АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 610/1154/18 Суддя 1 інстанції: Храмцов В.Б.
Провадження: 33/790/652/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

11 липня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Яковлева В.С., за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 29 травня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 29 травня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 25.04.2018 року о 00 год. 30 хв. в с. Петрівському, водій ОСОБА_2., керував транспортним засобом ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: стійкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров'я водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 29 травня 2018 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, вказує, що, відповідно до складеного протоколу, ОСОБА_2. не проходив жоден із видів огляду на стан сп»яніння, результати такого огляду відсутні. Протокол у присутності ОСОБА_2 не складався, так як під час зупинки співробітниками поліції він був пішоходом і автомобілем не керував. Свідки, зазначені у протоколі, поліцією не залучались, на місці події ОСОБА_2 їх взагалі не бачив. Крім того, згідно їх письмових пояснень не зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду із застосуванням спеціальних технічних засобів, а також від проходження огляду у закладі охорони здоров»я. таким чином, інспекторами поліції було порушено процедуру огляду на стан сп»яніння, що свідчить про відсутність підстав притягнення водія до адміністративної відповідальності. Також, протокол містить ряд інших грубих порушень, зокрема, час вчинення правопорушення та час складення протоколу повністю збігаються.

Одночасно ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що справу було розглянуто за його відсутності, про існування складеного відносно ОСОБА_2 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП чоловіку не було відомо, копію оскаржуваного рішення заявник отримав лише 18.06.18р.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили її задовольнити. ОСОБА_2, зокрема, пояснив суду, що у день, коли мала місце вище вказана подія, він прогулювався по вулиці разом з товаришем, коли до них під»їхала поліція. Поліцейські почали стверджувати, що бачили, як ОСОБА_2 щойно керував ТЗ. Так як документів чоловік при собі не мав, його відвезли до дільничого, який і встановив його особу. Як вказує апелянт, при ньому ніяких документів не складали, про існування протоколу йому стало відомо десь через місяць після того. Відповідно, пройти будь - який огляд під час затримання йому ніхто не пропонував. Свідків, зазначених у протоколі, ОСОБА_2 не знає та ніколи не бачив.

Захисник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_4 у своїх поясненнях наголошував на тому, що ОСОБА_2 не був водієм у розумінні положень ПДР, автомобілем не керував.

ОСОБА_5, допитаний судом у якості свідка, розповів, що 25.04.18р. він разом з ОСОБА_2 йшли по вул. Соборній у напрямку до центру, коли до чоловіків під»їхала поліція та забрала ОСОБА_2. Спантеличений ситуацією, що склалася, ОСОБА_5 зателефонував дружині товариша, щоб розповісти про те, що сталося.

Вивчивши матеріали справи, пояснення захисника та ОСОБА_2 на підтримку доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративні правопорушення.

Проте, суд першої інстанції встановив фактичні обставини, що не охоплювались протоколом про адміністративне правопорушення, зазначив про відмову від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров'я

Проте, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 015544 від 25.04.18р., 25.04.2018 року о 00 год. 30 хв. в с. Петрівському, водій ОСОБА_2, керував транспортним засобом ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогол сп»яніння: стійкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Від проходження огляду прибором «Драгер» відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. (а..с 1)

В той же час, згідно рапорту поліцейського СРПП ОСОБА_6 від 25.04.18р., водій ОСОБА_2 знаходився у стані алкогольного сп»яніння. (а.с. 5)

За змістом пункту 1.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затврдженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, Огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 1.7 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Зважаючи на вказані недоліки, розбіжності, які мають місце у протоколі та рапорті поліцейського, не зрозуміло чи було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції, який саме прибор був в розпорядженні поліцейських та чи було запропоновано пройти огляд в медичному закладі.

Окрім того, як пояснив апелянт, його особу та місце проживання (зазначено лише населений пункт) було встановлено зі слів дільничного інспектора, що також в свою чергу ускладнило виклик ОСОБА_2 до суду першої інстанції.

За таких обставин, забезпечення завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, як того вимагає ст. 245 КУпАП не можливо реалізувати, оскільки протокол серії БД № 015544 від 25.04.18р., складений щодо ОСОБА_2, не може бути підставою для повного, всебічного та об*єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вище наведені недоліки, апеляційний суд, вважає, що прийняте рішення суддею суду першої інстанції є передчасним, а тому постанову судді від 29.05.2018 року слід скасувати, а матеріали справи направити до Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області для належного оформлення.

Приймаючи таке рішення, апеляційний суд керується положеннями п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року зі змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19.12.2008 року, де зазначено: «Визнати правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 29 травня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- скасувати, а матеріали направити до Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області для належного оформлення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.С. Яковлева