Справа № 234/1163/18
Провадження № 3/234/511/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Чернобай А.О., розглянувши матеріали, які надійшли із Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 краю, ІПН НОМЕР_1, громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, якому у відповідності зі ст. 268 КУпАП роз'яснені його права,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

15 січня 2018 року о 10 год. 00 хвилин водій ОСОБА_1 на 709 км Київ - Харків - Довжанський керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_2, з ознаками наркотичного спяніння (зіниці очей, що не реагують на світло, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність по ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП не визнавта суду пояснив, що він в той же день 15.01.2018 року пройшов огляд у наркологічному диспансері м. Слов'янська та ознак сп'яніння у нього не виявлено. Він дійсно відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння у присутності свідків, оскільки вважав, що працівники поліції зацікавлені щодо притягнення його до адміністративної відповідальності. Від керування він дійсно був усунений, в автомобілі з ним їхав його товариш, який після складання протоколу та його усунення від керування, продовжив керував автомобілем. Свідком подій його товариш не був, оскільки під час складання протоколу перебував в автомобілі.

Вислухавши доводи ОСОБА_1, проаналізувавши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 130 ч. 1 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що дійсно відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння у присутності свідків, оскільки вважав, що працівники поліції зацікавлені щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп'яніння.

Тому суд вважає, що не виконання такого обов'язку з боку водія ОСОБА_1 є грубим порушенням Правил дорожнього руху України.

Самі підстави для такої вимоги передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлення їх наявності є виключною компетенцією працівника поліції за його суб'єктивним сприйняттям наявних факторів.

Вина ОСОБА_1 у вказаному правопорушенні знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями правопорушника, наданими ним в судовому засіданні та письмовими поясненнями свідків, із яких вбачається, що робітниками Бахмутського відділення поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Тому вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважається доведеною.

Суд не бере до уваги, надану у судовому засіданні ОСОБА_1, довідку № 70, яка видана "Міським наркологічним диспансером м. Слов'янськ", оскільки протокол відносно ОСОБА_1, був складений працівником Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області за порушення вимог п. 2.5 ПДР України, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, а не за порушення вимог п. 2.9 ПДР України - керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 статті 130 КУпАП,у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 401 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому з ОСОБА_1.необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 352,40грн.

Керуючись ст.ст. 33, 401, ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення України.

ОСОБА_1 піддати адміністративному покаранню у вигляді накладення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 (десять тисяч двісті) гривеньз позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 352,40 (триста п'ятдесят дві) грн. (сорок) копійок.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: