КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3739/18
Провадження № 3/552/1108/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2018 року суддя Київського районного суду м. Полтави Куліш Ю.В., при секретарі Жовтяк М.О., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1 від 28.04.2001 року, місце роботи не повідомив, громадянина України, ідентифікаційний номер не встановлено за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 134443 11.06.2018 року о 11 год. 06 хв. у м. Полтава по вул. В. Тирнівська, 25/2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_2, з ознаками наркотичного спяніння: порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, не природня блідність обличчя. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 11.07.2018 року близько 11:00 год., виходячи з Київського районного суду м. Полтави, помітив припаркований автомобіль патрульної поліції. Коли розпочав рух на своєму автомобілі, по провулку Хорольському, то помітив, що патрульний автомобіль слідував за ним. Після чого, в районі вул. Великотирнівська, 25/2 його зупинили працівники патрульної поліції, та звинуватили у невиконанні пункту 9.2 «б» ПДР України, а саме у не вмиканні світлових покажчиків повороту під час повороту та перестроюванні, а згодом Поліцейський також звинуватив мене у порушенні пункту 2.3 «в» ПДР України, а саме у невикористанні пасків безпеки, на що, він повідомив працівникам поліції, що завжди вмикає покажчик повороту. Після цього, працівники поліції, запросили його до автомобіля, для перегляду відео-доказів. Після перегляду зясувалось, що через сонячну погоду та обмежені технічні можливості бодікамери, це відео не може бути використане для підтвердження порушень зазначених поліцейським.

Після цього, поліцейський поговоривши зі своєю напарницею, повідомив йому, що може його відпустити за двох умов або він сплачує штраф за порушення п. 2.3 «в» ПДР України, або він разом із працівниками поліції поїде до медичного закладу на огляд на стан наркотичного спяніння. Він погодився на сплату штрафу, оскільки поспішав, десь об 11:31 він сплатив штраф через платіжний термінал, що був у поліцейських. Проте, поліцейський повідомив, що передумав та вважає за необхідне, відвезти його до медичного закладу на огляд на стан наркотичного спяніння, при цьому, йому не було розяснено його права та не було запропоновано пройти тест на місці зупинення.

Крім того, зазначив, що того дня він був у судовому засіданні у Київському районному суді м. Полтави де розглядалась адміністративна справа відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому він точно не вживав ні алкогольні, ні наркотичні засоби.

Також зазначив, що за власною ініціативою пройшов профілактичний наркологічний огляд, про що свідчить Сертифікат серія 10ААЄ №333538 від 26.07.2018 року.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на неодноразові виклики до суду не зявлялись, причин неявки не повідомляли.

В ході судового розгляду справи було досліджено відео доказ з місця події, який долучений до протоколу працівниками поліції.

Із зображення, яке транслюється при його перегляді, встановлено зупинений автомобіль світлого кольору в яковому за кермом перебуває ОСОБА_1 В подальшому на відеозаписі зафіксовано, що працівники поліції в присутності свідків пропонують останньому пройти огляд на стан спяніння з відеозапису не зрозуміло, що саме відповідає водій ОСОБА_1, крім того, відеозапис з 11 год. 07 хв. до 11 год. 45 хв. відсутній.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши дані відеозапису, протоколу про адміністративне правопорушення та матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильно вирішення справи. Ці дані встановлюються, в т. ч. протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у т. ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Положення п. 2.5 ПДР України встановлюють обов'язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, за нормативним визначенням ст. 130 ч. 2 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за повторне керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура огляду на стан сп'яніння чітко визначена законом.

Згідно п. 7 абзацу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858., передбачено відповідний порядок, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Таким чином, відповідно до статті 266 Кодексу, огляд на стан алкогольного сп'яніння є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. N 1103 та діє зі змінами та доповненнями також і зараз.

У відповідності до п. 6 Постанови КМ України "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 р. N 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015 N 1452/735, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858:

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння є Направлення водія на огляд (Додаток 1 до Наказу МВС України 09.11.2015 N 1452/735В).

Наявність направлення є важливим документом, оскільки достовірно визначає місце час його видачі, тобто доказує час скоєння відмови від медичного огляду (в разі такої), що підлягає доказуванню, і є складовою змісту протоколу, визначеною ст. 256 КУпАП.

В разі відмови в огляді у закладі охорони здоров;я, настає адміністративна відповідальність за відмову від огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Обєктивним доказом належного виконання процедури огляду особи на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, усунення протиріч в поясненнях свідків, міг також бути відео запис події, оскільки головним завданням відеозапису є саме фіксування фактів та доказів, які засвідчують факт правопорушення.

Відповідно до ст. 6 Інструкції огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, в т. ч. прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Як встановлено судом, в справі відсутні належні та допустимі докази, які б вказували на порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, крім адміністративного протоколу, який сам по собі, за відсутності інших об'єктивних доказів у справі, не може підтверджувати факт відмови останнього від проходження огляду на визначення стану сп'яніння на місці зупинки автомобіля та у медичному закладі.

Крім того, слід зазначити, що наявні у матеріалах справи пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які вказані у протоколі як свідки відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в законному порядку, не містять інформації щодо наявності у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп'яніння, що ставить під сумнів законність відібрання пояснень у вказаних в протоколі свідків, і які, з вищевказаних підстав, оцінюються судом як неналежні та недопустимі докази.

Таким чином, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння на вимогу поліцейського в матеріалах справи належним чином не зафіксований, з відеозапису не зрозуміло, чи відмовлявся ОСОБА_1 від проходження огляду, чи ні.

Крім того, оскільки встановлений законом порядок огляду на стан спяніння (огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі відмови від такого огляду, направлення поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я у відповідності до Інструкції) не виконано, особа не направлялася на огляд до медичної установи, не відмовлялась від такого огляду, оскільки таких беззаперечних доказів не надано, то відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.98 року визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. ;an=2398">213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Тому, враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, заперечує факт порушення, в матеріалах справі відсутні беззаперечні, допустимі та належні докази провини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ;an=982897">ст. 130 ч. 2 КУпАП, адміністративний протокол сам по собі, за відсутності, не може оцінюватися судом як належний доказ, і слід дійти висновку, що справа підлягає закриттю за недостатністю доказів вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 279, ;an=3064">280, 283, 284, 288 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 2 ст. 130 КУпАП, - закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня проголошення постанови.

Суддя /підпис/ ОСОБА_4

Суддя Ю.В. Куліш