АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/6483/18 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/790/853/18 Семіряд І.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Бездітко В.М.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 липня 2018 року про притягнення ОСОБА_3до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Працівниками поліції 28.04.2018 року складений протокол відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії БД № 401001, 28.04.2018 року о 02-20 год. в м. Харкові по вул. О. Яроша, 17 водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager 6810» в присутності двох свідків. Результат огляду 2,29 %0 (проміле).

Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 липня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 352, 40 грн.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначив наступне.

При винесенні постанови районним судом порушені вимоги процесуального права, справу розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та яка знаходилась на лікарняному, про що повідомлено суд.

Зазначає, що винесена постанова не відповідає фактичним обставинам справи, суд дійшов передчасних висновків про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Просить постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 липня 2018 року скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В клопотанні про поновлення строку ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду посилаючись, що на час розгляду справи хворів, про існування постанови районного суду стало відомо 17.07.2018 року (а.с. 18, 23).

Враховуючи, що доводи про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення не спростовуються матеріалами справи, необхідно задовольнити клопотання ОСОБА_3 поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст., 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частина 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише в випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення особи про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як видно з матеріалів справи суд провів 02.07.2018 року судовий розгляд у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і розглянув справу по суті.

При цьому суд не врахував, що 02.07.2018 року ОСОБА_3 подав до районного суду заяву про відкладення судового розгляду у зв'язку з хворобою (а.с. 13).

Відповідно до довідки № 72/77 виданої КЗОЗ «міська клінічна лікарня № 7», ОСОБА_3 з 28.06.2018 року по 02.07.2018 року знаходиться на лікування, але продовжує хворіти (а.с. 14).

Тобто, ОСОБА_3 мав об'єктивні причини неможливості брати участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення, про причини повідомив районний суд.

Висновки суду, про те що станом на 02.07.2018 року ОСОБА_3 доказів перебування на лікарняному не надав суперечать матеріалам справи.

Вказане є порушенням вимог КУпАП, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 року, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, не відповідає практиці Європейського Суду з прав людини. В рішенні у справах «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року» Гурепко проти України», суд нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Суд визнав що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об'єкта і цілі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Тобто, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25, ЄСПЛ 2002-II, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 р.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про підтвердження доводів ОСОБА_3 щодо проведення Дзержинським районним судом м. Харкова 02.07.2018 року судового розгляду справи щодо нього з порушення вимог КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_3 та ненадання останнім доказів перебування на лікарняному є передчасними: як особа яка притягається до адміністративної відповідальності, він був позбавлений можливості здійснювати свій захист в суді першої інстанції, у зв'язку з чим постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 липня 2018 року відносно ОСОБА_3 підлягає скасуванню з прийняттям апеляційним судом нової постанови.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених статті 38 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення про адміністративні правопорушення, яке відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи обставини та події, з приводу яких відносно ОСОБА_3 був складений відповідний протокол, строк накладення адміністративного стягнення за його вчинення на момент розгляду справи апеляційним судом сплинув, у зв'язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 245, 268, 278, 280, 283, 294, 295, 296 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 липня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 липня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області В.М. Бездітко