Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/38/18 Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_1, за участю: правопорушника ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 на постанову Новоград-Волинського районного міськрайонного суду Житомирської області від 16 березня 2018 року за ч.1 ст.130 КУпАП щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, м.

Новоград-Волинський, Житомирської області,

в с т а н о в и в:

ПостановоюНовоград-Волинського районного міськрайонного суду Житомирської області від 16 березня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення за цим законом у виді штрафу, розміром 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно постанови суду, 26.12.2017 року о 23 год. 13 хв., ОСОБА_2, у м. Новоград-Волинський на вул. Житомирській, керував автомобілем PEUGEOT, номерний знак WWY09626, у стані алкогольного спяніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 в просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що автомобілем PEUGEOT, номерний знак WWY09626, на момент його зупинки керував ОСОБА_4, який втік, так як можливо злякався невмотивованих та агресивних дій поліцейських. В судовому засіданні допитані за його клопотанням свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повністю підтвердили вказані обставини. Свідок ОСОБА_4 до суду не зявився, оскільки він, ОСОБА_2, не зміг забезпечити його явку, оскільки свідок по місцю свого проживання в даний час не проживає і його теперішнє місцезнаходження не відоме. Суд до показів даних свідків віднісся критично, помилково вважаючи їх надуманими, і в постанові про їх покази нічого не вказав. Суд взяв до уваги лише покази поліцейських інспектора Новоград-Волинського ВП Войцехівського Р.М. та начальника сектору реагування патрульної поліції Новоград-Волинського ВП ОСОБА_7 Інших достовірних, належних та допустимих доказів того, що саме він, ОСОБА_2, керував автомобілем PEUGEOT суду не надано. Працівники поліції запропонували пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Драгер, але вімовився, оскільки не був водієм. Під тиском працівників поліції погодився пройти медичний огляд в закладі охорони здоров'я, яким є Новоград-Волинське міськрай ТМО. Лікарем ОСОБА_8 було проведено медичний огляд на стан сп'яніння тільки із застосуванням технічного засобу схожого на аналізатор Драгер. При цьому жодних зразків біологічного середовища для лабораторного дослідження у нього не відбиралось і самого лабораторного дослідження не проводилось. Посилаючись на «Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, стверджує, що проведення медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у лікувальному закладі лише з використанням приладу типу «Драген» є незаконною. Тому, складений акт та висновок №1662 від 27.12.2017 року щодо результатів проведеного медичного огляду є недопустимим доказом. Додатково апелянт вказує, що на виконання відповідної ухвали суду Новоград-Волинським міськрайТМО було надано завірені належним чином копії сервісної книжки на газоаналізатор «Drager Alcotest 3000» за серійним номером приладу AREN-0169, свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора Drager Alcotest 3000 зав. № AREN-0169 та сертифікату затвердженого типу засобів вимірювальної техніки «Газоаналізатор Alcоtest…, Interlock XT». Тобто, була надана дозвільна документація на такий спеціальний технічний засіб, як газоаналізатор Drager Alcotest 3000 за серійним номером приладу AREN-0169, який не є вимірювальною технікою та обладнанням, які використовуються при медичному обстеженні на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоровя.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 у повному обсязі підтримав доводи апеляційної скарги та свої пояснення, надані в суді першої інстанції, просив врахувати пояснення свідків, та прийняти рішення про задоволення апеляційної скарги, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі щодо нього. Захисник ОСОБА_3 підтримав доводи та пояснення ОСОБА_2 та задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, перевіривши матеріали справи та надані докази в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Даних вимог Закону суд першої інстанції у повному обсязі не дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи, визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії БД №037121, від 27.12.2017 року; медичний висновок №1662 від 27.12.2017 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння відносно ОСОБА_2; Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння №1662 від 27.12.2017 року; пояснення інспектора поліції ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_7 Разом з тим, суд першої інстанції відкинув покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_6, які були без посередніми свідками усіх подій, які стали предметом судового розгляду.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитися у повному обсязі апеляційний суд не може.

Так, згідно вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 26.12.2017 року о 23 год. 13 хв. у м. Новоград-Волинський на вул. Житомирській керував автомобілем PEUGEOT, номерний знак WWY09626, у стані алкогольного спяніння. Проте, згідно згаданого протоколу в графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» ОСОБА_2 вказав, що проходив огляд в ТМО в м. Новоград-Волинський як пасажир автомобіля, а не як водій. Крім того, в зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 не зазначено свідків інкримінованого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, що свідчить про те, що сторонніх свідків інкримінованого адміністративного правопорушення працівниками поліції залучено не було. Апеляційний суд звертає увагу, що згідно у Висновку №1662 від 27.12.2017 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння відносно ОСОБА_2, останній також повторно зазначив, що проходив огляд як пасажир автомобіля, а не як водій транспортного засобу. Вказані обставини стосуються і Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння №1662 від 27.12.2017 року, на підставі якого було складено згаданий висновок.

