АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2018 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І., за участю: потерпілої ОСОБА_2 та її представника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу та клопотання потерпілої ОСОБА_2 про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2017 року, якою адміністративне провадження відносно:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, пенсіонерки, проживаючою за адресою: АДРЕСА_1;

- закрито у зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови від 21 листопада 2017 року адміністративне провадження відносно ОСОБА_4 закрито у зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд зазначив, що відповідно Узагальненого науково - консультативного висновку, наданого Науково-консультативною радою при Вищому адміністративному суді України, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється та закрив провадження, не досліджуючи матеріали адміністративної справи та не встановлюючи вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 14.07.2017 року близько 13 год. 50 хв. біля буд. № 7 по пр. Гагаріна ОСОБА_4 погрожувала фізичною розправою та висловлювалася нецензурною лайкою, чим здійснила дрібне хуліганство та вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та скасувати постанову, постановивши нову, якою визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та закрити провадження на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження ОСОБА_2 зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог ч.2 ст. 294 КУпАП розглянув справу про адміністративне правопорушення без правопорушниці та потерпілої, та не надіслав копії постанови потерпілій у зв'язку із її відсутністю у судовому засіданні, таким чином, потерпіла не була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи та не могла знати про ухвалене судом рішення.

Крім того, апелянт зазначає,що суд першої інстанції закриваючи провадження по справі у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, припустився помилки оскільки відповідно ст. 283 КУпАП не встановлював винність ОСОБА_4 відповідно до вказаних у протоколі фактичних обставин, тоді як посилання суду першої інстанції на висновок Науково - консультативної ради, що не являється законом, на думку апелянта, необґрунтоване.

Заслухавши доводи потерпілої, та її представника - адвоката ОСОБА_3 ,які просили поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду, визнати винною ОСОБА_4 за ст. 173 КУпАП та закрити провадження на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, допитавши свідків : ОСОБА_5 та ОСОБА_6, перевіривши доводи апеляційної скарги та наявні докази, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що судом першої інстанції, розглядався протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов'язковою( ст. 268 КУпАП), однак суд першої інстанції у порушенні вимог вказаної норми права, розглянув вказану справу за відсутністю особи , яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілої.

З матеріалів справи не убачається жодних даних про виклик сторін, що явно вказує на порушення прав вказаних осіб та ставить під сумнів судове рішення взагалі.

Враховуючи позицію потерпілої ОСОБА_2, яка зводиться до її відсутності в суді першої інстанції при розгляді справи та не направлення за її адресою постанови суду, яка повністю знайшла своє підтвердження у апеляційній інстанції, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя , апеляційна інстанція вважає необхідним визнати причини пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення поважними та поновити строк на оскарження постанови.

Перевіряючи законність та обгрунтованність постанови суду, слід зазначити, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу чому спростовує чи приймає даний доказ і які наводить докази, щодо наявності або відсутності адміністративного правопорушення.

Не можна погодитися з висновками суду першої інстанції, що оскільки сплили строки накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 38 КУпАП, суд не розглядаючи справу по суті закриває провадження, оскільки таке правозастосування порушує принцип презумпції невинуватості, оскільки закриття справи за спливом строку накладення адміністративного стягнення не є обставиною, яка вказує на невинуватість особи, тобто закриття справи у відповідності до вимог ст. 38, п.7 ст. 247 КУпАП можливе лише у тому випадку, якщо вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доведена судом. Якщо вина вказаної особи не доведена, суд в такому випадку повинен ухвалити рішення про закриття справи за відсутністю події та складу правопорушення.

Вищенаведене свідчить про помилковість висновків суду, тому постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд, враховуючи вимоги процесуального порядку розгляду справ в апеляційній інстанції, вважає можливим провести перевірку доказів по справі за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 була обізнана про знаходження справи на розгляді в апеляційному суді, про що свідчить наявна в матеріалах справи її заява, відповідно до якої вона була ознайомлена з матеріалами адміністративної справи в повному обсязі 04.01. 2018 року ( а.с. 30). Справа була призначена до розгляду на 11.01. 2018 року та ОСОБА_4 була належним чином повідомлена про місце, дату та час слухання справи, однак 09.01. 2018 року нею було подано заяву про розгляд справи за її відсутністю ( а.п. 39).

