, і на даний час працює начальником БУ №1 м. Стрий, що стверджується копією наказу тимчасово виконуючого обовязки начальника КЕВ м. Львова №180 від 01.11.2013 р. Одночасно в судовому засіданні встановлено, що згідно наказу №32 від 01.09.2017 р. донька ОСОБА_1 ОСОБА_6 з 01.09.2017 р. прийнята на посаду юрисконсульта БУ №1 м. Стрий.

Окрім цього, в судовому засіданні встановлено, що у ОСОБА_1 був наявним приватний інтерес, цей інтерес суперечив його представницьким повноваженням, оскільки він, знаючи що в БУ №1 м. Стрий, керівником якого він є, працює його донька ОСОБА_2, не повідомив у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів КЕВ м. Львова перед підписанням наказів №6 від 31.01.2018 року, №11 від 28.02.2018 року, №14 від 30.03.2018 року «Про встановлення доплат працівникам», зокрема ОСОБА_2 в розмірі 50%, яка є його донькою, порушивши вимоги статі 28 Закону України «Про запобігання корупції». Вказаний приватний інтерес впливав на об'єктивність та неупередженість прийняття рішення про виплату доплати доньці. Судом встановлено наявність повноважень на прийняття вказаних рішень.

Суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що він не є субєктом адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, виходячи з наступного.

За змістом підпункту А пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, є в тому числі, серед інших, зазначених у ньому, посадова особа юридичної особи публічного права, яка не зазначена у пункті 1 частини першої цієї статті.

Згідно з ч.2 ст.81 ЦК України юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Як вбачається з п.1 Положення Будинкоуправління №1 м. Стрий КЕВ м. Львова Міністерства оборони України, затвердженого ТВО Начальник КЕВ м. Львова 29.11.2017 р., Будинкоуправління №1 м. Стрий КЕВ м. Львова Міністерства оборони України є державною госпрозрахунковою установою Міністерства оборони України, заснованою на державній власності.

Крім цього, слід також звернути увагу, що за змістом закону для визначення статусу посадової особи юридичної особи публічного права слід врахувати наступне: головним критерієм віднесення особи до кола посадових осіб є наявність в неї організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 26.04.2002 р. «Про судову практику у справах про хабарництво» організаційно-розпорядчі обов'язки це обов'язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо). Адміністративно-господарські обов'язки - це обов'язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальних, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

З п.7.3 Положення Будинкоуправління №1 м. Стрий КЕВ м. Львова Міністерства оборони України, затвердженого ТВО Начальник КЕВ м. Львова 29.11.2017 р., вбачається, що начальник установи наділений наступними повноваженнями: вирішує питання діяльності установи, у межах своїх повноважень видає накази та розпорядження, обовязкові для виконання всіма працівниками та підрозділами установи; є розпорядником коштів установи; укладає, змінює та припиняє угоди, договори та інші правочини, видає доручення; приймає на роботу та звільняє з роботи працівників установи; здійснює інші необхідні дії.

Згідно Посадової Інструкції начальника Будинкоуправління №1 м. Стрий КЕВ м. Львова ОСОБА_1, затвердженої Начальником КЕВ м. Львова 17.09.2014 р., начальник БУ №1 м. Стрий КЕВ м. Львова організовує роботу по збереженню та утриманню житлового фонду, відповідає за належне утримання елементів зовнішнього благоустрою, дотримання санітарно-технічних норм та правил пожежної безпеки; організовує роботу по профілактичному огляду житлового фонду; здійснює контроль за своєчасною підготовкою житлового фонду до роботи в зимовий період; контролює дотримання термінів укладення договорів найму, здійснює укладення вищевказаних договорів, видає накази; розробляє інструкції, проводить навчання робітників, здійснює допуск працівників до робіт з підвищеною небезпекою праці, забезпечує дотримання правил протипожежної безпеки.

З наведеного слідує, що ОСОБА_1 наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

Наведені докази в своїй сукупності вказують на те, що ОСОБА_1 є субєктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та відповідно він є субєктом адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, що фактично особа, що притягається до адміністративної відповідальності в суді не спростовував.

