ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/213/18 Справа № 207/3110/18 Суддя у 1-й інстанції - Подобєд О.К. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 жовтня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 жовтня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 25 серпня 2018 року о 20 год. 50 хв. у м. Кам'янське 3-й Травневий провулок, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах з порожнини рота), від проходження медичного огляду відмовився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що судом першої інстанції порушено вимоги закону, а рішення винесено без повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності. Вважає, що судом не враховано те, що він не відмовлявся від встановленого законом Порядку проходження огляду особи на стан алкогольного сп'яніння, а лише відмовився від способу запропонованого працівником поліції проходження такого огляду, який не відповідає положенням ст. 266 КупАП та п.6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зазначає, що поліцейський взагалі не проводив на місці його огляд на стан сп'яніння, та відмовив у проведенні такого огляду за допомогою алкотестера "Драгер", складенні акту огляду, тощо. Також, наполягає на тому, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп'яніння, тому він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом його вини. Окрім того, звертає увагу, що у протоколі не зазначено, що водієві пропонувалось пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду. Також, наголошує, на тому, що всупереч вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення здійснювалось без його присутності, протокол на підпис йому не надавали, зі змістом протоколу під час складання не ознайомили, покази свідка, яка знаходилась у його автомобілі в протокол вносити не стали, копію протоколу не вручили, права не зачитали, але суд на це уваги не звернув та не надав правової оцінки діям працівників поліції. При цьому, всупереч вимогам закону тимчасового затримання транспортного засобу шляхом блокування або відправки його на спеціальний майданчик не відбулося, а йому дозволено було продовжити рух самостійно, та все це є доказом того, що в його діях відстній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 252067 від 25 серпня 2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп'яніння.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Що стосується доводів ОСОБА_2 про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан спяніння, то вони не заслуговують на увагу.

Як зазначає сам ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, він відмовився від проходження огляду на стан сп"яніння у спосіб, запропонований працівниками поліції, оскільки цей спосіб не відповідав, на його думку, встановленому законом порядку проходження огляду. Між тим, жодних доказів на підтвердження наведених доводів матеріали справи не містять та не були надані ОСОБА_2 суду апеляційної інстанції. Разом з цим, з протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень свідків видно, що від підпису у протоколі та надання пояснень ОСОБА_2 відмовився.

На переконання суду апеляційної інстанції, наведені ОСОБА_2 обставини є лише способом захисту та на висновки суду не впливають.

Що стосується тверджень ОСОБА_2 про те, що працівниками поліції не були роз'яснені його права, то вони також є необґрунтованими, оскільки спростовуються вищенаведеними доказами у справі.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп'яніння.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_2, інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, є необґрунтованими, у зв'язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко