Справа № 163/308/18 Провадження №33/773/173/18 Суддя в 1 інстанції: Гайдук А. Л.
Категорія: ст. 471 МК УкраїниДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П.,

розглянувши апеляційну скаргу в.о. заступника начальника митниці - начальника УПМП та МВ Шелігацького Є.С. на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 23 лютого 2018 року щодо ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.471 МК України з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Крім того, провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.472 МК України закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави 352(триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору.

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №0421/20500/18 від 28.01.2018 товар: телевізор з маркуванням «SAMSUNG QE49Q7FAM QLED UHD», вартістю 39847,63 грн., постановлено повернути ОСОБА_2 для подальшого митного оформлення та сплати митних платежів.

ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він, слідуючи 28.01.2018 з Республіки Польща в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС в якості пасажира автомобіля марки «Volkswagen», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи понад неоподатковувану норму товар, а саме, телевізор з маркуванням «SAMSUNG QE49Q7FAM QLED UHD», вартістю 39847,63 грн., який перевищив встановлену неоподатковувану норму, передбачену ст.374 МК України, по вартості, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 ставилось у провину те, що він, за вищевикладених обставин, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який підлягав обов'язковому письмовому декларуванню, використавши, всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України, смугу руху «зелений коридор», як форму декларування, шляхом вчинення дій.

Дії ОСОБА_2 у цій частині кваліфіковано за ст.472 МК України.

В апеляційній скарзі в.о. заступника начальника Волинської митниці просить скасувати постанову судді та ухвалити нове судове рішення, яким визнати ОСОБА_2 винним у порушенні митних правил за ст.ст.471, 472 МК України, наклавши на нього стягнення в межах санкцій даних норм Закону. Посилається на те, що суддя безпідставно дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. Так, він своїми діями обрав спрощену форму митного контролю «зелений коридор», отримавши відповідний талон для проходження даним коридором, тим самим порушив вимоги ст.366 МК України.

На думку апелянта, в матеріалах справи наявні достатні докази того, що ОСОБА_2 вчинив також правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

ОСОБА_2 в судове засідання апеляційної інстанції не з'явився, подав до суд клопотання про розгляд справи за його відсутності. Одночасно просив звільнити його від адміністративної відповідальності за ст.471 МК України у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення.

Перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, не оспорюється і в апеляційній скарзі заступника начальника митниці.

Також суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку і про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

У відповідності до вимог ст.472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Як убачається із пояснень ОСОБА_2, під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» він повідомив інспектору митниці про переміщення товару, тобто вчинив усне декларування свого товару.

В матеріалах справи відсутні докази, які свідчать що ОСОБА_2 не повідомляв працівнику митниці про переміщуваний ним товар, тобто не здійснив усне декларування товару.

Отже, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що переміщення через митний кордон України товарів, які підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню, ОСОБА_2, який за формою проходження митного контролю обрав смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор» та під час проходження митного контролю усно заявив про його переміщення, вказує лише на порушення останнім порядку проходження спрощеного митного контролю, що в повному обсязі охоплюється складом правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та додаткової кваліфікації за ознаками правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, не потребує.

На підставі наведеного, вважаю, що суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та закриття провадження у справі в цій частині на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Вирішуючи питання про можливість задоволення клопотання ОСОБА_2 про звільнення його від адміністративної відповідальності за ст.471 МК України на підставі ст.22 КУпАП, слід зазначити, що аналогічне питання вже було предметом розгляду в суді першої інстанції.

Місцевий суд, врахував характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, відсутність обставин, які пом'якшують та обтяжують відповідальність та прийшов до вмотивованого і обґрунтованого висновку, що наведена сукупність обставин поряд із фактичними обставинами справи не дають підстав для застосування щодо ОСОБА_2 положень ст.22 КУпАП.

При цьому судом не враховано відсутність умислу у ОСОБА_2 на вчинення порушення митних правил, оскільки відповідно до ст.68 Конституції України незнання законів не звільняє особу від юридичної відповідальності.

З такими висновками місцевого суду погоджується і суд апеляційної інстанції та вважає, що відсутні підставі для задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ст.471 МК України на підставі ст.22 КУпАП у зв'язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу в.о. заступника начальника Волинської митниці -начальника УПМП та МВ. Шелігацького Є.С залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 23 лютого 2018 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.П. Денісов