Справа № 199/6278/18
ПОСТАНОВА
іменем України
06.09.2018 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Воробйов В.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпро, громадянина України, старшого солдата, який служить стрільцем 1 відділення 1 ПВ 2 ПР 1 ПБ в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно військовослужбовця ОСОБА_1 22.08.2018 року був складений протокол серії НГ №000513 про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.172-11 КУпАП про те що «08.08.2018 року о 08-00 годині не прибув на службу без поважних причин до території військового містечка № в/ч НОМЕР_1 старший солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 та був незаконно відсутній до 11-30 години 09.08.2018 року (протягом 1 доби та 3 годин 30 хвилин) в умовах особливого періоду».
Вважають що в діях ОСОБА_1 мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину визнав частково, а саме підтвердив факт того, що він вчасно не прибув до території військового містечка, але зазначив, що цього зробити не зміг, оскільки 07.08.2018 року у вечірній час доби йому були спричинені тілесні ушкодження, в результаті яких він погано себе почував та про своє самопочуття повідомити керівництво в/ч НОМЕР_1 не мав змоги.

Дослідивши матеріали справи, вважаю що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, відсутній у діях ОСОБА_1 з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно с вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так всупереч вимогам ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.172-11 КУпАП серії НГ №000513 від 22.08.2018 року складено на ОСОБА_1 .
Разом з тим відповідно до протоколу особу на яку він був складений ОСОБА_1 встановлено за копією службового посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 16.07.2018 року, оригінал якого у судовому засіданні ОСОБА_1 надав для огляду, разом з паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 . Таким чином встановлено, що службове посвідченням серії НОМЕР_2 від 16.07.2018 року видано на гр. ОСОБА_1 .
При цьому суд приймає вмотивовану постанову тільки в межах, викладених уповноваженою посадовою особою УПП у протоколі про адміністративне правопорушення тільки відносно тієї особи, відносно якої безпосередньо він складений тобто тільки відносно ОСОБА_1 .
Положеннями ст.256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.
Крім цього всупереч вимогам ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей щодо місця мешкання особи, відносно якої його було складено.

Також пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відібрані з грубим порушенням КУпАП, а саме: самі пояснення не містять відомостей про попередження свідків про кримінальну відповідальність; пояснення відібрані у зазначених свідків не містять відомостей відповідно до яких саме документів встановлено їх особу, у зв`язку з чим суд не може визнати вказані пояснення свідків як належними та допустимими доказами.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.4 ст.172-11 КУпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Л.Воробйов