ПОСТАНОВА

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -
встановив:
ОСОБА_2 в дане судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, в судовому засіданні 12.06.2018 пояснив, що він не керував транспортним засобом. Поліція не бачила, що він їхав на автомобілі. Протокол було складено за показаннями інших людей.
Враховуючи, що ОСОБА_2 декілька разів повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судовому засіданні 12.06.2018 надав особисто пояснення, мав можливість реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суд, у відповідності зі ст. 268 КУпАП, завершив розгляд справу за його відсутності, за участю його захисника.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 заперечувала зміст складеного відносно ОСОБА_3 протоколу, вказуючи, що він не керував транспортним засобом, а тому відносно нього не можуть застосовуватися положення ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні 12.06.2018 допитано свідка ОСОБА_4, який пояснив, що в темний період доби він був залучений працівниками поліції в якості свідка при відмові громадянина від проходження огляду на стан алкогольного спяніння. В його присутності громадянин відмовився від проходження даного огляду. Зі слів працівників ОВС, вказаний громадянин керував транспортним засобом та намагався з нього втекти.
05.07.2018 до суду також надійшли пояснення від інспектора чергової частини сектору моніторингу Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_10, якого також допитано свідком в судовому засіданні 17.08.2018, та який пояснив, що під час несення служби 29.05.2018 о 23.40 год. за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 307, звернулися декілька громадян з проханням звернути увагу на водія вантажівки «DAF», д.н.з. НОМЕР_2, який знаходиться у стані спяніння. Почавши рух, ця вантажівка була зупинена через 100 метрів. Підійшовши до двері водія, він побачив, що водій пересідає на місце пасажира та вийшов із салону. Водій мав зовнішні ознаки спяніння та на вимогу надав своє посвідчення водія на імя ОСОБА_2 На місце було викликано патрульну поліцію та в їх присутності та при понятих від проходження огляду на ступінь спяніння він відмовився. Під час зупинки в салоні вантажівки інших осіб, крім водія не було (а.с. 33). Підтвердив, що він особисто бачив, як ОСОБА_2 сідав за кермо транспортного засобу, який перегород жав проїзд, почав рух, перебуваючи за кермом автомобілем НОМЕР_1, проїхав приблизно 100 метрів, після чого зупинив транспортний засіб, в кабіні, де більше нікого не було, переліз на пасажирське сидіння, з якого й виліз у їх присутності.
Суд, вислухавши в ході розгляду справи пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.
Згідно положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, а також вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 підтверджується доказами, що містяться в справі про адміністративне правопорушення: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 226060 від 30.05.2018 (а.с. 1), поясненнями ОСОБА_11 (а.с. 3), поясненнями ОСОБА_4, відео матеріалом, який міститься на дисках, наданих до протоколу про адміністративне правопорушення та в ході розгляду справи (а.с. 11, 27, 28, 30, 31), поясненнями поліцейського роти №2 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП рядового поліції ОСОБА_5 (а.с. 32), поясненнями допитаного в судовому засіданні свідком інспектора чергової частини сектору моніторингу Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_10
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог ст. 254, 255, 256 КУпАП.
Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що адміністративне правопорушення мало місце внаслідок порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_12, відповідно до якого, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного спяніння.
Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП. Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015р. (далі -Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного спяніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан спяніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоровя (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоровя проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, обєктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого спяніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого прядку огляду на стан спяніння.
Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Відповідно ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Складений протокол про адміністративне правопорушення містить дані щодо двох свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_4, які в письмових поясненнях підтвердили факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоровя (КЗОЗ ХОНД) за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 26, ОСОБА_2 (а.с. 3, 4). Свідок ОСОБА_4 також підтвердив в судовому засіданні, будучи допитаним в якості свідка, факт відмови від проходження огляду на місці та в медичному закладі.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.
Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_2 зі сторони працівників поліції або свідків було необ'єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_2 чи його захистом до суду не надано.
Поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 226060 від 30.05.2018 відносно ОСОБА_2 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейскьим судом з прав людини.
Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п. 86 рішенння ЄС від 11.07.2013 у справі «Вєрєнцов проти України»).
Всебічно дослідивши обставини справи, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 280 КУпАП, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозвязку, суддя прийшов до висновку про те, що вони дають можливості дійти поза розумним сумнівом обґрунтованого висновку щодо відмови водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, у присутності двох свідків.
Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.
Доводи ОСОБА_2, в подальшому його захисника, про те, що він не керував транспортним засобом, спростовуються дослідженими доказами, та вказану позицію суддя оцінює як спосіб захисту особи від складеного протоколу про адміністративне правопорушення.
Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.
Обставини, що обтяжують або помякшують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.
Враховуючи викладене, суд, вивчивши матеріали справи, дані про особу правопорушника, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави та позбавлення права керування транспортними засобами.
Крім того, в порядку ст. 40? КУпАП з правопорушника ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 352,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 33, 40?, 130, 245, 252, 280, 283, 284 КпАП України, суд, -
УХВАЛИВ:
Постанову може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя С.О. Муратова