АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/41/18 Головуючий апеляційної інстанції: Цілюрик В.П.
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 січня 2018 року м. Харкова

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрика В.П., за участю особи, у відношенні якої складено протокол у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП ОСОБА_2, потерпілої по справі ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою апелянта ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 20.11.2017 року у відношенні ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 20.11.2017 рокуОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачене ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.

Суддею першої інстанції було встановлено, що 12.10.2017 року о 11.00 за адресою м. Харків, вул. Шевченка, 58 ОСОБА_2, керуючи автомобілем Шкода Фабія державний номер НОМЕР_1, при виїзді з прилеглої території не надав переваги в русі автомобілю Renault Clio Symbol, державний номер НОМЕР_2, який рухався по вул. Шевченка, та допустив зіткнення з ним. Автомобілі отримали механічні пошкодження, спричинені збитки.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2. подав апеляційну скаргу та просить постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 20.11.2017 року змінити в частині накладення на нього адміністративного стягнення, змінівши йому стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на штраф в межах санкції статті.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що на його думку, накладене адміністративне стягнення є занадто суворим, таким що, не відповідає тяжкості правопорушення. Вказує, що він є пенсіонером, отримує мінімальну пенсію, якої не вистачає, офіційно не працює, автомобіль є єдиним джерелом доходу у його сім'і. Зазначає, що при визначенні йому адміністративного стягнення судом не було враховано відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, майновий стан апелянта, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав вимоги апеляційної скарги, пояснення потерпілої ОСОБА_3, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що вимоги вказаної правової норми суддею суду першої інстанції в повному обсязі не дотримані.

В судовому засідання ОСОБА_2 визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, але вважав накладене на нього стягнення занадто суворим.

У зв'язку та такою позицією апелянта, апеляційний суд не дає оцінки рішення суду першої інстанції щодо доведеності вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Санкція статті 124 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами строком від шести до одного року.

Апеляційний суд вважає, що суддею суду першої інстанції при винесені постанови не було в повній мірі враховані дані про особу правопорушника, його майновий стан, те що він є пенсіонером, матеріали справи не містять виклад обставин, які обтяжують відповідальність, у судовому рішенні, яке оскаржено відсутнє обґрунтування неможливості застосування до останнього альтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Оскільки матеріали справи не містять даних, що ОСОБА_2 раніше притягався до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, приймаючи до уваги наведені вище обставини та позицію потерпілої, апеляційний суд, вважає за можливим задовольнити вимоги апелянта, змінити постанову від 20.11.2017 року в частині застосування виду стягнення, та накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 20.11.2017 року у відношенні ОСОБА_2 - змінити.

Абзац 17 мотивувальної частини вказаної постанови виключити, а у абзаці 1 її резолютивної частини після слів «стягнення у вигляді» зазначити «штрафу в розмірі 340 грн.»

В решті вказану постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик