ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 23 листопада 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1 працюючого водієм в Чернівецькій обласній клінічній лікарні, номер облікової картки особи - платника податків НОМЕР_1, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, - притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на три місяці.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.. Стягувач Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2, 25.08.2018 року о 00-27 год. на А/Д М-12 (Стрій-Тернопіль-Кропивницький) км 680+100, керував автомобілем НОМЕР_2, який підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тобто керував ним без протоколу обов'язкового технічного контролю т/з, чим порушив п.31.3 б Правил дорожнього руху.

На дану постанову районного суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

В своїй апеляції ОСОБА_2 вважає вказану постанову районного суду незаконною, необґрунтованою та належним чином не вмотивованою та такою що підлягає скасуванню.

ЄУНСС №392/1248/18 Головуючий у І інстанції: Дедик Н.П.

Провадження №33/822/92/18

Категорія: ст. 124 ч.4 КУпАП Доповідач: Станковська Г.А.

Стверджує, що в судове засідання не з'явився через те, що його не було належним чином повідомлено про розгляд справи, зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь які відомості про направлення йому повістки про судовий розгляд та належне її отримання.

Крім того, вказує на те, що суддею Сторожинецького районного суду були істотно порушені його права та законні інтереси, а також проігноровані вимоги чинного процесуального законодавства України щодо можливості надати усні пояснення з приводу обставин правопорушення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується прав та обов'язків, у порядку, передбаченому законом, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні передбачені законом.

Зазначає, що навіть якби він і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, він однак би не мав можливості з'явитися в судове засідання через те, що він працює на посаді водія швидкої медичної допомоги ОКУ "Чернівецька обласна клінічна лікарня», в нього затверджений суворий робочий графік, а тому в нього б не було змоги здійснити заміну та відлучатися з місця роботи, з 23.11.2018 року по 24.11.2018 року, оскільки він виконував свої службові обов'язки, що підтверджується дорожнім листом №904, який долучений до апеляційної скарги.

Просить скасувати постанову судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 23 листопада 2018 року, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 124 КУпАП щодо нього закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент апеляційного розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Частиною 7 ст. 294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному з'ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що при її розгляді суд першої інстанції повно та об'єктивно розглянув справу та прийняв обґрунтоване рішення про винуватість ОСОБА_2, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Так, матеріали справи містять в собі докази, які у їх сукупності підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.4 ст. 121 КУпАП, а саме: згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №237250 від 25 серпня 2018 року, згідно якого, 25 серпня 2018 року о 00 год. 27 хв. на А/Д М-12 (Стрій-Тернопіль-Кропивницький) км 680+100, керував автомобілем НОМЕР_2, який підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тобто керував ним без протоколу обов'язкового технічного контролю т/з, чим порушив п.31.3 б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.4 ст.121 КУпАП.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №879981 від 29.05.2018 року, в поточному році, а саме 28.05.2018 року ОСОБА_2 вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП (а.с.3), тобто правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП було вчинено ним повторно протягом року, а тому його дії вірно кваліфіковано за ч.4 ст.121 КУпАП.

У апеляційній скарзі апелянт не заперечуючи своєї вини в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КупАП, вимагає провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 124 КУпАП щодо нього закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП на момент апеляційного розгляду справи.

Однак, такі доводи апелянта не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом, оскільки апеляційна інстанції переглядає вже прийняте рішення судом першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Крім того, згідно ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення ОСОБА_2 було вчинено 28 серпня 2018 року, а рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності судом першої інстанції прийнято 23 листопада 2018 року, а отже районним судом не порушено вимог ст. 38 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд визнає правильними висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.31.3 «б» Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення, яке було накладено судом першої інстанції на ОСОБА_2 у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці, відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП, оскільки це найм'якіше стягнення передбачене санкцією ч.4 ст.121 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, районний суд не в повній мірі дотримався вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому суд, за наявності підстав, повинен обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю правопорушення на підставі ст.22 КУпАП, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Апеляційний суд вважає, що дані вимоги Закону суддею першої інстанції при призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_2 за вчинене ним адміністративне правопорушення, не дотримані.

Так, районним судом не в повній мірі були враховані обставини, що пом'якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, а саме - характер вчиненого правопорушення, яке, як встановлено судом, не призвело до будь-яких негативних наслідків, не заподіяло шкоди іншим особам, що ОСОБА_2 являється водієм швидкої медичної допомоги, а також ту обставину, що робота водія є його основним та єдиним джерелом доходу.

Таким чином, виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, апеляційний суд вважає, що в даному випадку застосування щодо ОСОБА_2 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, є несправедливим.

За наведених вище обставин, апеляційний суд прийшов до переконання, що правопорушника ОСОБА_2 слід звільнити від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КУпАП, у зв'язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Апеляційний суд вважає, що застосування такого заходу як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 22, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 23 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 121 КпАП України -скасувати.

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП в зв'язку з малозначністю вчиненого ним правопорушення та обмежитись усним зауваженням, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська