Справа №635/6625/18
Провадження № 3/635/2136/2018
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року сел. Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Бобко Т.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника адвоката ОСОБА_2 розглянув справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого слюсарем АТ «Турбоатом», зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, кімн.110,

В с т а н о в и в:

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №206569 від 08 вересня 2018 року, ОСОБА_1 08 вересня 2018 року о 14 годині 40 хвилин, рухаючись на 15 км автошляху М-18 Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта, керував автомобілем НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України.

- п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України: «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

У судовому засіданні ОСОБА_1 не погодився з протоколом про адміністративне правопорушення та пояснив, що 08 вересня 2018 року в обідній час він їхав в якості пасажира на передньому сидінні автомобіля НОМЕР_2 під керуванням його товариша ОСОБА_3, при цьому знаходився в стані алкогольного спяніння. Під час руху на автошляху Київ-Сімферополь-Алушта-Ялта, ОСОБА_3 стало зле у звязку з розладом травлення через що він зупинив автомобіль та пішов за потребою, а ОСОБА_1 залишився в автомобілі чекати на нього. В цей час до ОСОБА_1 підійшли працівники поліції, які запропоновували останньому продути трубку на предмет алкогольного спяніння, на що ОСОБА_1 погодився, оскільки через стан свого алкогольного спяніння не міг заперечувати проти дій поліцейських, після чого відносно нього був складений протокол.

Частина 1 ст. 130 КУпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9а ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не заперечував факту вживання алкогольних напоїв, однак пояснив, що не керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, а лише знаходився в атомобілі в якості пасажира. Такі доводи повністю узгоджуються з поясненнями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_3, який пояснив, що 08 вересня 2018 року в обідній час він керував автомобілем НОМЕР_2, поряд з ним на пасажирському сидінні сидів його товариш ОСОБА_1, який знаходився у стані алкогольного спяніння, на шляху прямування у звязку з розладом травлення він змушений був зупинитися та вийти з автомобіля за потребою, а коли повернувся, ОСОБА_1 розповів, що до нього підходили поліцейські на вимогу який він продув трубку на предмет стану алкогольного спяніння, після чого відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення. Такі пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 жодним чином не спростовані письмовими матеріалами та відеозаписом з нагрудних камер поліцейського, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення. Так, ані письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були лише запрошені в якості понятих під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, ані відеозапис з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксований лише факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного спяніння шляхом продуття спеціального технічного засобу, не містить жодних даних щодо факту керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного спяніння. Крім того, всі вжиті судом заходи, спрямовані на виклик зазначених свідків, а також особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_6 у судове засідання для встановлення факту керування ОСОБА_1 автомобілем, не дали позитивних результатів, будучи своєчасно і належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, свідки та особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили. Тобто, в матеріалах справи взагалі відсутні будь-які відомості щодо виконання ОСОБА_1 08 вересня 2018 року о 14 годині 40 хвилин функцій водія автомобіля НОМЕР_3.

Як розяснено в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», із змінами і доповненнями, відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під

час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 3 ст. 251 КУпАП, обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 253 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення не може безумовно свідчити про факт керування ОСОБА_7 транспортним засобом.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з принципу презумпції невинуватості, закріпленого ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_8 не міститься складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 247, 283 КУпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Суддя Т.В. Бобко