Враховуючи, що судом першої інстанції не було проведено перевірку доказів по справі та ОСОБА_4 не було допитано з метою встановлення істини по справі, апеляційним судом розгляд справи було відкладено на 29.01. 2018 року та визнано обов'язковим явку сторін по справі, про що було належним чином повідомлено ОСОБА_4 та судом було роз'яснено про застосування примусових заходів у випадку неявки до суду( а.с. 40, 43).

У зв'язку з неявкою ОСОБА_4 до суду та не повідомленням про причини неявки, 29.01.2018 року було ухвалено рішення про застосування приводу до апеляційного суду зазначеної особи та 30.01.2018 року на адресу ОСОБА_4 було направлено письмове роз'яснення судді про можливість застосування відповідних заходів адміністративного примусу у зв'язку з неявкою до суду на 09.02. 2018 року. Оскільки ОСОБА_4 09.02. 2018 року , будучи належним чином повідомленою про дату та час слухання справи за викликом не з'явилася та привід не було виконано працівниками поліції, судом розгляд справи було відкладено на 15.02. 2018 року з застосуванням заходів примусу- приводу та ОСОБА_4 було додатково повідомлено про виклик до суду, шляхом направлення СМС-повідомлення , яке ОСОБА_4 було отримано13.02. 2018 року особисто.

15.02. 2018 року ОСОБА_4 не було доставлено до суду приводом та за викликом суду вказана особа не з'явилася, що свідчить про ігнорування ОСОБА_4 викликів до суду та не бажання надавати пояснення з приводу притягнення її до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд вважає можливим розглядати справу за відсутністю ОСОБА_4, яка не бажає приймати участь у розгляді справи.

Розглядаючи адміністративну справу по суті, слід зазначити, що факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_4,підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, яке не тільки не спростовується, а навпаки підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які під присягою зазначають, що особисто бачили, як ОСОБА_4 погрожувала фізичною розправою та висловлювалася нецензурною лайкою відносно дітей та батьків ОСОБА_5 біля їх дому.

Покази свідків не викликають сумнівів, оскільки свідок ОСОБА_5 є батьком, який саме почувши крики своїх дітей вибіг на вулицю та безпосередньо був свідком погроз застосування насильства зі сторони ОСОБА_4, які супроводжувалися нецензурною лайкою. Вказані дії були безпідставними зі сторони ОСОБА_4, з якою раніш були нормальні сусідські відносини.

Свідок ОСОБА_6 не була зовсім знайома з сім'єю ОСОБА_5 та була свідком хуліганських дій зі сторони ОСОБА_4 відносно дітей ОСОБА_5, оскільки погрожувала їм розправою на вулиці, розмахувала ножицями та ображала нецензурною лайкою, на що ОСОБА_5 прохав припинити образи, що стало приводом для образи нецензурною лайкою і ОСОБА_5 Вказані свідчення не викликають сумніву та у суду не має підстав сумніватися у правдивості вказаних показів.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення, як доказ ніким не спростовувався, та він не суперечить поясненням потерпілої та свідків у апеляційному суді, тому є допустимим та належним доказом по справі.

Встановлені в апеляційній інстанції факти, свідчать про те, що 14.07.2017 року близько 13 год. 50 хв. біля буд. № 7 по пр. Гагаріна громадянка ОСОБА_4 погрожувала фізичною розправою та висловлювалася нецензурною лайкою, чим здійснила дрібне хуліганство та вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Вказані обставини встановлені на підставі сукупності доказів та вказують на наявність в діях ОСОБА_4 дрібного хуліганства, яке передбачено ст. 173 КУпАП, тому винуватість ОСОБА_4 доведена поза розумним сумнівом.

Враховуючи, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців із дня вчинення правопорушення (ч. 2 ст. 38 КУпАП ) та продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається.

Вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП, тоді як, сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, є гарантією всебічного, об'єктивного і повного з'ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

Якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення повинен дослідити всі обставини справи, встановити, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного правопорушення, чи належить особа до суб'єктів цього правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закрити провадження у справі.

Таким чином, враховуючи, що на день розгляду справи сплили строки накладення адміністративного стягнення, справа відносно ОСОБА_4 підлягає закриттю відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП , суддя ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2017 року, якою адміністративне провадження відносно ОСОБА_4 закрито, скасувати.

Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП адміністративну справу закрити, у зв'язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення(ч.2 ст. 38 КУпАП).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.І. Калініч