Справа № 496/4874/18
Провадження № 3/496/2873/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області 2 рота 1 батальйон, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працює,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2018 року о 01-50 годин в Одеській області, Біляївський район, с. Мирне по вул. Леніна, 57, ОСОБА_1, керував мопедом марки «Yamaha» в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810» в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений (відміткою в протоколі), про причини неявки суд не повідомив.

Таким чином, суд вжив всіх заходів для повідомлення правопорушника та дотримання ст. 268 КУпАП.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 своїми діями скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується наданими суду матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 154991 від 28.10.2018 року, результатами тестування на алкоголь пристроєм Алкотестер «Драгер-6810» від 28.10.2018 року, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3 та довідкою, якою підтверджується що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, тому суд відносить його до категорії інших осіб.

Диспозиція частини 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність інших осіб за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння, а тому суд дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, керуючись ч. 1 ст. 130 та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, суд вважає, за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 30, 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 гривень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, до Апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя О.П. Галич

Строк пред'явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2018 року.