Справа № 199/30/18
ПОСТАНОВА

іменем України

14.03.2018 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Воробйов В.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм у ТОВ «Южспецтехтранс», складеного працівником поліції місцем проживання зазначена адреса: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с.Минівка, вул.Кірова, 30, у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

У відношенні ОСОБА_1 складено протокол серії БР №104740 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (далі протокол), в тому, що він, 18.12.2017 року о 23:40 годині в районі будинку №88 по вул.Любарського у м.Дніпрі (Амур-Нижньодніпровський район), керував автомобілем НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України.

Вважають що в діях ОСОБА_1 мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції.

Вислухавши показання ОСОБА_1 та дослідивши наявні докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у звязку з наступним.

Відповідно до ст.ст.245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав. Суду показав, що він 18.12.2017 року о 23:40 годині в районі будинку №88 по вул.Любарського у м.Дніпрі керував автомобілем НОМЕР_1 та зупинився на узбіччі з метою відповісти на телефонний дзвінок.

Позаду нього протягом декількох кілометрів рухався автомобіль патрульної поліції з увімкненими синіми проблисковими маячками, який без будь-яких вимог зупинити транспортний засіб також зупинився позаду транспортного засобу ОСОБА_1, а за патрульним автомобілем зупинилося авто БМВ, пасажири якого, в підсумку, стали свідками при складанні протоколу.

Після того, як ОСОБА_1 зупинився і вийшов з машини, до нього підійшли двоє співробітників патрульної поліції - лейтенант ОСОБА_2 та лейтенант ОСОБА_3 разом із майбутніми свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були пасажирами вказаної БМВ, та відразу, без будь-яких пояснень затребували предявити документи, що передбачені Правилами дорожнього руху, які необхідно мати водієві транспортного засобу.

Після пред'явлення ОСОБА_1 всіх необхідних документів, інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 повідомив, що останній, нібито, перебуває в стані алкогольного спяніння, оскільки в нього присутні всі ознаки, які характерні для такого стану та запропонував пройти тест на вміст алкоголю в крові за допомогою спеціального технічного засобу «Алкотест 6820 Драгер».

В свою чергу, ОСОБА_1 повідомив інспектору патрульної поліції про те, що не вживав алкогольних напоїв, а ознаки, що можуть бути характерними для стану спяніння, які нібито були виявлені інспектором поліції є не що інше, як характері ознаки його втоми, психологічного навантаження та недосипання в останні дні, оскільки ОСОБА_1 працює в ТОВ «ЮЖСПЕЦТЕХТРАНС» на посаді водія великовантажного транспортного засобу та з ранку цього ж дня мав йти на роботу де при заступленні на зміну кожен з водіїв проходить передрейсовий медичний огляд та дав свою згоду на проходження тесту на стан спяніння на місці, після чого, за невідомих обставин, інспектором поліції ОСОБА_2 було викликано ще два автомобілі патрульної поліції. Вищевказані свідки весь час залишалися біля інспекторів патрульної поліції до прибуття інших екіпажів патрульної поліції.

Після прибуття додаткових патрулів, ОСОБА_1 в присутності двох свідків, які прибули разом з першим патрульним автомобілем пройшов тест на стан спяніння за допомогою спеціального технічного засобу Драгер, який, в свою чергу, виявив вміст алкоголю в крові в розмірі 0,35%, що стало наслідком складання на мене протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Після складання вказаного протоколу, співробітники патрульної поліції запропонували ОСОБА_1 його підписати а в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» написати начебто випив пляшку пива та визнати свою провину, оскільки виявлений відсоток є несуттєвим та не потягне за собою позбавлення права на керування транспортним засобом. В протилежному випадку евакуюють його транспортний засіб на штрафний майданчик, що потягне великі фінансові витрати з його зберігання на ньому.

Відповідно до положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп'яніння. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Дослідженими матеріалами справи встановлено, а ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердив, що на місці зупинки транспортного засобу було складено протокол про адміністративне правопорушення, при цьому ніяких спроб зі сторони співробітників поліції відсторонити його від керування автомобілем не було. Тому виникають обґрунтовані сумніви щодо упередженості патрульного поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що випливає з непослідовних дій уповноваженої посадової особи, яка не відсторонила останнього від керування всупереч складеному відносно нього протоколу.

В світі цього, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в частині вчинення позапроцесуального впливу на нього, заслуговують на увагу, а в такому разі право на захист ОСОБА_1 буде порушено.

В результаті таких дій особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, була позбавлена можливості обирати спосіб своєї поведінки та вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами. Оскільки право на захист є основоположним принципом судочинства, суд вважає неможливим притягнення до адміністративної відповідальності в разі його порушення.

Крім цього матеріали справи про адміністративне правопорушення містять пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4, пояснення яких відібрані з грубим порушенням КУпАП, а саме: самі пояснення не містять відомостей про попередження свідків про кримінальну відповідальність; пояснення відібрані у свідка ОСОБА_4 не містять відомостей щодо якого документу встановлено її особу.

Також суд констатує факт, що відповідно до пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4, останні були запрошені лише для фіксування факту проходження ОСОБА_1 медичного огляду. Відомостей про те, що зазначені свідки бачили як останній керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або з явними його ознаками, матеріали справи не містять, у звязку з чим суд не може визнати вказані пояснення свідків як належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На запит суду надійшов відеозапис з нагрудних камер відео спостереження працівників поліції при складали вказаний протокол, однак доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП зазначений відеозапис не містить.

Крім того не може бути визнано як допустимий доказ роздруківка із результатами огляду проведеного з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest 6820», тест № 538 від 19.12.2017 року виходячи з наступного.

Згідно Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, встановлено, що за наявності ознак алкогольного сп'яніння поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

На даний час в Україні є чинним Перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, що затверджений Наказом МВС від 01.03.2010 р. № 33 та погоджений В.о. Головою Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, Головою Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Заступником Міністра охорони здоров'я України. Відповідно до зазначеного переліку передбачено, що спеціальними технічними засобами для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння являються: газоаналізатор «AlcoQuant 6020»; газоаналізатор «Alcotest 6510»; газоаналізатор «Alcotest 6810»; газоаналізатор «Alcotest 7410 Plus com»; прилад спеціалізований визначення концентрації парів етанолу в повітрі, що видихається, «Алконт 01». З цього випливає, що спеціальний технічний засіб «Alcotest 6820» не було дозволено у встановленому Законом порядку, а тому слід вважати, що огляд проведений з використанням приладу, який не входить до зазначеного Переліку, являється незаконним, а сукупність доказів отриманих за його допомогою недопустимою.

Крім того, в матеріалах даної адміністративної справи відносно ОСОБА_1 відсутні документи, що підтверджують належний стан технічного засобу «Alcotest 6820», зокрема співробітниками поліції не було долучено його сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. За таких обставин, зробити висновок, що огляд водія на стан сп'яніння було проведено сертифікованим приладом, який відповідно до закону пройшов необхідну повірку, суд не може виходячи з сукупності наявних доказів у справі.

Також суд звертає увагу на те, що роздруківка технічного засобу «Alcotest 6820», не містить номер та серію протоколу до якого його було складено, а сам текст якої не можливо розібрати, розпізнати сам прилад, за допомогою якого було безпосередньо проведено огляд та інші графи.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Л.Воробйов