Справа № 500/2272/18 Провадження № 3/500/640/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ШвецьВ.М., розглянувши матеріали адміністративного провадження у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, що мешкає: АДРЕСА_1,

про здійснення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 17 квітня 2018 року о 1 годині 30 хвилин ОСОБА_1 в місті Ізмаїл по проспекту Суворова, 30, керував автомобілем Дачіа Логан держ. номер НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за здійснення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у скоєнні вказаного правопорушення невизнав, дав пояснення, що у вказаний час та вказаному місці автомобілем не керував, був лише біля автомобіля, від проходження огляду на стан алкогольного спяніння не відмовлявся, просив направити його до лікарні.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченогоч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував факт перебування у стані наркотичного спяніння та факт керування транспортним засобом. Згідно наданого відеозапису факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не підтверджений. Суд враховує, що Пунктом 1 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров'я, МВС від 9 листопада 2015 року №1452/735 (надалі Інструкція) встановлено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Крім того, Пунктом 7 Розділу 1 Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. ОСОБА_1 пояснив, що не відмовлявся від проходження огляду. Лише не бажав, щоб це було зроблено за допомогою спеціального технічного засобу. А просив направити його до медичного закладу. Таким чином, в звязку із незгодою з проходженням огляду спеціальним технічним засобом поліцейські зобовязані були доставити водія до найближчого закладу охорони здоров'я для проведення огляду, але це зроблено не було. Більш того, ОСОБА_1 самостійно звернувся до комунальної установи «Центральна районна лікарня Ізмаїльського району», де 17 квітня 2018 року о 2 годині 48 хвилин, тобто на годину пізніше після складання протоколу відносно нього, пройшов огляд на стан спяніння, за висновком якого був тверезим.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 не доведені ознаки «керування транспортним засобом» та «стану наркотичного сп'яніння», бо це не підтверджується достовірними доказами, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження відносно нього підлягає закриттю відповідно до п.3 ч.1 ст.284 та п.1 ч.1 ст.247 КУпАП

Керуючись ст.ст.130,247,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, їїзаконним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7КпАП України та ч.1 ст.287 КпАП України.

Суддя: ОСОБА_2