Справа 350/1940/17
Номер провадження 3/350/24/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2018 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулика М.В.,

секретаря судового засідання Стадник О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 а Рожнятівського району Івано-Франківської області, не працюючого, громадянина України, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч.1, 173, 185 КУпАП, суд -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколів від 05.11.2017 року серії АА 052830 та серії АА 052992 , ОСОБА_1 05 листопада 2017 року , о 01 годині 20 хвилин та 01 годині 15 хв. , знаходячись поблизу будинку № 10 по вул.Шевченка, в смт. Перегінське, на законну вимогу інспектора роти № 4 БУПП у м.Івано-Франківську лейтенанта поліції ОСОБА_2припинити адміністративне правопорушення, а саме керування транспортним засобом, не відреагував та намагався продовжувати рух, при цьому висловлювався в грубій формі на адресу громадян та поліцейських, чим порушив громадський порядок та спокій громадян та вчинив правопорушення, передбачені ст.ст.173,185 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БР №222419 від 05 листопада 2017 року, ОСОБА_1 05 листопада 2017 року о 01 годині 05 хвилин, по вул.Шевченка, в смт.Перегінськ керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. На стан алкогольного сп'яніння водій відмовився в присутності двох свідків , чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень не визнав та пояснив, що він не перебував в стані алкогольного сп'яніння, та не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки. Ніхто йому не пропонував пройти огляд на місці зупинки, в протоколі немає даних, що він відмовився від такого огляду. В протоколі не вказано, як він ухилився від огляду. Також, в протоколі не зазначено жодних ознак алкогольного сп'яніння, тому твердження працівника поліції про керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, є виключно припущенням. Того дня він хуліганських дій не вчиняв, опору працівникам поліції не здійснював.

Крім працівників поліції інших осіб під час зупинки не було.

Просив вирішити справу у його відсутності та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративних правовопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч.1. 173, 185 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч.1, 173, 185 КУпАП не доказана виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 62 Конституції України , ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно до ч. 1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУаАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Отже, обовязковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування транспортним засобом в стані спяніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Такий порядок огляду на стан сп'яніння визначений ст.266 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

За приписами ч. 6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як визначено п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету МіністрівУкраїни від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядку), огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. А згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, відповідно до п. 1.6. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 1.7. у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя.

Як стверджує в своїх поясненнях ОСОБА_1, він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння , а пропозицій пройти огляд на стан алкогольного сп»яніння від працівників поліції йому не поступало.

Зазначені твердження ОСОБА_1 не спростовуються жодним доказом, який міститься в матеріалах справи.

Не підтверджено матеріалами справи і те, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, оскільки про це не відображено в протоколі, або він висловив незгоду з результатами такого огляду, як це передбачено п. 1.6 Інструкції, п. 3 Порядку, так і ч. 2 ст.266 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення БР №222419 від 05 листопада 2017 року, вказано, що ОСОБА_1 05 листопада 2017 року о 01 годині 05 хвилин, по вул.Шевченка, в смт.Перегінськ керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. На стан алкогольного сп'яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР.

Однак, вказаний протокол містить суперечності щодо об"єктивної сторони правопорушення, яка не конкретизована, оскільки у ньому зазначено, що ОСОБА_1керував транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння, при цьому інспектор зазначає , що водій відмовився на стан алкогольного сп"яніння в присутності двох свідків.

Вищезазначене є порушенням порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, в тому числі і процесуального документу - протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки працівниками поліції не було дотримано порядку огляду водія на стан сп'яніння, висновок працівника поліції про відмову ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння є необґрунтованим.

З урахуванням того, що протокол про адміністративне правопорушення є важливим доказом по справі, який по суті є обвинувальним актом, оскільки саме на підставі протоколу здійснюється розгляд справи по суті, а в даному випадку протокол був складений з істотним порушенням вимог чинного законодавства, протокол не відповідає вимогам ст. ст. 256, 266 КУпАП, тому протокол серії БР №222419 від 05 листопада 2017 року суд визнає недопустимим доказом.

За ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов"язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв"язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Статею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за дорібне хуліганство,тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії,що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Пояснення ОСОБА_1 про невчинення ним зазначених правопорушень також не підтверджена матеріалами справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» , поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Одночасно, згідно ч. 1 ст. 40 Закону, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом, для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин даної справи, неодноразово витребовувались відеозаписи з нагрудних відоекамер, які могли б зафіксувати факти вчинення ОСОБА_1 вказаних вище правопорушень, однак вимоги суду були проігноровані.

Що стосується свідків вчинених правопорушень, суд відзначає наступне.

Постановами судді Рожнятівського районного суду було доручено начальнику Рожнятівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області забезпечити явку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 у судове засідання.

Однак, згідно відповіді начальника Рожнятівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 22 січня 2018 року, забезпечити явку в судове засідання вказаних свідків виявилося неможливим, оскільки такі особи за зазначеною в протоколі адресою не проживають.

Аналогічне по суті підтверджено листом начальника Рожнятівського відділення поліції від 29.01.2018 року, довідками № 476/02-24 та 475/02-24 від 26.01.2018 року .

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За змістом ст.251 КУпАП обов»язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

В силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов'язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до п.1 ст. 247 КпАП України обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених вище обставин, а також, беручи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч.1, 173, 185 КУпАП, суд приходить до висновку, що провадження по справі слід закрити за відсутністю складу вищевказаних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 247 ч.1 п. 1 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 130 ч.1, 173, 185 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд.

Суддя :