АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/250/17 Номер провадження 33/786/13/18Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю. А. Доповідач ап. інст. Гонтар А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Гонтар А.А

З секретарем судового засідання - Гавриленко Л.М.

за участі:

захисника ОСОБА_2

апелянта - ОСОБА_3

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09.03.2017 року

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200,00 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Згідно з постановою суду, 28.01.2017 року о 09 год.47 хв., на 207 км а/д Київ - Харків ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, тремтіння кінцівок рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_3 вбачається, що він просить скасувати постанову та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого чю1 ст.130 КУпАП. Стверджує, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку, який просив провести в медичному закладі.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 вважаю, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Місцевим судом не дотримано вищевказаних вимог Закону.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що висновки суду не узгоджуються з матеріалами справи, на які суд послався, як на докази вини ОСОБА_3

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції в основу судового рішення поклав, зокрема, пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені, як свідки відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння. Проте, зі змісту протоколу судового засідання вбачається, що вище зазначені свідки були допитані в судовому засіданні першої інстанції та пояснили, що стан сп'яніння ОСОБА_3 їм було видно по обличчю останнього, пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі ОСОБА_3 працівники поліції не пропонували. При цьому ніхто з цих свідків не вказав про наявність запаху алкоголю від ОСОБА_3 і, тим більше, про нестійку ходу та тремтіння кінцівок, оскільки зі слів свідків ОСОБА_3 взагалі не виходив з транспортного засобу (а.с.24-25).

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_3 пояснив, що він керував автомобілем у тверезому стані. Після зупинки працівниками поліції на їх вимогу відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу, проте наполягав на проведенні такого огляду у медичному закладі, оскільки має серйозні захворювання які могли плинути на результати огляду на місці зупинки. Однак поліцейські не надали такої можливості. Він навіть сам поїхав до лікарні і здав кров. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 33 від 28.01.2017 року у ОСОБА_3 ознак сп'яніння не виявлено (а.с.22). Такі пояснення ОСОБА_3 повністю співпадають з тими, що він давав в суді першої інстанції.

Доводи апелянта щодо наявності у нього підстав вимагати проходження огляду на стан сп'яніння в медичному закладі об'єктивно підтверджується наданою ним та дослідженою під час апеляційного перегляду медичною документацією щодо наявних у ОСОБА_3 захворювань.

Вважаю, що особливості зовнішнього вигляду апелянта, пов'язані зі станом його здоров'я могли давати підстави поліцейським та допитаним у суді першої інстанції свідкам вважати, що він може перебувати у стані сп'яніння, оскільки такий вигляд він має і на час апеляційного перегляду постанови. За таких обставин, пояснення свідків про те, що стан сп'яніння ОСОБА_3 було, нібито, видно по його обличчю є проявом їх суб'єктивного сприйняття подій. Водночас, про інші зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, тремтіння кінцівок) свідки в суді не повідомляли.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній відеозапис із нагрудної камери поліцейського, що в свою чергу позбавило суд апеляційної інстанції об'єктивно встановити дійсні обставини події та перевірити доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що він просив провести огляд в медичному закладі, а не на місці зупинки транспортного засобу.

Тобто, під час розгляду справи місцевим судом та під час апеляційного перегляду не було спростовано доводи ОСОБА_3 про те, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння в установленому законом порядку.

За таких обставин вважаю, що один лише протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатнім доказом вини ОСОБА_3 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.

З огляду на наведене вважаю, що в матеріалах провадження відсутні об'єктивні та достатні дані, які б належним чином підтверджували викладені в постанові обставини вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення. Належним чином не перевіривши доводи ОСОБА_3 щодо його невинуватості, суддя місцевого суду передчасно дійшов висновку щодо наявності в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Проте, під час апеляційного перегляду встановлено, що вина ОСОБА_3 дослідженими під час розгляду справи в суді першої інстанції доказами, не доведена.

Таким чином, переглянувши справу в межах поданої апеляційної скарги вважаю, що вона підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП суддя апеляційного суду

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09.03.2017 року скасувати, а провадження у справі закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: А.А.ГОНТАР