Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/125/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Матвєєва Ю.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у м.Маріуполя про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВС 280365, виданий 29.04.2000 року Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, ІПН НОМЕР_1, що не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. ст.173, 185 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року до Іллічівського районного суду м. Маріуполя надійшли адміністративні матеріали у відношенні ОСОБА_1 для вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173 та ст.185 КУпАП.

08 січня 2018 року о 03-00 год., ОСОБА_1, знаходячись біля будинку № 60 по вул.Сакко і Ванцетті в Кальміуському районі м.Маріуполя голосно висловлювався нецензурною лайкою у громадському місці, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Оскільки у провадженні судді також знаходиться матеріал № 264/126/18, провадження № 3/264/276/2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КпАП України, суд вважає доцільним обєднати дані матеріали в одне провадження, присвоївши справі № 264/125/18, провадження № 3/264/275/2018.

Так, він же, 08 січня 2018 року знаходився за адресою: м. Маріуполь, вул. Сакко і Ванцетті, 60 та під час надзвичайної події «пожежа», не реагував на неодноразову законну вимогу працівників поліції покинути вказане місце події, чим вчинив злісну непокору розпорядженню поліцейського.

ОСОБА_1 надав письмові пояснення, згідно яких провину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 КУпАП не визнав, вказавши, що дійсно знаходився під час надзвичайної події, а саме пожежі, біля будинку № 60 по вул.Сакко і Ванцетті в Кальміуському районі м.Маріуполя, проте нецензурною лайкою ані на адресу перехожих, ані поліцейських, не висловлювався, навпаки пропонував свою допомогу, на що працівники поліції почали його виштовкувати з подвірря будинку, а потім взагалі повалили на землю, надягли кайданки та склали протокол. З поліцейськими не сперечався, опіру їм не вчиняв, намагався допомогти родині, яка постраждала під час пожежі, оскільки вони є його знайомими.

Суддя, дослідивши письмові матеріали, письмові пояснення ОСОБА_2 та відеозапис від 28.12.2018 року, прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідальність за ст. 173 КУпАП, зокрема, передбачена за нецензурну лайку в громадських місцях.

Стаття 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» надає визначення поняттю «громадське місце», згідно якого це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під'їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян, в тому числі до працівників поліції, та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

У свою чергу, стаття 185 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон), поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Одночасно, згідно ч. 1 ст. 40 Закону, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З наданих до суду відеозаписів з камер, що розташовані на форменому одязі інспекторів поліції за 08.01.2018 року, зафіксований тільки момент складання протоколу, ані висловлювать ОСОБА_1 нецензурної лайки в чиюсь адресу, ані вчинення опіру законним вимогам працівників поліції не вбачається.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність складу адміністративних правопорушень, вчинених ОСОБА_1 08.01.2018 року за ст. 173, 185 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 36, 173, 185, 283 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Обєднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП України (№ 264/125/18, 3/264/275/2018) та справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП України (№ 264/126/18, 3/264/276/2018), присвоїти номер провадження № 3/264/276/2018 (№ 264/125/18).

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173, 185 КУпАП України закрити внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Іллічівський районний суд м. Маріуполя.

Суддя: Ю. О. Матвєєва