АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Чорний О.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, іншого учасника ДТП ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В :

15.07.2017 року приблизно о 20 год. 55 хв. ОСОБА_2, керуючи в стані алкогольного сп'яніння автомобілем НОМЕР_1, що належить ОСОБА_5, рухаючись біля буд. № 14/38 по вул. Боровій в м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння проводився за допомогою спеціального технічного засобу «Drager», результат якого становив 0,88 проміле.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну, та направити матеріали адміністративної справи на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Вважає, що суд першої інстанції не об'єктивно та поверхово розглянув справу, не надав належної оцінки обставинам справи, порушив його право на захист, так як розглянув справу за його відсутності, чим порушив вимоги ст. 268 КУпАП, позбавивши права надавати докази та висловлювати правову позицію. Зазначає, що суд наклав на нього надто суворе стягнення, не врахувавши положення ст. 33 КУпАП, оскільки він є пенсіонером, працює таксистом та даний вид заробітку є єдиним доходом.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2, який зазначив, що визнає себе винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, події відбувались так як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові, просив пом'якшити призначене судом покарання, думку ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали адміністративної справи, та зваживши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 р. № 1452/735, встановлення у правопорушника стану алкогольного чи іншого сп'яніння здійснюється на підставі його огляду, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

Як вбачається з представлених матеріалів адміністративної справи водій ОСОБА_2, 15.07.2017 року керуючи в стані алкогольного сп'яніння автомобілем НОМЕР_1, рухаючись біля буд. № 14/38 по вул. Боровій в м. Києві, в порушення вимог п.13.1 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Крім того, ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп'яніння, який проводився за допомогою спеціального технічного засобу «Drager», результат якого становив 0,88 проміле.

Також згідно п.5 вказаної вище Інструкції підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Вказаним обставинам, з урахуванням наявних в матеріалах справи письмових доказах, суддя районного суду дав об'єктивну та належну оцінку та обґрунтовано дійшов висновку про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Достовірність даних, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, схемі місця ДТП та правдивість письмових пояснень свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, перевірені в судовому засіданні апеляційного суду, а тому в даному випадку, суддя районного суду, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об'єктивно з'ясував обставини даної справи і з урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 не заперечував, що порушив правила дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів, проте просив не застосувати щодо нього такий суворий вид стягнення.

Разом з тим, положеннями ст. 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

Таким чином, перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння та порушення правил безпеки дорожнього руху призвело до зіткнення, тобто дії ОСОБА_2 безпосередньо знаходяться у прямому причинному зв'язку з подією даної пригоди та наслідками у виді технічних пошкоджень.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, є безпідставними і такими, що спростовуються оголошеними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, яким суд першої інстанції дав належну та об'єктивну оцінку, що також перевірено в суді апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, висновки районного суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та доведеність його вини являються правильними і такими, що підтверджуються достовірними доказами, а тому підстав для скасування постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва О.М. Чорний

Справа №33/796/81/2018

Категорія:ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції: Домарєв О.В.

Доповідач: Чорний О.М.