При цьому факт того, що ОСОБА_2 був не водієм, а пасажиром, також підтвердили і допитані в судовому засіданні безпосередні свідки подій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в якості свідків в судовому засіданні

Апеляційний суд звертає увагу, що суд першої інстанції критично віднісся до показів даних свідків, зробивши висновок про те, покази ними надані з метою уникнення ОСОБА_2 адміністративної відповідальності, враховуючи, що вказані свідки плутаються у показах щодо зброї, якою погрожували їм працівники поліції, а також в частині щодо місця куди побіг ОСОБА_11 після того як працівники поліції почали погрожувати зброєю. Проте такі зазначені судом підстави для критичної оцінки показів свідків та визначення їх такими, що надані з метою уникнення ОСОБА_2 відповідальності є, на думку апеляційного суду, необгрунтованимими, оскільки покази свідків щодо зброї працівників поліції та напрямку руху ОСОБА_4 не стосуються обставин щодо керування чи некерування автомобілем саме ОСОБА_2 , і такі розбіжності в їх показах не впливають на те, що свідки однозначно та впевнено надали пояснення щодо керування автомобілем не ОСОБА_2, а ОСОБА_4

При цьому сам по собі факт подальшого написання ОСОБА_4 розписки працівникам поліції про зобовязання доставки автомобіля на місце стоянки не може спростовувати зазначених вище пояснень як ОСОБА_2, так і вказаних свідків, тим більш, що пояснень від самого ОСОБА_4, враховуючи наявність на момент складання розписки вказівки зазначених осіб про керування автомобілем саме ОСОБА_4, працівниками поліції від нього не відбиралося.

Крім цього також слід зазначити, що враховуючи стійкі та впевнені пояснення ОСОБА_2 впродовж всього фіксування правопорушення про те, що він не керував автомобілем, а був лише пасажиром, що впевнено підтвердили безпосередні свідки подій, не зважаючи на зазначене працівниками поліції не було залучено в підтвердження обставин правопорушення будь-яких сторонніх осіб, які б могли бути свідками вчинення правопорушення саме ОСОБА_2 та не проводилася відеофіксація даного правопорушення, та не було надано до суду належних та допустимих відеодоказів.

При цьому допитані судом першої інстанції інспектор поліції ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_7, який є працівником поліції начальником СРПП Новоград-Волинського ВП, та разом з ОСОБА_9 здійснював патрулювання, лише підтвердили свої рапорти від 27.12.2017 року, які долучені до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 Апеляційний суд вважає, що покази цих осіб не можуть бути покладенні в основу доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого правопорушення, оскільки ці особи, як працівники поліції, зацікавлені в результатах розгляду та вирішення справи, що викликає сумнів в неупередженості їх показань.

З огляду на вищенаведене апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали адміністративної справи за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2 не містять достатніх доказів того, що останній був водієм автомобілі PEUGEOT, д.н.з. WWY09626, та, відповідно, керував ним в стані алкогольного спяніння, а також не спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, що він був лише пасажиром у зазначеному автомобілі. Висновки суду першої інстанції про його винність у вчинені вказаного правопорушення є помилковими та такими, що не грунтуються на досліджених доказах та не відповідають встановленим обставинам по справі.

Разом з тим, апеляційний суд відкидає доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, підтримані його захисником з приводу незаконного проведення освідування на стан алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 3000», оскільки він має відповідний сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яке чинне до 09.10.2018 року, свідоцтво відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу та свідоцтво про державну реєстрацію, а лікар ОСОБА_8 пройшов відповідне тематичне заняття. Тобто освідування на стан алкогольного спяніння проведено у відповідності до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735. Крім того, апелянтом не надано будь-яких доказів, що він погодився пройти медичний огляд в закладі охорони здоров'я, яким є Новоград-Волинське міськрай ТМО, під тиском працівників поліції.

Враховуючи вищенаведене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, а саме відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.294, 247 п.1 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Новоград-Волинського районного міськрайонного суду Житомирської області від 16 березня 2018 року відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати та провадження в справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у звязку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: