Справа № 428/9842/17
Провадження № 33/782/252/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області Рябчун Олена Вікторівна, розглянувши апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2, подану ним на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 листопада 2017 року,

встановила:

Постановою судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром 10200 грн, із позбавлення права для цієї особи керування транспортним засобом на строк 01 рік, також визначено зобов'язання сплати ним судового збору у розмірі 320 грн.

На зазначену постанову суду правопорушник ОСОБА_2 22.12.2017 подав апеляційну скаргу, у якій він, виходячи із змісту, просить постанову суду скасувати як незаконну та необґрунтовану, ухвалену на підставі не перевірених судом обставин його невинуватості у скоєному, порушень при проведенні лікарського огляду на предмет алкогольного сп'яніння та інших обставин, які свідчать про його невинуватість у скоєнні зазначеного правопорушення.

Правопорушник був належним чином повідомлений про час та дату розгляду ма етріалів щодо нього у апеляційній інстанції, але у судове засідання не з'явився.

Перевіривши витребувані із Сєвєродонецького міського суду Луганської області матеріали провадження щодо ОСОБА_2, вважаю за необхідне повернути правопорушнику подану ним апеляційну скаргу за таких обставин.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КпАП України постанова суддя у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи щодо нього ( а.п.11), з'явився у судове засідання на 10 жовтня 2017 року, де заявив клопотання про надання часу для консультацій із захисником.

Зазначене клопотання судом було задоволено, справа слуханням перенесена на 17.11.2017, про що ОСОБА_2 особисто був повідомлений ( а.п. 16), і засвідчив особистим підписом у тексті розписки.

Але, у судове засідання 17.11.2017 ОСОБА_2 не з'явився і у матеріалах справи відсутні будь-які документальні підтвердження поважності причин його неявки до суду або клопотань про відкладення справи.

17.11.2017 судом було ухвалено постанову, копія якої направлена ОСОБА_2 ( а.п. 19).

У апеляційній скарзі, яка ( як свідчить дата подання та отримання судом) подана із пропуском встановленого ч.2 ст. 294 КпАП України строків апеляційного оскарження, ОСОБА_2, крім доводів про незаконність судового рішення, не зазначає доказів про дату отримання ним копії судової ухвали, поважності підстав пропуску строків оскарження та не заявляє клопотань про поновлення таких строків і, оскільки ОСОБА_2 не з'явився до апеляційного суду, то перевірка зазначених відомостей унеможливлена.

За таких обставин апеляційна скарга повинна бути повернутою правопорушнику.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя

постановила:

Повернути правопорушнику ОСОБА_2 апеляційну скаргу на постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 листопада 2017 року за ч.1 ст. 130 КпАП України як таку, що подана ним після закінчення передбаченого ч.2 ст. 294 КпАП України строку на апеляційне оскарження.

Постанова є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Рябчун