Номер провадження: 33/785/108/18
Номер справи місцевого суду: 511/2210/17
Головуючий у першій інстанції Іванова О.В.
Доповідач Потанін О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2018 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області: Потанін О.О.

при участі правопорушника: ОСОБА_2

розглянувши матеріали адміністративної справи за скаргою правопорушника ОСОБА_2 на постанову судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 04.12.2017 р., якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

В С Т А Н О В И В:

17.10.2017 року о 23 год. 30 хв., в м. Роздільна Одеської області по вул. Європейській, ОСОБА_2 керував автомобілем АЗЛК 2141201 д/з НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, хитка хода). Огляд на стан алкогольного сп'яніння відповідно до встановленого порядку проводився зі згоди водія із застосуванням приладу газоаналізатором «Алко Фор -307».

За даним фактом поліцейськими Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 в суді свою провину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що в цей день він не керував транспортним засобом, а перебував в якості пасажира. Стверджував, що він, разом зі своїм товаришем ОСОБА_4, який був за кермом належного йому автомобіля прибули в м. Роздільна, та зупинилися біля центральної лікарні. ОСОБА_4 пішов у своїх справах, а він, ОСОБА_2 залишився в автомобілі. Оскільки він разом з своїм іншим товаришем поводили себе не дуже тихо, а голосно висловлювалися, до них підійшли поліцейські та на їх запитання він підтвердив що дійсно вживав алкогольні напої. Співробітники поліції звинуватили його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, хоча він фактично був пасажиром та запропонували пройти медичне огляд на стан алкогольного сп'яніння, що він і зробив.

Особа, яка склала протокол, поліцейський СРПП старший сержант ОСОБА_5, заперечував твердження ОСОБА_2 та суду пояснив, що 17.10.2017р. він в групі з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 знаходились на службі біля Роздільнянської ЦРЛ, контролюючи порядок дорожнього руху. Того вечора автомобіль АЗЛК 2141201 д/з НОМЕР_1 рухався прямо на їх патрульний автомобіль. Побачивши, що водій не збирається зупинятися, йому прийшлось вибігти з патрульної машини та стукаючи по капоту зупиняти вказаний транспортний засіб, оскільки останній фактично їхав на їх машину. Після зупинки автомобіля, було встановлено, що там знаходився водій ОСОБА_9 та один пасажир. Обидва були в п'яному стані. На запитання ОСОБА_2 підтвердив, що вживав алкогольні напої, що в подальшому було і підтверджено результатами дослідження. Відносно ОСОБА_2 було складений протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а машина евакуатором була доставлена на штраф майданчик. Стверджував, що прізвище чоловіка який був рядом з ОСОБА_9, це точно не ОСОБА_4.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 суду пояснив, що 17.10.2017р. приблизно з 22 до 23 годин вечора він в групі разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 перебував на чергуванні в м. Роздільна Того вечора дільницею їх патрулювання був район Роздільнянської ЦРЛ. Він побачив, як автомобіль «Москвич» 2141 світлого кольору рухаючись без будь яких попереджуючих маневрів, зробив розворот та летіла прямо на них. Хтось з поліцейських почав зупиняти автомобіль «Москвич». З машини дуже важко вийшов водій та пасажир, вони були такі п'яні, що ледве трималися на ногах. На питання, що вони вживали, вони підтвердили що обох пили, при цьому водій та пасажир пройшли огляд на стан алкогольного сп'яніння без суперечок. Після чого в крові ОСОБА_2 було встановлено біля 1,9 % алкоголю. Машина була евакуйована до штраф майданчика. Підтвердив в судовому засіданні, що водієм вказаного транспортного засобу був ОСОБА_2, оскільки він його впізнає.

Допитаний в судовому засіданні начальник сектору СРПП ОСОБА_8 в якості свідка суду пояснив, 17.10.2017 року він знаходився на чергуванні в м. Роздільна в складі ОСОБА_5, ОСОБА_10 та інспектора ОСОБА_7. Автомобіль «Москвич» проїжджаючи парковку виїхав на бордюр. Інспектор ОСОБА_5. почав стукати по капоту машини та зупиняти її, щоб не допустити зіткнення. Зі сторони водія вийшов ОСОБА_2 та з ним вийшов його товариш, котрі обидва були у сильному стані сп'яніння. Товариш ОСОБА_2 дуже хамів працівникам поліції, але на це не зверталось уваги, обох було проведено на медобстеження після чого складено протоколи.

