Номер провадження: 33/785/881/18
Номер справи місцевого суду: 492/326/18
Головуючий у першій інстанції Черевата В. І.
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Арцизького районного суду Одеської області від 23 квітня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнутий судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою суду, 21 лютого 2018 року о 21 годині 45 хвилин водій ОСОБА_2 по вул. Калмикова, 20 в м. Арциз, Одеської області керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від медичного огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, допустив порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306.

Не погодившись із зазначеною постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 зазначає, що подати апеляційну скаргу у визначений законом строк не мав можливості, оскільки не знав про існування вказаного протоколу, на його адресу не надходило жодного повідомлення, в судове засідання його належним чином не викликали, а копію оскаржуваної постанови суду він отримав лише 05 червня 2018 року.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судове рішення постановлено з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції не з'ясовано обставини справи, не надано належної оцінки доказам, оскільки, як зазначає ОСОБА_2, співробітниками поліції не складався у його присутності протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, тому суд безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності.

В судові засідання апеляційного суду призначені на 06 липня 2018 року та 17 серпня 2018 року ОСОБА_2 не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, із заявами про відкладення судового розгляду до суду не звертався.

Частиною 4 ст.294 КУпАП встановлено, що апеляційний перегляд постанови судді у справах про адміністративне правопорушення здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Відповідно до частини 6 ст.294 КУпАП - неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи вказані вимоги закону та те, що апеляційний суд обмежений в часі при розгляді апеляційних скарг на постанову судді в справах про адміністративні правопорушення, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності, який двічі без поважних причин не з'явився у судові засідання.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Зі змісту оскаржуваної постанови від 23 квітня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 не був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції під час розгляду справи стосовно нього.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, коли саме ОСОБА_2 отримав копію повного тексту постанови суду.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, водій зобов'язаний за вимогою працівника правоохоронного органу пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з'ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №084794, згідно з яким водій ОСОБА_2 21 лютого 2018 року о 21 годині 45 хвилин по вул. Калмикова, 20 в м. Арциз Одеської області керував автомобілем НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від медичного огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_2 відмовився від підпису вказаного протоколу, проте в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» не зазначив будь-яких зауважень або заперечень щодо обставин, викладених у протоколі.

Апеляційний суд зазначає, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом.

Крім того, винуватість ОСОБА_2 підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно з якими вказані особи були свідками того, як громадянин ОСОБА_2, який знаходився з явними ознаками алкогольного сп'яніння, на вимогу працівника поліції відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі або за допомогою алкотестеру.

Апеляційний суд не вбачає підстав для визнання показань вказаних свідків неналежними доказами. При цьому, ОСОБА_2 не звертався до апеляційного суду з клопотанням про допит вказаних свідків в судовому засіданні апеляційного суду, а тому, зважаючи на один з основоположних принципів судочинства - диспозитивність, у суду відсутні підстави для виклику вказаних свідків за власною ініціативою.

При цьому, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не навів будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження доводів того, що працівниками патрульної поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за його відсутності.

Таким чином, апеляційний суд визнає докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 21 лютого 2018 року та інкримінуються ОСОБА_2, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_2 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв'язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Арцизького районного суду Одеської області від 23 квітня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Арцизького районного суду Одеської області від 23 квітня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.О. Толкаченко