Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 469/488/18
Провадження № 3/480/364/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Шаронова Н.О., за участю: секретаря Бойко В.Д.; прокурора Сідорова О.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Апеляційного суду Миколаївської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, НОМЕР_1, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

встановив:

Відповідно до протоколу № 97 про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією від 16 травня 2018 року: даний протокол складено відносно ОСОБА_1, у зв'язку з невиконанням нею вимог, передбачених ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

20.09.2001 постановою Верховної ОСОБА_2 України № 2738-ІІІ ОСОБА_1 обрано безстроково на посаду судді Березанського районного суду Миколаївської області.

17.10.2016 наказом № 08-ос ОСОБА_3 приступила до виконання обов'язків голови Березанського районного суду Миколаївської області.

Згідно з положеннями п. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені в п. 1 ст. 3 цього ж Закону (підпункт ґ- судді, судді Конституційного Суду України), зобов'язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами декларування є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «А» і «В» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно з положеннями ст. 1 та ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

За результатами проведених заходів фінансового контролю та згідно з відповіддю Територіального управління Державної судової адміністрації в Миколаївській області від 20.04.2018 встановлено, що за листопад 2017 року ОСОБА_1 нараховано 159793 (сто п'ятдесят дев'ять тисяч сімсот дев'яносто три) грн. 63 коп., з яких 122633 (сто двадцять дві тисячі шістсот тридцять три) грн. 89 коп. фактично зараховані їй 29.11.2017 на картковий рахунок.

30 листопада 2017 року ОСОБА_1 наказом № 5-ос від 23.11.2017 (на підставі рішення ОСОБА_2 ради правосуддя № 3707/0/15-17 від 21.11.2017) звільнена з посади судді Березанського районного суду Миколаївської області, а також наказом № 100 від 22.10.2017 позбавлена виконання обов'язків голови цього ж суду.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни в майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Порядок інформування Національного агентства про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування визначений у Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, який був затверджений рішенням Національного агентства № 3 від 10.06.2016 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089). Відповідно до пункту 6 Розділу II зазначеного Порядку, суб'єкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно з пунктом 2 розділу II зазначеного Порядку, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування подається через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб'єкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» передбачено, що розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу з 1 січня 2017 року складав 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Відповідно, 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 1 січня 2017 року складало 80000 (вісімдесят тисяч) гривень.

Відповідно до положень статей 251-253 Цивільного Кодексу України передбачено, що строком є певний період у часі, із плином якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Він може визначатися рокам, місяцями, тижнями, днями або годинами. Його перебіг починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом декларування - особи, зазначені у п. 1, підп. А і В п. 2, п.п. 4 і 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Також слід зазначити, що згідно з абз. 2 п. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Отже, ОСОБА_1 до моменту подання декларації наступного року після звільнення за 2017 рік ще була суб'єктом декларування, а також згідно з положеннями ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» повинна в цей період подавати повідомлення про суттєві зміни в разі появи таких змін.

На підставі вищевикладеного та того, що отриманий дохід у вигляді заробітної плати в листопаді 2017 року перевищував 50 прожиткових мінімумів, у ОСОБА_1 виник обов'язок повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані в період часу з 00 год. 00 хв. 30.11.2017 по 23 год. 59 хв. 09.12.2017, шляхом заповнення відповідної форми в особистому кабінеті користувача на веб-ресурсі , що нею до теперішнього часу не зроблено.

За результатами огляду веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, 14.05.2018 встановлено, що ОСОБА_1 повідомлення про суттєві зміни в майновому стані не подане.

У подальшому 14.05.2018 зроблено скріншот сторінки веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим підтверджено відсутність повідомлення ОСОБА_1 про суттєві зміни в майновому стані.

Згідно з отриманим табелем обліку використання робочого часу Березанського районного суду Миколаївської області за листопад 2017 року встановлено, що в період з 01.11.2017 по 30.11.2017 ОСОБА_1 кожного дня перебувала на роботі, на лікарняних, у відрядженнях та відпустках не перебувала.

Таким чином, 10.12.2017 ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення - неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину за складеним відносно неї протоколом не визнала та надала суду такі показання. Так, ОСОБА_1 пояснила, що дійсно отримала допомогу при звільненні, при цьому зазначила, що умислу на вчинення таких дій не мала, що вона не є субєктом декларування, оскільки є суддею у відставці, а також пояснила, що Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції не наділене повноваженнями щодо контролю та перевірки декларацій, а це є повноваженнями НАЗК.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією, а тому просив визнати її винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відносно голови Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1, судді у відставці, 16 травня 2018 року складено протокол про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6, а саме: неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані (а. с. 1-7).

Указом Президента України Про призначення суддів від 18 жовтня 1996 року № 973/96 ОСОБА_1 призначено суддею Березанського районного суду Миколаївської області (а. с. 13).

Наказом начальника управління юстиції в Миколаївській області від 20 листопада 1996 року ОСОБА_1 призначено на посуду судді Березанського районного суду Миколаївської області строком на п'ять років (а. с. 14).

20 вересня 2001 року, відповідно до постанови Верховної ОСОБА_2 України №2738-ІІІ, ОСОБА_1 обрано на посаду судді Березанського районного суду Миколаївської області безстроково (а. с. 15-16).

ОСОБА_1 обіймала посаду голови Березанського районного суду Миколаївської області (а. с. 17; 18).

Рішенням ОСОБА_2 Правосуддя № 3707/0/15-17 від 21 листопада 2017 року ОСОБА_1 звільнена з посади судді Березанського районного суду Миколаївської області, у зв'язку з поданням заяви про відставку та наказом Березанського районного суду Миколаївської області від 23 листопада 2017 року звільнена з посади судді, у звязку з виходом у відставку та відрахована зі штату суддів Березанського районного суду Миколаївської області з 30 листопада 2017 року (а. с. 19; 21).

Відповідно до рапорту ст. о/у з ОВС УЗЕ в Миколаївській області ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_4 від 14.05.2018 співробітниками сектору протидії корупції УЗЕ області в ході виконання заходів, спрямованих на викриття адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією на території Миколаївської області отримана інформація про те, що в діях колишнього голови суду/судді Березанського районного суду Миколаївської області Старчеус Ольги Павлівни наявні ознаки порушення вимог ст. 52 Закону України Про запобігання корупції. У зв'язку з чим 14.05.2018 з 11 години до 12 години в службовому кабінеті Управління захисту економіки в Миколаївській області ДЗЕ Національної поліції України за адресою: м. Миколаїв, вул. Декабристів, 5, було проведено огляд поданих ОСОБА_1 документів на інтернет сайті Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. У строку пошуку введено анкетні дані ОСОБА_1 та за результатами чого було відображено: щорічну декларацію за 2015 рік, яка подана 28.10.2016 о 10 годині 15 хвилин; щорічну декларацію за 2016 рік, яка подана 23.03.2018 о 15 годині 07 хвилин; декларацію після звільнення за 2017 рік, яка подана 27.03.2018 о 14 годині 17 хвилин. Повідомлення про суттєві зміни в майновому стані ОСОБА_1 відсутні (а. с. 8-9).

З скріншоту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування вбачається, що ОСОБА_5 опубліковала щорічну декларацію за 2015 рік, яка подана 28.10.2016 о 10 годині 15 хвилин; щорічну декларацію за 2016 рік, яка подана 23.03.2018 о 15 годині 07 хвилин; декларацію після звільнення за 2017 рік, яка подана 27.03.2018 о 14 годині 17 хвилин (а. с. 10).

Згідно з положеннями п. п. ґ) п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" субєктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: судді, судді Конституційного Суду України, Голова, заступник Голови, члени, інспектори Вищої ради правосуддя, посадові особи секретаріату ОСОБА_2 ради правосуддя, Голова, заступник Голови, члени, інспектори Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, посадові особи секретаріату цієї Комісії, посадові особи Державної судової адміністрації України, присяжні (під час виконання ними обовязків у суді).

Частиною 1 статті 65 Закону України "Про запобігання корупції" передбачено, що за вчинення корупційних або повязаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання корупції корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідного до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.

Особа, яка вчинила правопорушення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 8 КУпАП, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем здійснення правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Тільки за наявністю складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об'єктивних і суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає за неповідомлення або не своєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунку в установі банку нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Вказана норма за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто, нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України Про запобігання корупції зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Положеннями частини 1 статті 45 Закону України Про запобігання корупції зобов'язано осіб, зазначених у пункті 1, підпунктах а і в пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Частиною 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов'язано осіб, зазначених у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Особи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Тобто, в ч. 1 та ч. 2 ст. 45 Закону визначено лише обовязок подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави, у тому числі, і тих, хто припинив свою діяльність, але не передбачено обов'язок особи, яка припинила діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави, повідомляти про суттєві зміни у майновому стані.

