Справа №584/764/18
Провадження №3/584/227/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 червня 2018 року м.Путивль

Путивльський районний суд Сумської області у складі: головуючий - суддя Крєпкий С.І., секретар судового засідання Ковальова К.В., з участю прокурора Новікова О.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління захисту економіки в Сумській області департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, депутата Вязенської сільської ради Путивльського району Сумської області не одруженої, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживає в с.Окіп. Путивльського району Сумської області

за ч.1 ст.172-7 , ч.2 ст.172-7 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 будучи депутатом Вязенської сільської ради Путивльського району Сумської області та являючись суб'єктом правопорушення за ч.1 ст.172 -7 КУпАП відповідно до положень п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ст.28 Закону України «Про запобігання корупції»не вжила будь-яких заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не повідомила колегіальний орган Вязенську сільську раду про наявність реального конфлікту інтересів, який виник у неї 14.06.2017 та 24.11.2017 на засіданні 13 та 17 сесії Вязенської сільської ради під час розгляду та прийняття рішень «Про зміну в умовах оплати праці керівних працівників і спеціалістів сільської ради та її виконавчого апарату», «Про преміювання сільського голови», які стосувались голови Вязенської сільського ради ОСОБА_2, з яким ОСОБА_1 спільно проживає, але не перебуває у шлюбі, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 будучи депутатом Вязенської сільської ради Путивльського району Сумської області та суб'єктом правопорушення повязаного з корупцією відповідно до положень п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», проголосувавши «ЗА» 14.06.2017 та 24.11.2017 на засіданні 13 та 17 сесії Вязенської сільської ради під час розгляду питання «Про зміну в умовах оплати праці керівних працівників і спеціалістів сільської ради та її виконавчого апарату», «Про преміювання сільського голови», які стосувались голови Вязенської сільського ради ОСОБА_2, з яким ОСОБА_1 спільно проживає, але не перебуває у шлюбі, вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час виконання депутатських повноважень, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень за вищевикладених обставин визнала повістю, від дачі пояснень відмовилась, що є її конституційним правом.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи прихожу до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 , ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) повинна оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Диспозиції ч.1 ст.172-7 і ч.2 ст.172-7 КУпАПє бланкетними, тобто відсилають до інших нормативно-правових актів і цілком вірно визначені конкретні правові норми, які кореспондується з ч.1 ст.172-7 і ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Визначення терміну правопорушення, пов'язаного з корупцією, про які йдеться мова у главі 13-А («Адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією») КУпАП міститься у ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» і є діянням, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено, крім іншого, адміністративну відповідальність.

Суб'єктами, на яких поширюється дія вказаного вище Закону, згідно з п.п.«б» п.1 ч.1 ст.3 цього Закону, є депутати місцевих рад.

Відповідно до ч. 3 ст.8 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", на депутата сільської ради поширюється вимоги та обмеження, передбачені Законом України «Про запобігання корупції», а згідно з положеннями ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» депутат сільської (селищної) ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Зобов'язання осіб, зазначених у п.п.«б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», містить розділ V («Запобігання та врегулювання конфлікту інтересів» (ст.ст.28-36) цього Закону.

Згідно з ч.1ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» депутати сільських рад зобов'язанні:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції»у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Відповідно до визначення термінів у ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції»:

-приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

-реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно з п.2 примітки до ст.172-7 КУпАП, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Таким чином, бланкетні диспозиції ч.1 ст.172-7 і ч.2 ст.172-7 КУпАП відсилають до іншого нормативно-правового акту, яким є Закону України «Про запобігання корупції» і безпосередньо кореспондуються, крім іншого, з п.п.1-4 ч.1 ст.28 цього Закону, яка у свою чергу передбачає конкретні зобов'язання для визначених осіб.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є депутатом Вязенської сільської ради Путивльського району Сумської області та суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушень, повязаних з корупцією згідно до положень п.п.«б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», на яку розповсюджуються вимоги ст.28 вказаного Закону (а.с.25-32).

З протоколу тринадцятої сесії VII сьомого скликання Вязенської сільської ради від 14.06.2017, сьомої сесії VII сьомого скликання Вязенської сільської ради від 24.11.2017 вбачається, що в сесії брало участь 11 депутатів, в тому числі і ОСОБА_1

На розгляд було винесено, серед інших, питання «Про зміну в умовах оплати праці керівних працівників і спеціалістів сільської ради та її виконавчого апарату», «Про преміювання сільського голови», як стосувались голови Вязенської сільської ради ОСОБА_2, з яким ОСОБА_1 спільно проживає, але не перебуває у шлюбі.

При цьому ОСОБА_1 голосувала «ЗА» прийняття зазначених рішень (а.с.55,22).

З огляду на викладене сукупність вищенаведених доказів є підставою для висновку про винність ОСОБА_1 у вчинені правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП, оскільки вона у встановлений законом випадку та порядку не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів, та ч.2 ст.172-7 КУпАП, оскільки вона вчинила дії та приймала рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числі вчинених.

Враховуючи характер вчинених правопорушень та особу ОСОБА_1, яка вину свою визнала і щиро кається у скоєному, суд вважає за необхідне, відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, накласти адміністративне стягнення у межах санкції, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 352,40 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд Сумської області і набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя С.І.Крєпкий