Допитаний свідок ОСОБА_11, який був присутній в якості свідка при зазначених подіях, суду пояснив, що він дійсно приїхав на місце події, бачив як на ОСОБА_2 складали протокол про те, що останній був в стані алкогольного сп'яніння, надалі автомобіль був транспортований на штраф майданчик.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснив, що 17.10.2017р. він також перебував на чергуванні в складі групи поліцейських та їх група чергувала по вул. Європейська напроти воріт Роздільнянської ЦРЛ. Разом з ним до складу групи входили - ОСОБА_5 та ОСОБА_10 Через деякий час вони побачили автомобіль «Москвич», який на них ледве не наїхав. Біля «Москвича» ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запропонували водію вийти з машини, надати документи та пройти медичне обстеження на стан алкогольного стану. В момент проходження огляду він залишався біля машини. Особу водія, який був за кермом встановили, це був ОСОБА_2 з ним в машині знаходився його товариш, який також був п'яний. В машині були відсутні задні сидіння, тому в неї більше ніхто їхати не міг. Стверджував, що коли машину забирав евакуатор, заблокований руль розблокував сам ОСОБА_2 своїми ключами, а його пояснення з приводу того, що ключі були у друга є неправдиві.

Дані обставини також підтверджуються відеозаписом долученим до матеріалів справи, згідно якого вбачається, що ОСОБА_2 самостійно своїми ключами знімає машину з сигналізації та розблокує кермо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12, суду пояснив, що 17.10.2017 року після повернення з роботи біля 21 години він взявши вудочки поїхав до свого друга ОСОБА_2 на водоймо половити рибу. Через деякий час до нього підійшла мати друга ОСОБА_2 та попросила відвезти ОСОБА_2 додому в м. Роздільна. Погодившись відвезти друга до м. Роздільна, він повинен був повернутися назад. Він сів за руль, ОСОБА_2 на сидіння пасажиру спереду, а його товариш сів позаду на запасне колесо, оскільки сидіння там не було. В м. Роздільна зупинившись біля бордюру Роздільнянської ЦРЛ, взявши ключі він вийшов до магазину за сигаретами. ОСОБА_2 та його товариш залишилися в машині. Через декілька хвилин він почув сигнал з машини, повернувшись побачив біля ОСОБА_2 та його товариша багато поліцейських, були якісь розборки. Не повертаючи ключі, не бажаючи скандалу, він до автомобілю не підійшов, а пішов додому сподіваючись на те, що якщо ОСОБА_2 потрібні будуть ключі він за ними прийде.

Крім вищенаведеного, також вина ОСОБА_2 у вчиненні даного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 043464 від 18.10.2017 року, згідно якого 17.10.2017 року о 23год. 30хв., в м. Роздільна Одеської області по вул. Європейській, ОСОБА_2 керував автомобілем АЗЛК 2141201 д/з НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, хитка хода). Огляд на стан алкогольного сп'яніння відповідно до встановленого порядку проводився зі згоди водія із застосуванням приладу газалізатором «Алко Фор -307»;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, які надали аналогічні пояснення, що у їх присутності водій ОСОБА_2, пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння в приміщенні ЦРЛ м. Роздільна. Наявність алкоголю в корові правопорушника виявлено 1,88%, що спричинило за цим складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП;

- результатами огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння, згідно якого результат - 1.88%.

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 17.10.2017р., згідно яких він підтвердив стан свого алкогольного сп'яніння, про керування транспортним засобом іншою особою нічого не зазначаючи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх учасників судового розгляду та свідків, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп'яніння встановлений:

- ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858 та затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року N 1452/735 (надалі Інструкція);

- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 року N 476, від 28 жовтня 2015 року N 888 (надалі Порядок);

Інструкція … визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Вказана інструкція чітко визначає процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським і оформлення його результатів.

Зазначений вище Порядок …. визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно п.5 Порядку … результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп'яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп'яніння.

Підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Пунктом 6 Порядку .. визначено, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

На дану постанову правопорушник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 04.12.2017 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою. Вину у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень не визнає. Апелянт стверджує, що не керував транспортним засобом. Коли до нього звернувся працівник поліції транспортний засіб не рухався, а був припаркованим в незабороненому для нього місці. Судом безпідставно були відхилені доводи ОСОБА_2, а працівниками поліції були надані завідомо неправдиві свідчення, про те, що транспортний засіб рухався і був зупинений працівником поліції. Наголошує на тому, що якщо автомобіль рухався з порушенням ПДР, працівник мав скласти протокол про адміністративне правопорушення за порушення ПДР, яке стало підставою зупинки транспортного засобу. Саме це протокол мав бути доказом того, що він керував транспортним засобом, який на ствердження працівників, поліції рухався під керуванням ОСОБА_2

Вивчивши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню, а постанова судді залишенню без змін.

В судовому засіданні при з'ясуванні обставин справи, особа щодо якої складено протокол ОСОБА_2, не заперечував факту перебування в стані алкогольного сп'яніння та тих обставин, що він проходив обстеження на стан сп'яніння. При цьому ОСОБА_2 сам порядок проведення огляду та його результати в судовому засіданні не заперечував та не оскаржував, тільки стверджував, що він транспортним засобом не керував, а був пасажиром.

З урахуванням принципу змагальності, судом була надана можливість сторонам підтвердити свою позицію по справі.

Так, допитані судом поліцейські, які були присутні на місці події та свідок ОСОБА_11, одноголосно стверджували факт перебування саме ОСОБА_2 за керуванням вказаним транспортним засобом та знаходження в стані сп'яніння.

Суд вважає, що наявність у ОСОБА_2 ключів від автомобілю; надання ним 17.10.2017р. письмових особистих пояснень відразу після вказаних подій про те, що він керував вказаним транспортним засобом, спростовує його позицію, що він за кермом не перебував.

Також, наявність у ОСОБА_2 ключів від автомобілю підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи та спростовує його позицію, що ключів у нього не було, оскільки їх забрав ОСОБА_4

Про те, що у ОСОБА_2 ключів не було також підтвердив і свідок ОСОБА_4, який зазначив, що він, побачивши поліцейських біля автомобілю, пішов, забравши з собою ключі.

Тому суд розцінює критично надані правопорушником пояснення в судовому засіданні про те, що він не керував транспортним засобом, а був у якості пасажира, і що автомобіль стояв на стоянці біля лікарні, оскільки вони повністю спростовуються вищенаведеними дослідженим в судовому засіданні доказами по справі, а також відеозаписом.

Більш того, пояснення даного свідка не могли бути взяті зо основу, так як цього свідка не момент зупинки автомобіля і його затримання на місці пригоди не було, і правопорушник залучив його до суду для підтримання його захисної версії і що свідчить про те що він дав покази які не відповідають дійсності.

Таку поведінку ОСОБА_2 суд вважає певним способом захисту, з метою уникнути відповідальності за вчинене ним правопорушення, в силу суворого стягнення, передбаченого санкцією інкримінованого йому правопорушення.

Згідно п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, з наступними змінами - водієві забороняється керувати транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння.

Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають судді апеляційного суду підстави прийти до висновку про доведеність того, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка встановлює відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Обставини, які обтяжують вину правопорушника, судом не встановлено.

Суддя першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги доводи правопорушника щодо неправомірних дій інспектора поліції, оскільки будь-яких доказів правопорушником суду не надано, не встановлено таких і під час розгляду матеріалів огляду технічного запису з місця події.

ОСОБА_2 не вживав жодних заходів щодо оскарження дій даних осіб у визначеному законом порядку, тобто зайняв пасивну позицію щодо цього правопорушення. Заперечення винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення суддя обґрунтовано розцінив, як засіб захисту та можливість уникнути відповідальності та можливого стягнення.

Прохання правопорушника не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки він є інвалідом, суд до уваги не приймає, оскільки правопорушник свідомо допустив неправомірність своїх дій, допустив ситуацію яка була опасна для інших учасників дорожнього руху, хоча мав би розуміти наслідки такого правопорушення та тяжкість покарання, крім того жодних доказів на підтвердження своїх слів суду не надав; наявність інвалідності не є підставою для не накладення на нього будь - якого покарання.

Вчинене ОСОБА_2 правопорушення відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, і його твердження не можуть бути пом'якшуючою підставою для призначення стягнення за ст. 130 ч.1 КУпАП, крім того, санкція цієї статті не передбачає альтернативні види стягнень.

Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають суду підстави прийти до висновку про доведеність того, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчинення нових правопорушень.

З урахуванням викладеного, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, обставини, що пом'якшують адміністративну відповідальність, а саме: наявність інвалідності, скоєння правопорушення вперше та інші вимоги ст. 33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, єснує необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини.

Всі доводи правопорушника викладені в апеляційній скарзі були ретельно перевірені і в ході апеляційного розгляду справи в повному обсязі знайшли підтвердження того, що ОСОБА_15 скоїв адміністративне правопорушення в стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи викладене вважаю, що не має підстав для скасування або зміни постанови судді першої інстанції відносно ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 293, 294 КУпАП суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 04.12.2017 р., якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Одеської області О.О.Потанін