АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/7301/17 Головуючий суддя І інстанції Пілюгіна О.М.
Провадження № 33/790/105/18 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 15 грудня 2017 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Судом встановлено, що 1 грудня 2017 року о 10.04 год. на 19 км + 100 м. автодороги Харків-Сімферополь-Алушта, ОСОБА_1 надав послугу з перевезення вантажу на транспортному засобі DAF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, без державної реєстрації як суб'єкта господарювання та без одержання ліцензії на провадження вказаного виду діяльності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить судову постанову скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те що судова постанова є необґрунтованою, її зміст не відповідає дійсності, прийнята з порушенням норм матеріального права, є незаконною.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду до суду не прибув що в силу вимог ст.294 КУпАП не є перепоною для розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Частина 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування,а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом.

Об'єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Господарська діяльність означає систематичні дії особи, спрямовані на досягнення певного результату, тобто вчинення 3 і більш разів, в разове вчинення будь - якої дії, не утворює складу адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення ІІ № 0002900 від 01.12.0217 року та додані до нього матеріали взагалі не містять даних про те, що ОСОБА_1 здійснював регулярну, постійну та суттєву діяльність, надаючи послуги з перевезення вантажу.

Визнаючи ОСОБА_1 винним суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, та на дані товарно-транспортної накладної № 467.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1) зазначено, що ОСОБА_2 надав послуги з перевезення вантажу без державної реєстрації як суб'єкта господарювання транспортним засобом, чим порушив ч.1 ст. 164 КУпАП та ст.ст. 19, 58 Господарського кодексу України.

А в постанові суд першої інстанції послався на норми Закону України «Про автомобільний транспорт», за невиконання яких передбачена відповідальність за ч.1 ст. 164 КУпАП.

Однак в протоколі про адміністративне правопорушення про порушення ОСОБА_2 норм Закону України «Про автомобільний транспорт» нічого не зазначено.

Крім того, в постанові суд встановив, що ОСОБА_1 надав послугу з перевезення вантажу на транспортному засобі без державної реєстрації як суб'єкта господарювання та без одержання ліцензії на провадження вказаного виду діяльності.

Проте, апелянтом слушно зазначено, що ст. 7 Закону України «Про ліцензування господарської діяльності» містить вичерпний перелік видів господарської діяльності, які потребують отримання ліцензії. Даний Закон не передбачає отримання ліцензії для здійснення внутрішніх перевезень вантажу, а лише передбачає ліцензування для перевезення небезпечних вантажів автомобільним транспортом та міжнародні перевезення вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до матеріалів справи не міститься даних про те, що вантаж, який перевозив ОСОБА_1 віднесено до небезпечних вантажів, а,безпосередньо, перевезення здійснювалось в межах країни.

До того ж, порушення ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» ОСОБА_1 інспектором в протоколі не вмінювалось.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Таким чином, суд не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення інспектор посилається на ст.ст. 19 та 58 Господарського кодексу України, а саме: «Державний контроль та нагляд за господарською діяльністю» та «Державна реєстрація суб'єкта господарювання» відповідно.

Проте, з матеріалів справи, які були надані суду першої інстанції, вбачається що ОСОБА_1 не здійснював господарську діяльність, а лише виконував обов'язки водія транспортного засобу.

Так, в товарно-транспортній накладній (а.с.3) зазначено, що замовником автоперевезень є «Термо Юнион», вантажовідправником є ТОВ «ЮТЕРМА Україна», а перевізником є ПП ВКФ «Богдан».

Згідно цієї ж накладної ОСОБА_1 є лише водієм найнятим фірмою ПП «ВКФ «Богдан».

Відповідно до пояснення щодо складеного протоколу (а.с.12) директором ПП «ВКФ «Богдан» є Дмитришин Б.І.

До того ж, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.2) власником транспортного засобу «DAF» із причепом є Дмитришин Богдан Іванович, який є директором ПП «ВКФ «Богдан».

Також, відповідно до детальної інформації про юридичну особу (а.с.28- 31) одним з видів діяльності ПП «ВКФ «Богдан» є надання послуг перевезення речей (переїзду).

А з цивільно-правової угоди №1 (а.с.14) вбачається, що «ВКФ «Богдан» в особі Дмитришина Б.І., який є директором ВКФ «Богдан», доручив ОСОБА_1, а останній,за грошову винагороду погодився, виконати транспортні послуги по маршруту м. Рівне - м. Харків в строк 30 листопада по 03 грудня 2017 року.

Тобто у проміжок часу з 30 листопада по 3 грудня ОСОБА_1 на транспортному засобі, який належить ВКФ «Богдан», виконував обов'язки водія. А згідно акту приймання виконаних робіт (а.с. 16). Виконавцем (ОСОБА_1) були виконані наступні роботи, а замовником (ПП «ВКФ «Богдан» прийняті роботи 6 транспортні послуги по маршруту м. Рівне - м. Харків з 30 листопада по 03 грудня 2017 року.

Тобто між ОСОБА_1 та ПП «ВКФ «Богдан» на підставі цивільно-правової угоди від 29 листопада 2017 року (а.с.14) виникли цивільно-правові відносини, які діяли до 4 грудня 2018 року - дати підписання акту приймання виконаних робіт по цивільно-правовій угоді.

Викладене у своїй сукупності свідчить про те, що по справі не встановлено обставин, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП.

Між тим відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Таким чином постанова судді Харківського районного суду Харківської області від 15 грудня 2017 року підлягає скасуванню внаслідок допущеної неповноти та однобічності, а провадження - закриттюна підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись, ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 15 грудня 2017 року щодо притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко