Справа № 214/5721/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 січня 2018 року м. Кривий Ріг

суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, прокурора - Кузьменка С.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, який працює суддею Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний протокол № 341 від 31 серпня 2017 року про вчинення адміністративного корупційного правопорушення відносно ОСОБА_2, згідно з яким останній, перебуваючи на посаді судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних на те причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною першою ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вказав, що своєчасно не подав декларацію через неналежне функціонування ЄДРД осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Зокрема вказав, що перед закінченням строку подання декларації, взагалі не можливо було навіть зайти на сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, не те, що заповнити декларацію. У різний час він намагався зайти на сайт НАЗК до ЄДРД осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при цьому кожного разу увійшовши до системи електронного декларування на сайті НАЗК повідомлялося, що реєстр не працює. Лише 3 квітня 2017 року він подав декларацію. Також, надав клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та зазначає, що 15.03.2017 року в приміщенні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Невська, буд. 3, каб. №309 (місце його роботи), були виявлені предмети, які мають ознаки спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації. У цей день співробітниками СБУ у Дніпропетровській області було вилучено належний йому системний блок (компютер) з написом «Multimedia». Відповідні відомості було внесено до ЄРДР за №0000018, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України та розпочато досудове розслідування. Вказаний системний блок було повернуто лише 18.12.2017р. ОСОБА_2 вказав, що весь цей час для складення процесуальних документів використовував ноутбук наданий родичами, який за своїми технічними характеристиками не здатен забезпечити роботу у ЄРДР осіб, уповноважених на виконання функцій держави для заповнення декларації. Просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_3 у суді просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу, оскільки в ОСОБА_2 був відсутній умисел на його вчинення.

У судовому засіданні прокурор Кузьменко С.В. зазначив про те, що пояснення ОСОБА_2 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими, просив справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Суд, заслухавши думку учасників адміністративної справи та дослідивши її матеріали, приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст. 252 КУпАП України, передбачено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інше.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Як встановлено судом під час розгляду справи по суті, Указом Президента України «Про призначення суддів» від 07.03.2001 року № 165/2001 ОСОБА_2 було призначено на посаду судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області строком на пять років(а.с. 25-30).

Постановою Верховної Ради України «Про обрання суддів» №3564-ІV від 16.03.2006 року ОСОБА_2 обрано на посаду судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області безстроково (32-37).

Наказом голови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області № 14-к від 11.04.2006 року ОСОБА_2 зараховано до штату вказаного суду з 16.03.2006 року ( а.с. 39).

Згідно з вимогами частин 1, 2 ст. 52 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402- VIII «Про судоустрій і статус суддів» суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений чи обраний суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі. Судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судів загальної юрисдикції чи адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402- VIII «Про судоустрій і статус суддів» особа, призначена на посаду судді, набуває повноважень судді після складення присяги. Присягу судді, ОСОБА_2 прийняв 13.10.2001 року(а.с. 31).

Таким чином, суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2 є субєктом відповідальності за вчинення правопорушення повязаного з корупцією, згідно п.п. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону.

Частиною 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункту 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Враховуючи вимоги Закону, ОСОБА_2 мав час з 01.01.2017 по 31.03.2017 подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Так, згідно з послідовності дій користувача інформаційнотелекомунікаційної системи «Єдиний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі ІТС Реєстр), виявлено, що ОСОБА_2 зареєструвався в ІТС Реєстр 24.10.2016 об 10:01. Згідно з послідовностями дій користувача ІТС Реєстр ОСОБА_2 23.03.2017 та 25.03.2017 року він заповнював та переглядав Декларацію за 2016 рік, однак подачу декларації здійснив лише 03.04.2017 рік (а.с. 71-75).

Відповідно до табелів робочого часу в період часу з 01.01.2017 по 01.04.2017, ОСОБА_2 перебував у відпустці 18 січня 2017 року, з 06 лютого 2017 по 07 лютого 2017, з 08 лютого по 22 лютого 2017 року, та з 23 лютого по 07 березня 2017 року. Решту часу, коли на нього був покладений обовязок подати декларацію за 2016 рік, знаходився на робочому місці ( а.с. 40- 46).

Згідно з листом НАЗК від 23.05.2017 року засвідчено некоректну роботу програмного забезпечення в період з 01.01.2017 по 19 год. 30 хв. 04.01.2017. Також протягом 24-28 березня 2017 року здійснювались заходи з оптимізації та переконфігурування обчислювальних ресурсів, що потребувало декількох зупинок та перезапусків окремих компонентів та ІТС Реєстр в цілому (а.с.55 ).

Доводи ОСОБА_2, щодо причин несвоєчасного подання декларації, а саме неналежне функціонування реєстру та відсутність компютерної техніки з належними технічними характеристиками для заповнення декларації, не визнаються судом як поважні та такі, що унеможливлювали своєчасне подання декларації за 2016 рік у строки, встановлені діючим законодавством України. Вказані причини є лише свідченням виключно власної недбалості щодо виконання обовязків, покладених на ОСОБА_2 Законом України «Про запобігання корупції».

Враховуючи викладене вище, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В той же час, згідно з ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14,212-15,212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як зазначено в узагальненому науково-консультативному висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності», визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Так судом було встановлено, що справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП надійшла до суду 05.10.2017 року, а витяг з реєстру з офіційного веб-сайта Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування Національного агентства з питань запобігання корупції щодо ОСОБА_2 Управлінням захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту Захисту економіки Національної поліції України отримано 21.07.2017 року (а.с. 12-20).

Оскільки момент виявлення правопорушення точно не визначено національним законодавством, суд керується практикою ЄСПЛ, а саме позицією, висловленою в рішенні ЄСПЛ від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України», де визначено концепцію якості закону, зокрема вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону» та в разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід, тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи, тому суд доходить висновку, що оскільки момент виявлення правопорушення повязується з часом надання інформації на звичайний запит органів, що протидіють корупції, тобто час повідомлення про певні факти, який є моментом реєстрації такої інформації, а отже 21.07.2017 року є моментом виявлення правопорушення. Таким чином, саме 21.10.2017 року є останнім днем для накладення адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що строки притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності закінчились, суд вважає за необхідне провадження по справі у відношенні останнього закрити без встановлення вини в його діях.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 38 ч.3, 247 ч.1 п. 7 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.3 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником упродовж десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Н.Г. Гринь