Вжите у ч. 2 ст. 45 Закону формулювання «особи, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави», дає підстави вважати, що на суддю у відставці покладено лише обовязок подання декларації за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, та наступного року після припинення такої діяльності за минулий рік.

Частиною другою статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме, отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство.

Зі змісту даної норми вбачається, що встановлений законодавцем обов'язок письмово повідомити Національне агентство про суттєвої зміни у майновому стані стосується саме суб'єкта декларування. Поняття «суб'єкти, на яких поширюється дія цього Закону» розкрито у статті 3 Закону України «Про протидію корупції», і у переліку такий суб'єкт декларування, як суддя у відставці відсутній.

Тому, положення частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» слід розуміти таким чином, що обовязок повідомити Національне агентство про суттєві зміни в майновому стані виникає лише у осіб, перелічених у статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» , та такий обовязок у інших осіб, зокрема, у судді у відставці, взагалі відсутній. А тому особа не може притягатись до відповідальності, якщо вона діяла у відповідності до нормативного акту, прийнятого державою.

З викладеного вище вбачається, що у ОСОБА_1, як судді, яка звільнена у відставку, відсутній обов'язок, передбачений ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», щодо повідомлення Національного агентства про суттєві зміни в майновому стані, а отже особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, як суддя, яка звільнена у відставку, не є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, що виключає наявність в її діях умислу на вчинення вказаного правопорушення.

Крім цього, щодо складеного старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_4 протоколу, судом встановлено також таке.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з положеннями ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання корупції спеціально уповноваженими субєктами у сфері протидії корупції є органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику (ч. 1 ст. 4 Закону України Про запобігання корупції).

До повноважень Національного агентства належить, у тому числі, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (п. 8 ч. 1 ст. 11 Закону України Про протидію корупції).

Крім того, згідно з п. п. 12, 12-1, ч.1 ст. 12 Закону України Про запобігання корупції Національне агентство наділено правом ініціювати проведення службового розслідування, вжиття заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень, надсилати до інших спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції матеріали, що свідчать про факти таких порушень, а також складати протоколи про адміністративні правопорушення, віднесені законом до компетенції Національного агентства, застосовувати передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Національне агентство, як центральний орган виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику та має повноваження зі здійснення в порядку, визначеному Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя зазначених осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобовязані перевіряти факт подання субєктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Статтею 50 Закону України Про запобігання корупції передбачено, що повна перевірка декларації полягає у з'ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може здійснюватися у період здійснення суб'єктом декларування діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності.

Обов'язковій повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб'єктів декларування, які займають посади, пов'язані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується Національним агентством.

Обов'язковій повній перевірці також підлягають декларації, подані іншими суб'єктами декларування, у разі виявлення у них невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю.

Національне агентство проводить повну перевірку декларації, а також самостійно проводить повну перевірку інформації, яка підлягає відображенню в декларації, щодо членів сім'ї суб'єкта декларування у випадках, передбачених частиною сьомою статті 46 цього Закону.

Національне агентство проводить перевірку декларації на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.

У разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний субєкт декларування, та спеціально уповноважені субєкти у сфері протидії корупції.

Пунктом 1 частини 1 статті 255 КУпАП передбачено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: уповноважені на те посадові особи: органів внутрішніх справ (Національної поліції) за 172-4 172-9.

За таких обставин здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб'єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства.

У той же час у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані про повідомлення Національного агентства щодо виявлення фактів, які мають ознаки правопорушення повязаного з корупцією, як і відсутні в даній справі відомості щодо проведеної в межах компетенції перевірки Національним агентством.

За вказаних обставин Управлінням захисту економіки Департаменту захисту економіки Національної поліції України не дотримано встановленого Законом України «Про запобігання корупції» порядку виявлення, та проведення відповідної перевірки, фіксування факту правопорушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією щодо ОСОБА_1 від 16 травня 2018 року, у звязку з чим вказаний протокол не є належним та допустимим доказом у справі.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 172-6, ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 252, 280, 283, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП суд,

постановив:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів.

Суддя Н.О. Шаронова

20.06.2018