Справа № 603/622/18
Провадження № 3/603/266/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" листопада 2018 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Іванчук В. М. розглянувши матеріали, які надійшли від Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 (вул.Грушевського, 33, м.Монастириська), до адміністративної відповідальності не притягувався,

- за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 03.09.2018 року о 12 год. 10 хв. в м.Монастириська Тернопільської області, по вул.В.Великого, керував транспортним засобом марки KIA CERATO державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка вимова). Від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Судом враховано, що ОСОБА_1 неодноразово не з'являвся в судові засідання 28.09.2018 року, 01.11.2018 року, 16.11.2018 року, у звязку з чим судом неодноразово відкладався розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Такі дії ОСОБА_1 суд розцінює як намагання уникнути відповідальності шляхом затягування розгляду справи з метою закінчення строку накладення адміністративного стягнення, тобто фактично як намагання уникнути притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Також відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, суд вжив всіх необхідних та можливих заходів для повідомлення правопорушника ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, тому керуючись ст. 268 КУпАП, суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, перевіреними на їх допустимість, належність та достатність, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №545622 від 03.09.2018 року, згідно якого ОСОБА_1 03.09.2018 року о 12 год. 10 хв. в м.Монастириська Тернопільської області, по вул.В.Великого, керував транспортним засобом марки KIA CERATO державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка вимова). Від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України;

- письмовим поясненням свідка ОСОБА_2 від 03.09.2018 року, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно якого ОСОБА_1, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння, у присутності свідка ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду для встановлення стану алкогольного спяніння у встановленому законом порядку, пояснивши це тим, що вчора вживав алкогольні напої;

- дослідженим в судовому засіданні диском з відеофіксацією вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яким повністю підтверджуються обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, аналізуючи матеріали справи, суд приходить до переконання про наявність в матеріалах справи належних, достатніх і переконливих доказів, які б, поза розумним сумнівом, підтверджували, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, сімейний стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, вважаю за доцільне ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП слід стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст.ст. 130, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 352,40 грн. судового збору.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя ОСОБА_3