Провадження № 33/824/786/2018 Суддя в 2-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., за участю особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2018 року на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік;

стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за те, що він, 12 серпня 2018 року, о 04 годині, в м. Києві, по проспекту Перемоги, 20, керував автомобілем марки «БМВ», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

У апеляційній скарзі захисника ОСОБА_3 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з'ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Вважав, що проведений розгляд у суді першої інстанції за відсутності ОСОБА_2 всупереч його заяви про відкладення розгляду у зв'язку із відрядженням останнього, порушив його право на захист. Апелянт звернув також увагу на формальність розгляду справи суддею місцевого суду, у ході якого не були допитані свідки та досліджені матеріали із належною повнотою. Звернув увагу на відсутність у протоколі конкретних ознак алкогольного сп'яніння, передбачених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак, алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведене, на думку захисника свідчило про невідповідність протоколу вимогам ст. 251 та ст.256 КУпАП. Просив скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_3 та його підзахисного ОСОБА_2, які апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи і просили скаргу задовольнити; вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, висловленої зокрема у рішеннях по справах «Енгель та інші проти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інших рішеннях при провадженні у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП необхідно застосовувати положення закону, який регламентує кримінальне провадження.

Наведене указає на те, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, за своєю сутністю є обвинуваченням, а обставини вчинення адміністративного правопорушення, які указуються суддею у постанові, за своєю сутністю є формулюванням обвинувачення, визнаного судом доведеним. Відповідно до положень КПК України розгляд справи проводиться судом в межах висунутого обвинувачення, яке при його формулюванні у постанові не повинно ні погіршувати становище особи, ні істотно відрізнятися від сформульованого органом обвинувачення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 у вину було поставлене керування транспортним засобом із ознакам наркотичного сп'яніння та відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння. Натомість суддя місцевого суду, формулюючи у постанові сутність правопорушення, яке він визнав доведеним, указав на те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження на стан сп'яніння. Таким чином суддею у постанові фактично було сформульоване обвинувачення, яке йому не ставилось у вину органом обвинувачення, чим були порушені процесуальні права ОСОБА_2, у тому числі і право на захист. У зв'язку із викладеним постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.09.2018 року щодо ОСОБА_2 не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню із винесенням по справі нової постанови.

Судом визнається доведеним те, що ОСОБА_2 12 серпня 2018 року о 04 годині, в м. Києві, по проспекту Перемоги керував автомобілем марки «БМВ», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан сп'яніння стверджується поясненнями свідків та відеозаписом із нагрудної камери поліцейського.

Доводи апеляційної скарги захисника в частині недоведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не гуртуються на матеріалах справи. Порушень вимог КУпАП, які би указували на відсутність підстав, для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП у ході провадження у цій справі, в тому числі і у ході складання протоколу про адміністративне правопорушення судом не встановлено. Суд враховує те, що розгляд справи у суді першої інстанції відбувся у відсутності ОСОБА_2 за наявності його заяви про перенесення розгляду справи, чим були порушені його права, в тому числі і право на захист. Проте, це право було поновлене у суді апеляційної інстанції, де ОСОБА_2 приймав участь у судових засіданнях, був представлений захисником, мав можливість надати усі докази на свій захист результатом чого стало скасування постанови із постановленням нової постанови.

Оскільки на день винесення зазначеної постанови судом апеляційної інстанції закінчилися передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, суд вважає за необхідне, прийнявши рішення про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити провадження у справі із підстав, передбачених п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2018 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Постановити у справі нову постанову.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у мотивувальній частині даної постанови.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити із підстав, передбачених п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк