05.12.2018 Єдиний унікальний номер 205/7656/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 грудня 2018 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Скрипник К.О., розглянувши матеріали, які поступили з Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водія ТОВ «АТБ-маркет», який мешкає у АДРЕСА_1, за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 168666 від 09.10.2018 року, ОСОБА_1 09 жовтня 2018 року о 12.18 год., в районі будинку №12 по вул. Футбольна в м. Дніпро керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів та нечітка мова. Від проходження огляду на встановлення стану спяніння відмовився у присутності двох свідків, , чим порушив п.2.5 ПДР України.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, зокрема пояснив, що 09 жовтня 2018 року він разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 перебували вдома за адресою: АДРЕСА_1. Близько 14.00 год., до їх квартири постукав співробітник поліції та повідомив, що автомобіль, який знаходиться перед їх підїздом, за повідомленням анонімної особи перебуває у розшуку, тому наполягав, щоб йому надали документи на вказаний автомобіль. Однак, ОСОБА_1 не керував автомобілем, автомобілем в цей день керував його син ОСОБА_3, з яким вони їздили до банкомату та працівники поліції безпідставно доставили ОСОБА_1 до Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та безпідставно звинувачели в тому, що він начебто керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння та від огляду на встановлення стану спяніння відмовився у присутності двох свідків.

Захисник ОСОБА_4 просив закрити провадження у справі, посилаючись на те, що додані до протоколу докази не містять даних, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП з наступних підстав.

Статтею 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вичерпне коло осіб, які підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та оглядові на стан сп'яніння, визначене у ч. 1 ст. 266 КУпАП, до нього входять особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Аналізуючи зазначені положення Кодексу у взаємозвязку між собою та з положеннями відомчих інструкцій, які регулюють питання проходження огляду на стан сп'яніння та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення в даних випадках (Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року; Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року), а також враховуючи судову практику викладену в Постанові Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 р. вбачається, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Отже, можна дійти висновку, що суб'єктом вчинення протиправного діяння, передбаченого ст. 130 КУпАП, можуть бути лише водії транспортних засобів, у яких, на підставі огляду, проведеного у встановленому законом порядку, було виявлено стан сп'яніння, в тому числі алкогольний.

Однак, з сукупності доказів зібраних у матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення неможливо зробити висновок про те, що ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля під час його руху.

В судовому засіданні були допитані свідки, а саме, ОСОБА_3, який є сином особи, яка притягається до адміністративної відповідальності свідчив, що саме він був за кермом автомобіля НОМЕР_2. 09 жовтня 2018 року вони з батьком ОСОБА_1 та ОСОБА_5 виїхали до банкомату, та стверджує, що батько не керував автомобілем.

Свідок ОСОБА_5 свідчив, що він допомагав класти лінолеум в квартирі ОСОБА_1, після чого вони поїхали до банкомату, керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_2 син ОСОБА_1 - ОСОБА_3

Допитана в судовому засіданні в якості свідка дружина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 свідчила, що до квартири 09 жовтня 2018 року прийшли працівники поліції, забрали документи на автомобіль, вона розбудила чоловіка ОСОБА_1, який відпочивав, оскільки у нього був вихідний, на останнього наділи кайданки та повезли до Новокодацього ВП, до цього чоловік разом з сином їздили в банкомат.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження обставин викладених у протоколі поліцейським додано пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, рапорт поліцейського від 09.10.2018, диск з відеофайлами з нагрудної камери поліцейських.

Суддею були досліджені вказані докази та встановлено, що вони не містять відомостей, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем 09.10.2018, за обставин викладених у протоколі.

Як зазначено вище, ОСОБА_1 заперечує факт керування автомобілем 09.10.2018, такі ж заперечення він висловлював і при складанні інспектором протоколу серії БД № 168666 від 09.10.2018 року.

З досліджених відеофайлів також вбачається, що інспектор підійшов до вже припаркованого автомобіля та після встановлення його власника склав у відношенні останнього зазначений протокол. Так, на відеозаписі з нагрудної камери патрульного поліції взагалі не зафіксовано момент керування ОСОБА_1 автомобілем та обставини за яких особі, яка притягається до адміністративної відповідальності пропонується пройти огляд на стан сп'яніння, інших належних та допустимих доказів на яких було б зафіксовано момент зупинки автомобіля до матеріалів справи додано не було, отже суддя повинен виходити з наявних фактичних обставин, що зібрані в даній справі.

Таким чином, без безпосереднього запуску двигуна транспортного засобу та зміни напрямки його руху в ході слідування, особа не може вважатися субєктом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за правопорушення, яке ставиться йому у вину, складеним відносно нього протоколом.

Разом з цим, приходячи до такого висновку, суддя вважає за необхідне вказати на той факт, що відомості в рапорті патрульного поліції від 09.10.2018 року, відповідно до яких під час денного патрулювання 09.10.2018 року приблизно о 12.18 год. було отримано виклик про порушення ПДР України, а саме, що заявник бачив водія, який був нібито в стані алкогольного спяніння та керував автомобілем НОМЕР_3 та прибувши на місце події, біля підїзду було припарковано вищезазначений автомобіль, проте жодних відомостей про зупинку автомобіля під час руху не має та вказаний рапорт не може вважатися допустимим шляхом закріплення доказів в адміністративній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки згідно положень цієї статті фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тому виникають обґрунтовані сумніви щодо упередженості патрульного поліції під час складання даного протоколу, що випливає з непослідовних дій уповноваженої посадової особи, яка спочатку встановила наявність ознак сп'яніння у водія, однак все-одно не відсторонила останнього від керування всупереч складеному відносно нього протоколу.

Отже слід вважати, що в діях водія ОСОБА_1 відсутнє порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Враховуючи вказані обставини, а саме те, що в матеріалах справи відсутні докази наявності у діях ОСОБА_1 обєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що передбачає, зокрема, керування особою транспортним засобом, суддя вважає, що відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. На підставі викладеного та керуючись п.1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційна скарга, подаються до відповідного апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя К.О.Скрипник