Номер провадження: 33/785/1165/18
Номер справи місцевого суду: 523/7522/18
Головуючий у першій інстанції Шкорупеєв Д. А.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 06.07.2018 року у справі про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Одесі, громадянина України, одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, а також стягнуто судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 16.05.2018 року о 14 год. 45 хв. він, керуючи автомобілем «ВАЗ-2108» (державний номерний знак НОМЕР_1) на вул. Заболотного (навпроти будинку №1) в м. Одесі, порушивши вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «МАN 19.403» (державний номерний знак НОМЕР_2).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобілі отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1) суд 1-ої інстанції неправильно зазначив у постанові, що він рухався на автомобілі. Насправді, він стояв біля узбіччя протягом 10-15 хв. з увімкненою аварійною сигналізацією, а «фура», що проїжджала поруч, вдарила його автомобіль та завдала механічні пошкодження, тому застосування до нього припису п. 10.1 Правил дорожнього руху, є безпідставним;

2) з матеріалів справи, зокрема фотознімків, видно, що на автомобілі «МАN 19.403» немає жодних пошкоджень, а пошкодження зазнав тільки його автомобіль, тому він вважає, що в його діях відсутня вина;

3) при винесені оскаржуваної постанови, судом не були належним чином оцінені обставини справи та без наведення обґрунтованих доводів, до нього застосовано позбавлення права керування транспортними засобами, а не, наприклад, штраф. При цьому, суд не врахував, що раніше він не притягувався до адміністративної відповідальності, на його утриманні знаходиться малолітня дитина та дружина, яка знаходиться у декретній відпустці, а керування транспортним засобом є єдиною можливістю заробітку, що свідчить про порушення вимог ст. 33 КУпАП.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_2просить скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_3, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та повторно дослідивши докази у справі, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Повторне дослідження доказів під час апеляційного розгляду, показало наступне:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №127308 від 16.05.2018 року випливає, що 16.05.2018 року о 14 год. 45 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ВАЗ-2108» (державний номерний знак НОМЕР_1) на вул. Заболотного (навпроти будинку №1) в м. Одесі, порушивши вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «МАN 19.403» (державний номерний знак НОМЕР_2) під керуванням водія ОСОБА_3, а автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 1).

Зі схеми місця ДТП (а.с. 3) видно, що автомобіль «ВАЗ-2108» (державний номерний знак НОМЕР_1) розташований під кутом до проїжджої частини дороги, що свідчить про те, що водій ОСОБА_2, в момент зіткнення транспортних засобів, виїжджав з місця стоянки, а місце зіткнення зафіксоване на відставні 1,4 м від краю проїжджої частини дороги.

Зазначена обставина підтверджується фотознімками, долученими до матеріалів справи, з яких очевидно випливає, що автомобіль «ВАЗ-2108» (державний номерний знак НОМЕР_1) розташований під кутом до проїжджої частини дороги, а пошкодження на ньому локалізоване у передній частині лівого переднього крила автомобілю. У той же час, пошкодження на автомобілі «МАN 19.403» (державний номерний знак НОМЕР_2) під керуванням водія ОСОБА_3, локалізовані на двох задніх колесах з правого боку.

Письмові пояснення водія ОСОБА_3 підтверджують зазначені фактичні обставини справи (а.с. 5).

Свої пояснення водій ОСОБА_3 підтвердив у судовому засіданні суду апеляційної інстанції та зазначив, що вважає накладене на ОСОБА_2 стягнення надто суворим.

З огляду на досліджені під час апеляційного розгляду справи докази, апеляційний суд вважає, що пояснення водія ОСОБА_3 є технічно спроможними, адже об'єктивно встановленим є той факт, що водій ОСОБА_2, перед початком руху з місця стоянки, не переконався у тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, тобто порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху.

Надавши об'єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх частково обгрунтованими.

Апеляційний суд вважає, що орган дізнання, оформлюючи матеріали ДТП, а суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшли правильного висновку про те, що ОСОБА_2 є винуватим у вчиненні ДТП та правильно кваліфікували його дії за ст. 124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення в частині накладення адміністративного стягнення, характером, обставинами та ставленням до вчиненого правопорушення, особою правопорушника та його майновим станом.

Разом з тим, такий висновок суду першої інстанції не можна вважати законним та справедливим через неповноту судового розгляду.

Так, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_2 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, одружений, на його утриманні знаходиться малолітня дитина та дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а керування транспортним засобом є єдиним джерелом доходу сім'ї, що підтверджується відповідними документами, долученими до апеляційної скарги.

Окрім того, у випадках, коли санкція закону, по якому особа визнається винуватою, передбачає різні види стягнень, суддя при винесенні постанови, повинний мотивувати застосування того або іншого виду стягнення.

Як видно зі змісту мотивувальної частини постанови, суд першої інстанції не встановив обставин, що пом'якшують відповідальність правопорушника.

Разом з тим, відповідно до приписів ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Не забезпечивши повноту, всебічність та об'єктивність судового розгляду, порушивши зазначені вище норми КУпАП, суд першої інстанції не врахував жодних обставин про особу порушника, а саме те, що ОСОБА_2 одружений, має на утриманні дружина та малолітню дитину, а також те, що потерпілий не наполягає на застосуванні до ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Окрім того, через неповноту судового розгляду, суд першої інстанції, при накладенні адміністративного стягнення, не врахував, що потерпілий не має до ОСОБА_2 претензій матеріального характеру, адже автомобілю «МАN 19.403» фактично не завдано шкоди, а пошкоджений лише автомобіль ОСОБА_2.

Обставини, що обтяжують його відповідальність - відсутні.

Доводи апеляційної скарги стосовно щоденної необхідності у користуванні автомобілем, оскільки у такий спосіб ОСОБА_2 утримує сім'ю, апеляційний суд вважає слушними.

У відповідності до приписів п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

За наявності таких даних, позбавлення ОСОБА_2 права керувати транспортними засобами, не можна визнати справедливим, законним і обґрунтованим, тому йому необхідно обрати більш м'який вид адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 251, 268, 280, 293, 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 06.07.2018 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2, в частині накладення адміністративного стягнення - змінити.

Накласти на ОСОБА_2 стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

В решті постанову суду 1-ої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області: Копіца О.В.