Справа № 450/2538/18 Провадження № 3/450/1127/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мельничук І. І., розглянувши справу про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2

за ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

05.07.2018 року о 19 год. 40 хв. в с. Руда, по вул. Добротвірська, 36, Камянка-Бузького району Львівської області водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, поїхавши в напрямку с. Гайок. Транспортний засіб AUDI A-6, д.н.з. НОМЕР_3 після чого було виявлено в с. Вислобоки на 2 км. автодороги К-17 Львів-Радехів-Луцьк 2 км., чим ОСОБА_1 порушив п. п. 12.1, 2.10 Правил дорожнього руху України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 081864 від 06.07.2018 року, ОСОБА_1 о 00 год.30 хв. 06.07.2018 року на автодорозі автосполучення К-17 Львів-Радехів-Луцьк на 2 км., керував автомобілем НОМЕР_4 в стані алкогольного спяніння. Стан алкогольного спяніння підтверджується актом медичного огляду та висновком № 82 виданим 06.07.2018 р. Камянко-Бузького центральною лікарнею, чим порушив вимоги п.2.9а Правил Дорожнього Руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 судове засідання зявився, визнав свою вину у вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124, ст. 122-4 КУпАП. В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, покликаючись на те, що проведення його огляду на стан алкогольного спяніння пройшло з порушенням вимог чинного законодавства, а тому його результати не можуть вважатися належними доказами у справі.

Проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши докази в їх сукупності, приходжу до висновку про те, що у діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна та склад адміністративного правопорушення, передбаченого 122-4 КУпАП, залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Вина правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, повністю доведена зібраними у справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 081863 від 06.07.2018 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 081865 від 06.07.2018 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3. ОСОБА_4, реєстрацією ЄО№ 3128 від 05.07.2018 року, особистими поясненнями правопорушника

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах наявних доказів, вислухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та ст. 122-4 КУпАП, а провадження у справі про адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 слід закрити виходячи з наступного.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимогами ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначають прізвища та адреси свідків, які підписують протокол.

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Відповідно до розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі Інструкція), ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан спяніння) та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п.6 Розділу I Інструкції, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерськогоакушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, відповідно до п.7 Розділу I Інструкції ,у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя). Таким чином підставами для проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного та іншого спяніння у закладі охорони здоровя є лише відмова останнього від огляду працівником поліції із використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні дані про проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, відповідним сертифікованим технічним засобом.

Як стверджує у своїх поясненнях особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, йому не було надано можливості пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, хоча він мав намір такий пройти.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.07.2018 року о 00.20 хв. ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння.

Однак ні у висновку, ні у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 081864 від 06.07.2018 року не зазначено жодних показників та значень проміле алкоголю в крові водія, а тому такі не можуть слугувати належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1, правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з п.8 Розділу II Інструкції, огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі направлення, форма якого надана в Додатку 1 Інструкції.

Звідси випливає, що проведенню огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоровя повинно було передувати, окрім наявності правових підстав для його проведення, також направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препараті, що знижують увагу та швидкість реакції, яке складається співробітниками поліції.

Водночас в матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, вказане направлення відсутнє, як і відсутній акт огляду на підставі якого було зроблено висновок щодо результатів медичного огляду № 82 від 06.07.2018 року, що ще раз підтверджує доводи про відсутність правових підстав для проведення огляду ОСОБА_1 у закладі охорони здоровя.

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують ї увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Інші докази про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП особами, уповноваженими на складання такого протоколу до матеріалів справи не долучено, зокрема запису з нагрудних камер працівників поліції, які проводили оформлення матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що висновок Камянко-Бузької ЦРЛ від 06.07.2018 року за № 82 не є доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості. Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов'язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов'язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

З огляду на викладе справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо одна особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разу може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи наведене, особу правопорушника, характер вчинених правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, вину у вчиненні яких правопорушник визнав, що є обставиною що помякшує покарання, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_5 слід накласти адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Керуючись ст..ст7,247,251,256,266, 283,284 КУпАП ,суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок гривень 00 копійок) гривень.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, 01.12.1977 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави 352,40 гривень судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня її винесення.

СуддяОСОБА_6