Провадження № 33/772/591/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Бурденюк С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 р. м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області Бурденюк С.І., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2018 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно матеріалів справи, 28.05.2018 року о 10.05 год., водій ОСОБА_2 в м. Вінниці по вул. Ватутіна, керував транспортним засобом марки «Yamaha Mint », н/з АВАВ0649, з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в КП ВОНД «Соціотерапія» в присутності двох свідків.

Своїми навмисними діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2018 року та закриття провадження у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. А також у клопотанні, доданому до апеляційної скарги ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2018 року, посилаючись на те, що в день слухання він не отримав копії судового рішення, а про зміст дізнався лише 03.07.2018 року.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що він не відмовлявся пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки, та навіть просив працівників поліції, оскільки не мав бажання залишити свій скутер без нагляду та їхати до медичного закладу.

Заслухавши пояснення скаржника, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі в повному обсязі, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Матеріалами справи підтверджуються доводи ОСОБА_2 щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Справу було розглянуто судом першої інстанції у його присутність, проте в день оголошення рішення, скаржник не отримав копію постанови. Копію постанови він отримав 03.07.2018 року , про що свідчить розписка, наявна у матеріалах справи (а.с.№ 33).

Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно зі ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частина 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи і спростовується доказами повно та всебічно дослідженими під час апеляційного розгляду справи.

На порушення вимог цього Закону та вимог ст. 279, 280 КУпАП районний суд дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, не дослідивши належним чином докази по справі, хоча зобов'язаний був з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилученням речей і документів, а також іншими документами.

В судому засіданні апеляційної інстанції не було допитано свідків, працівників поліції, оскільки на виклики до суду вони повторно не зявились при умові, що ОСОБА_2 вину не визнав і зазначив ,що на місці події свідків не було.

Крім того, Апеляційним судом Вінницької області у судове засідання викликались свідки, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, проте вони не заявились з невідомих суду причин.

А також, Апеляційний суд бере до уваги, що судом першої інстанції не дано оцінки тому, що за наявності у ОСОБА_2 ознак алкогольного спяніння, працівники поліції не відсторонили його від керування автомобілем, що є обовязковою передумовою винуватості особи при такому виді правопорушення і створення загрози для оточуючих.

Таким чином, вищенаведені обставини свідчать про наявність істотних суперечностей в показаннях осіб, що були присутні при події та відомостями , вказаними у протоколі, прийнятими апеляційним судом заходами усунути зазначені суперечності та неузгодженості, які виникли при доведеності вини ОСОБА_2.- не виявилося можливим.

Тому твердження ОСОБА_2 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки, не спростовані достовірними, переконливими та беззаперечними доказами.

Відповідно до положень ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У звязку з наведеним апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова судді міського суду щодо нього скасуванню із закриттям провадження у справі у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись вимогами ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,ст.55 Конституції України

п о с т а н о в и в :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: