Справа № 740/4743/17
Провадження № 3/740/31/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 січня 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Шадура І.Ю.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності- Гордієнка Ю.С.,

розглянувши матеріали, які надійшли із Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3ївська, 32, кв.2,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24 листопада 2017 року за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 24 листопада 2017 року в 00-50 год. по вул. Московська м. Ніжина Чернігівської області, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21110», державний номерний знак НОМЕР_1 в порушення п.2.9. а ПДР перебував в стані алкогольного сп'яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти факту вчинення правопорушення заперечував, пояснивши, що треба було терміново їхати до бабусі в с.Куликівка Ніжинського району, попросив ОСОБА_2 сісти за кермо, так як сам напередодні вживав спирті напої, керував автомобілем ОСОБА_2, під час руху пробили заднє праве колесо, зателефонував ОСОБА_3, з яким ОСОБА_2 поїхав за запаскою, поки чекав, підійшли працівники поліції і повідомили, що він перебуває в стані алкогольного сп»яніння та склали протокол, на пропозицію працівників поліції в протоколі написав, що випив пляшку пива, був на емоціях, свідків запрошували працівники поліції, коли вже було написано половина протоколу, автомобілем не керував, за кермом не був.

ОСОБА_4, як особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, в судовому засіданні пояснив, що біля старої автостанції по вул. Московська м. Ніжина було зупинено автомобіль «ЗАЗ 21110», за кермом якого був ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп»яніння, останній в лікарню їхати відмовився, за результатами тесту спеціального технічного засобу Драгер, що був проведений в присутності свідків, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп»яніння, заперечень не було, в салоні автомобіля більше нікого не було.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив звозити на його автомобілі в с. Куликівка Ніжинського району до бабусі, він керував автомобілем, на вул. Московська м. Ніжина пробили заднє праве колесо, запаски не було і ОСОБА_1 зателефонував до ОСОБА_3, з яким він поїхав до АТП за запаскою, біля машини нікого більше не було, ОСОБА_1 за кермом не був.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, близько 23-00 - 24-00 год. йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив під»їхати на вул. Московська м. Ніжина, щоб разом із ОСОБА_2 поїхати по запаску, так як у його автомобілі пробите колесо, приїхавши назад дізнався що на ОСОБА_1 склали протокол, автомобіль стояв.

Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

Згідно КУпАП суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і не повноважний виходити за його межі.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом, правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 керував автомобілем в стані алкогольного сп"яніння.

Згідно пояснень в судовому засіданні ОСОБА_5 зазначає про відсутність керування автомобілем, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначили про керування автомобілем саме ОСОБА_2, а не ОСОБА_1, дані пояснення в порядку ст.251 КУпАП не спростовані, свідки згідно протоколу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання на неодноразові виклики не з"явились, пояснення останніх до протоколу не додані. За змістом ст.ст.251, 254 КУпАП обов"язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення, що є складовою презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов"язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Згідно приписів ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Щодо пояснень ОСОБА_5до протоколу суд враховує практику Європейського суду з прав людини щодо використання доказів, отриманих з порушенням права на мовчання та права не свідчити проти себе,-Суд наголошує, що право не свідчити проти себе становить загальновизнаний міжнародний стандарт, який лежить в основі поняття справедливого судового розгляду за статтею 6 Конвенції. Встановлення таких стандартів пояснюється необхідністю захисту особи, яка переслідується за кримінальним законом, від неналежного тиску з боку органів влади, щоб завдяки цьому уникнути помилок правосуддя та сприяти реалізації цілей статті 6. Право не свідчити проти себе передбачає, зокрема, що сторона обвинувачення в кримінальній справі, намагаючись довести свою версію щодо обвинуваченого, не може використовувати докази, здобуті за допомогою методів примусу чи утиску всупереч волі обвинуваченого.

Із врахуванням викладеного наявні у справі докази не підтверджують факт керування ОСОБА_5 автомобілем 24 листопада 2017 рокув 00-50 год, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв"язку відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

постановив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП-закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Олійник