Справа № 211/3632/18
Провадження № 3/211/1428/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 вересня 2018 року суддя Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

встановив:

До Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25.07.2018 року серії ІІ № 0007670, за результатними проведення 25.07.2017 року посадовими особами Управління Укратрансбезпеки у Дніпропетровській області рейдової перевірки у м. Кривий Ріг ( відповідно до вимог ст. 6 ЗУ «Про автомобільний транспорт» ) спільно з співробітниками Патрульної поліції у м. Кривий Ріг 25.07.2018 року о 08.15 год. по вул. Нікопольське шосе біля електроопори № 45 в м. Кривий Ріг, було перевірено автобус, реєстраційний номер НОМЕР_2, водій якого ОСОБА_2 надавав послуги пасажирського автомобільного транспорту, здійснюючи на оплатній основі перевезення пасажирів ( бригада робітників) у кількості 19 чоловік.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимогст.277-2 КУпАП, причини неявки суду не повідомив, клопотань про перенесення судового засідання не подавав. У зв'язку з чим враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбаченіст.277 КУпАП, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об'єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю інших досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ІІ № 0007670 від 27.07.2018, поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4, випискою з Криворізької Центральної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, та ін.

Диспозицією ч. 1ст. 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 р. №3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності", 5. Під здійсненням без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню згідно зі статтями 2, 9 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" та ст. 4 Закону України "Про підприємництво" , треба розуміти здійснення без ліцензії таких видів господарської діяльності фізичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємництва, та юридичними особами.

Відповідно до ч. 1ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Суд приходить висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують його відповідальність.

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує особу ОСОБА_2

З урахуванням особи правопорушника, характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що відносно ОСОБА_2 треба застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 283, 284 КУпАП -

постановив:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП із застосуванням відносно нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривеньбез конфіскації.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві ) гривні 40 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: ОСОБА_1