Додатково слід звернути увагу, що ОСОБА_1 в судовому засіданні частково визнав себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, а саме зазначив, що дійсно не повідомив КЕВ м. Львова про наявний у нього конфлікт інтересів. Наведене також стверджується листом ТОВ начальника КЕВ м. Львова Ю.А. Стрижнюк №3114 від 23.07.2018 р., адресованого Начальнику управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, згідно якого повідомлено, що начальник БУ №1 ОСОБА_1 не повідомляв КЕВ м. Львова про наявний у нього конфлікт інтересів з його дочкою ОСОБА_2

У звязку з неповідомленням ОСОБА_1 - КЕВ м. Львова про наявний у нього конфлікт інтересів, старшим оперуповноваженим УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України ОСОБА_5 правомірно складено протоколи за ч.2 ст.172-7 КУпАП про вчинення дій ОСОБА_1 в умовах реального конфлікту інтересів, що проявились у підписанні наказів №6 від 31.01.2018 року, №11 від 28.02.2018 року, №14 від 30.03.2018 року «Про встановлення доплат працівникам», зокрема ОСОБА_2 в розмірі 50%, яка є його донькою, порушивши вимоги статі 28 Закону України «Про запобігання корупції».

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, повязаних із корупцією доведена повністю і дії його за ч. 1 ст.172-7,ч.2 ст.172-7КУпАП кваліфіковані вірно.

Слід також звернути увагу і на той факт, що щодо ОСОБА_1 до Стрийського міськрайонного суду Львівської області скеровувався протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-9 КУпАП, і такий, в порядку ст.256 КУпАП, було повернуто на дооформлення. Наведене не слугує підставою вважати, що судом було встановлено відсутність такої складової правопорушення, як субєкт, оскільки справу не було закрито провадженням за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Що стосується розрахунку фонду оплати праці, наданого ОСОБА_1 під час судового засідання, то слід вказати, що за змістом Закону України «Про оплату праці», з огляду на функціональне призначення доплати є тим елементом тарифної системи, за допомогою якого компенсують суттєві відхилення від умов роботи, які визнаються нормальними й безпосередньо не враховуються в тарифних ставках і посадових окладах. Визначення переліку, розмірів доплат і надбавок та умов їх запровадження це виключне право підприємства, яке реалізується в ході переговорів між роботодавцем і профспілковим або іншим уповноваженим до представництва органом і закріплюється в колективному договорі. Водночас розміри доплат і надбавок не можуть бути меншими за передбачені законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП повністю доведена зібраними у справі доказами.

При вирішенні питання про строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне

Особа, яка уповноважена здійснювати провадження, отримує певні докази на підтвердження або спростування факту вчиненого правопорушення, здійснює їх перевірку, робить їм аналіз і за наявністю переконання про вчинення корупційного правопорушення, особою, яка є субєктом його вчинення, складає відповідний протокол.

З огляду на це, суд вважає, що строки притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП слід рахувати з часу виявлення адміністративного правопорушення, тобто з 04.07.2018 р., тобто з часу, коли уповноважений для складання протоколу субєкт дізнався про вказані правопорушення, а відтак, суд вважає, що на момент винесення судового рішення не спливли строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачені ст.38 КУпАП.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При обранні стягнення, відповідно до ст.33 КУпАП враховується характер та ступінь суспільно небезпечності скоєного, обставини справи, ступінь вини правопорушника, дані про його особу.

Обставиною, яка помякшує відповідальність є визнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративних правопорушень та щире каяття, обставин, які б обтяжували відповідальність судом не встановлено.

Санкцією ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкцією ч. 2 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням того, що в судовому засіданні встановлено відсутність обставин, що обтяжують стягнення, враховуючи майновий стан правопорушника та думку прокурора, який просив накласти остаточне адміністративне стягнення з урахуванням ст. 36 КУпАП в розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, суд звертає увагу, що згідно правових приписів ст.36 КУпАП стягнення повинно бути накладено в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а відтак суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, та остаточне визначення стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у розмірі двіста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути 352,40 грн. судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 172-7, 283, 284, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП України, й накласти на нього стягнення:

- за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень,

- за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто у вигляді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 352 /триста пятдесят дві/ 40 грн.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_7