Справа № 348/1949/17
Провадження № 33/779/43/2018
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Міськевич О.Я. О. Я.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Повзло В.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.12.2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1, одруженого, громадянина України, що не працює,

притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.,

Цією ж постановою стягнуто судовий збір, -

ВСТАНОВИВ :

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді та закрити провадження по адміністративній справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що як працівники поліції, так й суддя, однобічно підійшли до встановлення фактичних обставин події, оскільки не встановили швидкість руху автомобіля марки «MERCEDES BENZ 40 P», під керуванням ОСОБА_3, не встановили особи свідків, що були присутніми під час дорожньо-транспортної пригоди. Апелянт також посилається на те, що на ділянці дороги, де відбулась ДТП, знаходились відповідні дорожні знаки, що вказували на обмеження швидкості руху до 30 км/год внаслідок проведення дорожньо-ремонтних робіт, проте ані слідів гальмування, ані звуку гальмівної системи автомобіля марки «MERCEDES BENZ 40 P» не було. Вважає, що ОСОБА_3 порушив вимоги Правил дорожнього-руху України, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів. Винуватим у ДТП вважає ОСОБА_3, оскільки він, особисто, жодних вимог ПДР України не порушував, та не визнавав своєї вини в суді першої інстанції.

Постановою судді від 12.12.2017 року встановлено, що ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Правопорушення ним вчинено при наступних обставинах:

12.09.2017 р. приблизно о 11 год. 35 хв. ОСОБА_2 в м. Надвірна по вул. Соборна, Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом, а саме трактором марки «CASE 580 SLE», д.н.з. НОМЕР_1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «MERCEDES BENZ 40 P», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням гр. ОСОБА_3, внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачене відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 роз'яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП. Заявив клопотання про долучення фотознімків з місця ДТП, яке задоволено.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просив провадження по справі закрити, вважав винуватим у вчиненні ДТП водія ОСОБА_3, який перевищив допустиму швидкість руху на ділянці дороги, де проводились ремонтні роботи. Також пояснив, що на тій ділянці автодороги проводились ремонтні роботи, ДТП сталося за 300м від дорожніх знаків, що попереджають про проведення ремонтних робіт.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, постанову місцевого суду - без змін, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 283 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

За вимогами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Так, під час судового розгляду в суді першої інстанції були допитані учасники ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_3, досліджені наявні в матеріалах провадження докази: протокол серії БР №030627 від 12.09.2017 року щодо ОСОБА_2, схема наслідків ДТП, врахована локалізація механічних пошкоджень на транспортних засобах, та аналізуючи надані докази, суд, з урахуванням п.1.3 ПДР України в частині того, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила, дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_2 у ситуації, що склалась, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, почав виконувати маневр повороту, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «MERCEDES BENZ 40 P».

Такий висновок судді є обґрунтованим, та відповідає наявним в матеріалах провадження поясненням учасників дорожньо-транспортної пригоди, наданих ними безпосередньо після зіткнення транспортних засобів.

Водій ОСОБА_3, як під час судового засідання в суді першої інстанції , так й під час написання пояснень на місці вчинення ДТП, стверджував, що після ДТП водій екскаватора - ОСОБА_2 на його запитання відповів, що не помітив його (а.п. 3, 18).

З матеріалів провадження вбачається, що водій ОСОБА_2 ані під час складання протоколу, ані в наданих працівникам поліції поясненнях, не вказував, що водій ОСОБА_3 рухався з перевищенням швидкості руху усупереч наявним дорожнім знакам щодо проведення дорожньо-ремонтних робіт (а.п. 1, 4).

Посилання апелянта на те, що працівниками поліції не було встановлено свідків, що були присутні під час ДТП, незважаючи на його прохання про це, є неспроможним, оскільки матеріали провадження не містять такого клопотання.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, та письмового пояснення ОСОБА_2, жодних зауважень чи заперечень останнім не заявлялось, з вказаним протоколом ОСОБА_2 був ознайомлений, про що свідчить його підпис (а.с. 1).

Доводи апелянта про те, що судом не встановлена швидкість, з якою рухався автомобіль марки «MERCEDES BENZ 40 P», не звільняє водія від виконання ПДР України.

Посилання апелянта на відсутність свідків ДТП не спростовують висновків судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_2 ознак вказаного адміністративного правопорушення, та не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З пояснень ОСОБА_2, наданих в суді першої інстанції, вбачається, що 12.09.2017 р. біля 11.30 год. він рухався на екскаваторі «CASE 580 SLE» в м. Надвірна по вул. Соборна в напрямку с. Стримба. Біля магазину автозапчастини він зупинився, включив лівий показчик повороту та почав виконувати маневр повороту, однак в цей момент відчув удар з лівої сторони. Вийшовши з екскаватора він побачив, що в ліву частину екскаватора в'їхав автомобіль «MERCEDES BENZ 40 P». Вважає, що водій автомобіля «MERCEDES BENZ 40 P» порушив правила дорожнього руху, оскільки перевищив швидкість руху на ділянці, де велись ремонті роботи і були розміщені відповідні знаки.

З наданих суду апеляційної інстанції фотознімків з місця вчинення ДТП вбачається, наявність дорожніх знаків щодо ремонтних робіт на вказаній ділянці дороги та обмеження швидкості руху, а також взаємне розкошування транспортних засобів після ДТП на автодорозі. Вказані фотознімки підтверджують зміст схеми ДТП та пояснення апелянта щодо наявності обмеження швидкості руху.

З пояснень водія ОСОБА_3, наданих в суді першої інстанції, вбачається, що 12.09.2017 р. близько о 11 год. 35 хв. він рухався своїм автомобілем в м. Надвірна по вул. Соборна в напрямку с. Стримба. На стороні дороги він побачив екскаватор, який стояв. Він включив лівий покажчик повороту і почав маневр обгону, однак в цей момент екскаватор різко повернув вліво перед його автомобілем. Намагаючись уникнути зіткнення він почав приймати вліво, однак екскаватор ковшем зачепив праву сторону його автомобіля. На його запитання, чому він так зробив, водій екскаватора сказав, що він не помітив його автомобіля. Також вказав, що швидкість руху він не перевищував, а дорожні знаки про проведення ремонтних доріг були розташовані далеко.

Твердження апелянта про порушення ПДР України ОСОБА_3 під час даної ДТП, не є предметом розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення, оскільки розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 (а.с. 1). Питання про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення повинно розглядатися у встановленому законом порядку за умови складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою посадовою особою.

В той же час, встановлення факту наявності чи відсутності порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху, не впливає на правильність висновків суду про порушення ОСОБА_2 п. 10.1 ПДР України, та його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апелянта про винуватість в ДТП водія ОСОБА_3 внаслідок порушення останнім швидкості руху, є неспроможні, оскільки по справі відсутні такі дані.

Крім того, посилання апелента на наявність попереджувальних дорожніх знаків про проведення ремонтних робіт на вказаній ділянці дороги, так само як й не встановлення швидкості руху автомобіля марки «MERCEDES BENZ 40 P», не свідчать про відсутність порушень правил дорожнього руху в діях ОСОБА_2, який повинен був діяти відповідно до п. 10.1 ПДР України.

Таким чином вважаю доведеним порушення ОСОБА_2 п. 10.1 ПДР України, зокрема в частині того, що останній, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З огляду на викладене, рішення суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ухвалене на підставі належних, достатніх та допустимих доказів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Суддя суду першої інстанції повно та всебічно дослідив докази по справі, дав їм належну оцінку, та обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши характер вчиненого правопорушення та особу порушника.

Істотних порушень закону, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

З урахуванням викладеного, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову судді належить залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.12.2017 року, якою ОСОБА_2, притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн., - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

З оригіналом згідно

Суддя: В.В. Повзло