АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 609/507/17Головуючий у 1-й інстанції Ящук Т.М.
Провадження № 33/789/52/18 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2018 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Сарновський В.Я. при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі справи за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_2 провадженням закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі потерпілий просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови і скасувати її, прийнявши нову постанову якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Свої доводи мотивує зокрема тим, що постановою Шумського районного суду від 21 вересня 2017 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди за його участі та водія ОСОБА_3 встановлено відсутність у його діях порушення Правил дорожнього руху, отже винуватим є інший водій.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано для розгляду судді Апеляційного суду Тернопільської області Сарновському В.Я.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що постанову суду першої інстанції, на яку він посилається, в апеляційному порядку переглядав суддя Сарновський В.Я., який залишив її без змін і відмовив у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2, що в даному випадку може викликати сумніви в неупередженості суду під час повторного з'ясування обставин тієї ж дорожньо-транспортної пригоди і є підставою для відводу судді.

Як встановлено, одним із доводів апеляційної скарги є наявність рішення суду першої інстанції, яке залишено без змін постановою апеляційного суду Тернопільської області від 17 серпня 2017 року ухваленою суддею Сарновським В.Я.

Згідно ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини при визначенні критеріїв безсторонності суду вирішальне значення мають зокрема зміст і характер рішень, які суддя ухвалював раніше стосовно тієї ж особи, обсяг використання цих рішень при новому розгляді і його роль у ньому.

Так, у справі «Норт'є проти Нідерландів» (п.п.33-35, 13924/88, 24 серпня 1993 року) суд вказав, що при визначенні безсторонності вирішальне значення має урахування конкретних обставин справи, які можна вважати об'єктивно виправданими. Значення має обсяг і характер рішень, які суддя ухвалював раніше в цій справі, а також запитання, на які суддя має відповісти при ухваленні нових рішень, чи є вони відмінними від тих, що мали вирішальне значення для його остаточного судового рішення.

У справі «Пероте Пеллон проти Іспанії» (п.51, 45238/99, 25 липня 2002 року) суд, встановив, що безсторонність судової інстанції, яка ухвалювала рішення, може викликати серйозні сумніви, оскільки її голова разом із суддею-доповідачем неодноразово долучались до справи на етапі розслідування, зокрема, відхиливши апеляцію проти ухваленого розпорядження про винуватість заявника та рішень щодо подовження терміну попереднього ув'язнення заявника. Суд вважає, що висловлені у зв'язку із цим побоювання заявника можна вважати такими, що мали під собою об'єктивне підґрунтя.

У справі "Екеберґ і інші проти Норвегії" (п.п.42,44 11106/04, 31 липня 2007 року суд вважав, що різниця між питанням, яке мала розв'язувати суддя у справі раніше, і тим, яке вона мала оцінити, підтримуючи новий вирок присяжних, стала ледве помітною. Виходячи з цього, Суд зробив висновок, що один із заявників мав правомірні підстави побоюватися, що через участь того ж судді у судовому процесі проти нього судові бракувало в ставленні до нього необхідної безсторонності.

За змістом ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справ суди в Україні застосовують практику вказаного Суду як джерело права.

В даному випадку з матеріалів справи вбачається, що постанова від 15 листопада 2017 року відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП та постанова від 21 вересня 2016 року стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП стосуються одних і тих же обставин, яким уже дано оцінку у постанові судді апеляційного суду Тернопільської області Сарновського В.Я. від 17 серпня 2017 року.

За наведених обставин відвід судді є необхідним з метою запобігання будь-яким сумнівам в неупередженості суду під час нового апеляційного розгляду.

Керуючись Законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст.294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти відвід судді Сарновського В.Я. у даній справі, а матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2017 року відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП передати для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області В.Я. Сарновський