Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/2213/17 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія : ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач Слісарчук Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року м.Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Слісарчук Я.А., за участю: секретаря судового засідання Кашенко Л.М., захисників Легенького В.М., Поліщука Р.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1

в с т а н о в и в :

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 320 грн. судового збору.

Згідно постанови, 06 вересня 2017 року о 02 годині 25 хвилин, ОСОБА_3 на автодорозі сполученням Житомир-Могилів-Подільський 1 км керував автомобілем "BMW модель 745 і" реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння на вимогу працівників поліції від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився, а так само перебував в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.п.2.5, 2.9 "а" Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_3 подав на неї апеляційну скаргу, яку доповнив захисник Легенький В.М.Зі змісту апеляційної скарги та її доповнення видно, що вказані особи просять, постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення.Стверджують про те, що ОСОБА_3 не перебував за кермом автомобіля за обставин зазначених в постанові суду.Посилаються на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, в ньому не вказано місце вчинення правопорушення.Зазначають про те, що ОСОБА_3 наполягав здати кров в медичному закладі, однак йому в цьому було відмовлено працівниками поліції.Вказують на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти огляд у закладі охорони здоров'я. Крім цього, апелянти посилається на те, що суд розглянув справу у відсутності ОСОБА_3, чим порушив його право на захист та безпідставно відхилив клопотання його захисника про допит в судовому засіданні свідків, а тому письмові пояснення вказаних свідків на думку апелянтів не можуть бути належними і допустимими доказами по справі. Також апелянти посилаються на те, що суддя в постанові безпідставно зазначив, що ОСОБА_3 керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, та вказав що він порушив п. 2.9 "а", чим вийшов за межи протоколу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення захисників Легенького В.М. і Поліщука Р.М., які просили задовольнити апеляційну скаргу з доповненнями, опитавши свідка ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги з доповненнями про те, що ОСОБА_3 не вчиняв правопорушення за яке його визнано винуватим, апеляційний суд не приймає до уваги.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаного правопорушення стверджується зібраними по справі доказами, яким суд дав належну оцінку.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 223497 від 06 вересня 2017 року, відеозаписом події правопорушення із нагрудної відеокамери поліцейського, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, рапортом інспектора роти №1 БУ ПП в м. Житомирі ДПП ОСОБА_7 та його поясненнями в суді першої інстанції.

Вищевказані зібрані по справі докази свідчать про те, що ОСОБА_3 на 1 км автодороги сполученням Житомир-Могилів-Подільський керував автомобілем "BMW модель 745 і" реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу Драгер, а також в медичному закладі, відмовився.

Дії ОСОБА_3 за ст. 130 ч.1 КУпАП кваліфіковані правильно, а накладене на нього стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_3 на 1 км автодороги Житомир-Могилів-Подільський керував автомобілем "BMW модель 745 і" реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння на вимогу працівників поліції від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився, що спростовує доводи апелянтів про те, що у вказаному протоколі не зазначено місце вчинення правопорушення.

Про те, що саме ОСОБА_3 знаходився за кермом транспортного засобу свідчать пояснення допитаного в районному суді в якості свідка працівника поліції ОСОБА_7 та відеозапис події правопорушення із нагрудної відеокамери поліцейського на якому зафіксована розмова між працівником поліції та свідком ОСОБА_4

Зважаючи на вказані докази апеляційний суд не приймає до уваги пояснення, які давала в суді апеляційної інстанції вказаний свідок про те, що саме вона перебувала за кермом автомобіля, вважає їх неправдивими і такими, що дані з метою уникнути передбаченої законом відповідальності ОСОБА_3

З письмових пояснень свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та відеозапису події правопорушення із нагрудної відеокамери поліцейського видно, що ОСОБА_3 працівником поліції пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу Драгер, а також в медичному закладі, від чого ОСОБА_3 відмовився.

Апеляційний суд вважає, що бажання ОСОБА_3 здати кров для дослідження, виходячи з положень п.п. 12,13 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспорних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції де зазначено, що в медичному закладі предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, лише у випадку, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, свідчить про його відмову від проходження огляду на стан сп'яніння в медичному закладі.

В матеріалах справи дійсно відсутнє направлення ОСОБА_3 для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, однак вказаний факт не вказує на порушення процедури проведення працівниками поліції огляду на стан алкогольного сп'яніння, зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Розгляд справи в суді першої інстанції проводився у відсутності ОСОБА_3, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, його інтереси в суді представляв захисник Легенький В.М., який не заперечував проти розгляду справи у відсутності ОСОБА_8, що спростовує доводи апеляційної скарги про порушення права на захист ОСОБА_3

З матеріалів справи видно, що суд відхилив клопотання захисника про допит в судовому засіданні свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6, однак вказане рішення суду не дає підстав для визнання неналежними і недопустимими доказами письмові пояснення даних свідків.

Матеріали справи свідчать про те, що працівником поліції відносно ОСОБА_3 був складений протокол за те, що він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння та на вимогу працівників поліції відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, відмовився.

Між тим, з матеріалів справи видно, що суддя визнав винним ОСОБА_3 крім вищезазначеного ще і за керування автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, та вказав що він порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України.

Апеляційний суд вважає, що визнавши ОСОБА_3 винним у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп'яніння та в порушенні п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, суд вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне постанову суду змінити, виключи з постанови, посилання суду на те, що ОСОБА_3 керування автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, і порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України.

Керуючись ст.294 КУпАП , апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргуОСОБА_3 з доповненнями, які подав захисник Легенький В.М. задовольнити частково.

Постанову Житомирського районного суду Житомирської області 11 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_3 змінити.

Виключити з постанови посилання суду на те, що ОСОБА_3 керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, і порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України.

В решті постанову залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: