ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.09.2018 р. м. Жмеринка
Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Вернік В.М., за участі прокурора Озерського Е.Е., розглянув матеріали, які надійшли від Управління Департамету внутрішньої безпеки Національної поліції України у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Федорівка Шаргородського району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, колишнього поліцейського взводу №1 роти №2 батальону патрульної служби поліції особливого призначення "Вінниця" Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
за ч.1 ст.172-6 КпАП України,
УСТАНОВИВ :
ОСОБА_1 , будучи звільненим 04.04.2017 року зі служби в органах Національної поліції, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції", в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції", без поважних причин 14.09.2018 року о 16 годині 25 хвилин по вул. Парковій, 12, в м.Жмеринка Вінницької області несвоєчасно подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2017 рік.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав частково, вказавши, що декларацію за 2017 рік після свого звільнення зі служби в органах Нацполіції він подав несвоєчасно через те, що заздалегідь не був обізнаний із такими вомогами закону. Тому дізнавшись про власний обов`язок подання такої декларації лише у вересні 2018 року, він невідкладно зібрав необхідні документи та подав декларацію за 2017 рік. Просив звільнити його від адміністраивної відповідальності вважаючи вчинене ним правопорушення малозначним, оскільки суттєвої шкоди будь-кому його діями не спричинено,
Прокурор Озерський Е.Е. в судовому засіданні підтримав складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення. Вважає, що діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, тому просив суд визнати останнього винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя доходить наступного.
Частиною 1 статті 172-6 КУпАП визначено, що несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно п.п."з" п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування поліцейські.
Відповідно до вимог ст.17 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Положеннями абзацу другого ч.2 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції" визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого адміністративного правопорушення повністю доведена та підтверджується матеріалами справи.
Так, за змістом рапорту старшого оперуповноваженого Вінницького управління ДВБ НП України від 17.09.2018 року за результатом моніторингу загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб (а.с.7) встановлено, що колишнім поліцейським взводу №1 роти №2 БПСПОП "Вінниця" ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_1 , якого звільнено зі служби в поліції 04.04.2017 року лише 14.09.2018 о 16:25 годин було подано декларацію особи,уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «після звільнення», яку повинен був подати з 01.01.2018 до 01.04.2018 року (а.с.7).
Відповідно витягів роздруківок з сайту Єдиного державного реєстру декларацій, зазначена дата подачі декларації ОСОБА_1 (після звільнення) за 2017 рік 14.09.2018 16:25 (а.с.8-12).
Згідно письмових пояснень від 17.09.2018 року, ОСОБА_1 зазначив, що вказану декларацію подав невчасно, оскільки не був обізнаний про необхідність її подання (а.с.13).
Відповідно до витягу з наказу начальника ГУНП у Вінницькій області від 07.11.2015 року №2 о/с ОСОБА_1 призначено з 07.11.2015 року поліцейським батальйону патрульної служби поліції особливого призначення "Вінниця" ГУНП у Вінницькій області (а.с.14), та того ж дня ним складено Присягу поліцейського (а.с.19);
Згідно витягу з наказу начальника ГУНП у Вінницькій області від 09.12.2016 №234 о/с ОСОБА_1 призначено поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення "Вінниця" ГУНП у Вінницькій області (а.с.15);
Відповідно до витягу з наказу начальника ГУНП у Вінницькій області від 03.04.2017 року №67 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції (а.с.16), за поданням про його звільнення (а.с.20) та на підставі рапорту ОСОБА_1 про звільнення (а.с.23).
Згідно протоколом ОП від 04.10.2016 року атестаційної комісії №15 ГУНП у Вінницькій області про атестування, ОСОБА_1 визнано таким, що відповідає займаній посаді (а.с.21).
З відомості (а.с.24) вбачається, що ОСОБА_1 був попереджений про кримінальну відповідальність за вчинення корупційних дій, що підтверджується його особистим підписом (а.с.24).
Згідно подання до звільнення за нетривалий період служби в ОВС та НП України зарекомендував себе задовільно (а.с.20).
Згідно службової характеристики нормативну базу і документи, які регламентують службову діяльність працівника поліції ОСОБА_1 знав (а.с.22).
За змістом довідки про роботу в минулому та проходження служби ОСОБА_1 останній з 04.2017 року звільнений з посади поліцейського взводу №1 роти №2 батальону патрульної служби поліції особливого призначення "Вінниця" Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (а.с.17).
06.04.2017 року при звільненні ОСОБА_1 отримав вихідні документи та надав розписку, що претензій до співробітників кадрового забезпечення немає, що підтвердив розпискою про отримання документів (а.с.18);
На запит Вінницького управління департаменту внутрішньої безпеки НП України від 17.09.2018 року (а.с.25) управління кадрового забезпечення ГУНП у Вінницькій області надало документи на ОСОБА_1 під час проходження ним служби у Національній поліції (а.с.26).
Згідно п.13 глави IV Положення «Про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України», затвердженого наказом Національної поліції України від 09.11.2015 року №83 (у редакції наказу Національної поліції України від 15.04.2017 №361) ДВБ для виконання покладених завдань і функцій в установленому порядку має право складати відповідно до вимог законодавства України протоколи про адміністративні правопорушення за фактами вчинення поліцейськими, державними службовцями та іншими працівниками поліції адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, застосовувати передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення (а.с.27)
Вказані докази приймаються судом до уваги, так як вони є належним та допустимими за їх отримання та представлення у встановленому порядку, відомості, що містяться у них, мають безпосереднє відношення до обставин даної справи.
Будь-яких об`єктивних доказів щодо неможливості відправлення декларації у встановлений законом строк ОСОБА_1 в ході розгляду справи не надав. Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 щодо його необізнаності про власний обов`язок подання відповідної декларації, оскільки з огляду на належне оприлюднення положень Закону України "Про запобігання корупції" вони є загальновідомими. Також суд визнає безпідставними твердження ОСОБА_1 стосовно малозначності вчиненого ним правопорушення, оскільки шкода суспільним інтересам була спричинена внаслідок його власної несумлінності щодо невиконання обов`язків, особою, уповноваженою на виконання функцій держави, відповідна діяльність якої передбачає підвищену вимогливість до спеціального суб`єкта, у тому числі щодо дотримання вимог антикорупційного законодавства.
Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" п.161).
Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.
На підставі наведеного, суд доходить висновку, що своїми винними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КпАП України, за ознаками несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь його вини, а саме те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся у вчиненому, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу.
Керуючись ст.33, 221, 252, 268, 280, 283, 284, 294 КпАП України, -
П О С Т А Н О В И В :
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадан, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок на користь держави (код класифікації доходів бюджету 22030101 "Судовий збір (стягувач Державна судова адміністрація України, 050)", отримувач коштів УК у Жмеринському районі/м.Жмеринка/22030101; ; Казначейство України; код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: 2006; код класифікації доходів бюджету: 22030101).
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути апеляційна скарга особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.
Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Вернік В.М.