ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 569/19522/18

20 листопада 2018 року

м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Ореховська К.Е. з участю особи яка притягується до відповідальності ОСОБА_1, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката ОСОБА_2 розглянувши матеріали, які надійшли з управління Патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, (НОМЕР_1) до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №063659 від 06.10.2018 р., що о 21 год. 30 хв. 06.10.2018 року в м.Рівне, по вул. Карнаухова водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного спяніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, розширені зіниці, що не реагують на світло. Від проходження медичного огляду з метою визначення стану наркотичного спяніння водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимогу пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

В суді ОСОБА_1 пояснив, що не визнає своєї вини в порушенні Правил дорожнього руху, зазначив, що транспортним засобом не керував, натомість сидів на задньому сидінні, оскільки за кермом автомобіля перебувала його дружина. У звязку із зазначеним, просить закрити відносно нього провадження в справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_3, яка суду показала, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, оскільки за кермом перебувала вона сама.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що провадження в даній справі слід закрити з таких підстав.

Відповідно до вимог, передбачених ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобовязаний з"ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень заперечив з підстав, що правил дорожнього руху не порушив, не керував в стані алкогольного сп'яніння автомобілем.

Відповідно до пунктів 6 - 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров'я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з долученого до протоколу про адміністративне правопорушення примірника направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оформленого 06.10.2018 р. о 21 год. 40 хв. за підписом інспектора роти №1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 до комунального закладу Рівненський обласний центр психічного здоровя населення Рівненської обласної ради, при виявленні поліцейським таких ознак наркотичного спяніння як звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, водій транспортного засобу ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння в закладі охорони здоров'я.

Разом з тим, як слідує з переглянутого відеозапису фіксації події правопорушення, до відповідного закладу охорони здоров'я водій ОСОБА_1 поліцейським не доправлявся, при цьому в процесі спілкування працівників патрульної поліції з водієм жодної із вищеперерахованих ознак наркотичного спяніння у ОСОБА_1 не спостерігається, навпаки, водій чітко розуміє та виконує накази працівників поліції, дозволяючи їм здійснити поверхневий огляд своїх особистих речей, зокрема одягу, документів, а також салону та багажного відділення транспортного засобу.

З огляду на встановлені фактичні дані, а також зважаючи на те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений 06.10.2018 р. о 22 год. 50 хв. не в закладі охорони здоров'я, як того вимагає вищезазначений Порядок, а на місці зупинки транспортного засобу (м.Рівне, вул.Карнаухова), що вбачається зі змісту протоколу, у якому поліцейським не зазначено дій водія, спрямованих на ухилення від проведення огляду на стан наркотичного спяніння.

Суд не приймає до уваги покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 оскільки їх покази не можуть бути доказами вказаного правопорушення, так як вони не були очевидцями правопорушення в час і місці вказаних в протоколі. Із змісту долучених до матеріалів пояснень вбачається, що вони написані аналогічні та на заготовлених шаблонах. Крім того, з дослідженого відеозапису, пояснення свідків, були написані заздалегідь.

Крім того суд не приймає до уваги рапорт інспектора роти №1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4, в якому зазначено наступне: (рухаючись по вулиці Басівкутській було помічено, що назустріч рухається вище вказаний транспортний засіб. Також інспектором було помічено, що за кермом перебував ОСОБА_1 Розвернувши службовий транспортний засіб було прийнято наздогнати транспортний засіб який було передано в орієнтування з метою перевірки водія на стан сп'яніння. Наздогнавши, вище вказаний транспортний засіб було зупинено по вулиці Миколи Карнаухова з допомогою проблискового маячка синього кольору та звукової сирени. Вийшовши з транспортного засобу, мною через заднє бокове скло зупиненого ТЗ, було чітко помітно силует людини в світлому одязі, яка пересідала з переднього водійського сидіння на заднє пасажирське, таксі; було помічено ще один силует людини, яка пересідала з переднього бокового пасажирського сидіння на водійське. Близько через одну хвилину було опущено водійське бокове скло, за кермом перебувала невідома дівчина, на задньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_1), оскільки в судовому засіданні долучено фото за тонованого скла автомобіля, з якого не могло бути видно осіб які були присутні в автомобілі та які пересідали.

Вказаний вище протокол не відображає всі обставини справи, та не відповідає вимогам ст. 130 КпАП України, ст. 266 КпАП України Постанови КМУ № 1103 від 17. 12. 2008 р. "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду7 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року., а саме:

Відповідно до п. 1. 10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. В той же час стаття 130 КпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. Відповідальність за знаходженні в автомобілі, навіть у стані алкогольного чи іншого спяніння, законодавством не встановлена. В час коли під'їхав патруль ДПС, транспортним засобом ОСОБА_1 не керував. Тобто водієм ОСОБА_1 не являвся, що підтвердив свідок ОСОБА_3, та підтверджуються відеозаписом наданим працівниками поліції.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Диспозиція ст.130 КУпАП, за якою працівником поліції кваліфіковано дії ОСОБА_1 передбачає адміністративну відповідальність за керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Об'єктом правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. і такої статті, є керуванням транспортними засобами особами в стані сп'яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп'яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння. Щодо порядку визначення стану сп'яніння та правових наслідків цього. Ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження медичного огляду є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього ру7ху, відповідно до яких водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Встановлення у правопорушника стану сп'яніння здійснюється відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб'єктом правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

З аналізу зазначеної статті вбачається, що така відповідальність настає вразі керування водієм транспортним засобом в стані спяніння або за відмову від проходження огляду на стан спяніння.

Відповідно до Правил дорожнього руху України водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти те, що це безпосередня дія фізичної особи на цей транспортний засіб з метою встановлення або зміни у цей момент швидкості та напряму руху.

За наведених обставин, докази, на які посилався інспектор патрульної поліції в обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненому - є безпідставними, оскільки в останнього можливо і були ознаки алкогольного спяніння, про те, він транспортним засобом не керував та на той момент визначення «Водій» на нього не розповсюджувалось.

З урахуванням викладеного, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази які б підтверджували керування ОСОБА_1, транспортним засобом в стані наркотичного спяніння.

З врахуванням наведеного, протокол про адміністративні правопорушення серії БР №063659, відносно ОСОБА_1,за ст. 130 ч.1 КУпАП, не може бути належними доказами в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки такі містять суперечливі дані, та вищезазначені пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Обставини, викладені у вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно розяснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9«Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. (ст. 7 КУпАП).

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1, відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, у звязку із чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Виходячи з наведеного, провадження по справі підлягає закриттю, оскільки відповідно до частини другої статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.251, 252, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284, ч.ч.1 3 ст.294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Протягом десяти днів з дня її винесення постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Суддя Рівненського міського суду К.Е.Ореховська