АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/3243/2017 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Смик С.І
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року суддя судової палати з розгляд у кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Сітайло О.М. за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_4, іншого учасника ДТП ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6, розглянувши їх апеляційну скаргу на постанову Печерського районного суду м. Києва від 23 листопада 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 23 листопада 2017 року провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрите за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Як встановив суд, ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті бульвару Лесі Українки та вул. Кутузова в м. Києві, не врахував дорожню обстановку при ввімкненні жовтого сигналу світлофора, не забезпечив безпеки дорожнього руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 8.11 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Адвокат Коваленко А.О. в інтересах ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування зазначеної постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 23 листопада 2017 року, та просить прийняти нову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування наведеного посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно закрив провадження щодо ОСОБА_3, який розпочав рух через перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, тому саме його дії є в причинно - наслідковому зв'язку із ДТП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 та його

захисника ОСОБА_6, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши доводи апеляційної скарги; дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржуване рішення, вказаних вимог не дотримався.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії

БР № 132446 від 06 березня 2017 року ОСОБА_3 порушив пп. 12.1, 8.11 ПДР України, що призвело до ДТП, внаслідок якої транспортні засоби пошкоджені, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за обставин: керуючи автомобілем «Chevrolet»,

д.н.з. НОМЕР_3, на перехресті бульвару Лесі Українки та вул. Кутузова в м Києві, не забезпечив безпеки дорожнього руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 8.11 ПДР України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що, проїжджаючи перехрестя бульвару Лесі Українки та

вул. Кутузова в м. Києві, рухався в напрямку вул. Щорса в середній смузі зі швидкістю 20-30 км/год. на дозволяючий сигнал світлофора; та завершуючи проїзд перехрестя, відчув удар від зіткнення з автомобілем «Mazda», внаслідок чого його автомобіль розвернуло у протилежний бік. Вважає, що в його діях відсутні порушення ПДР України.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_5 пояснив, що, керуючи автомобілем «Mazda», рухався по бульвару Лесі Українки в напрямку Дружби Народів, розпочав рух через перехрестя на дозволяючий сигнал світлофора, однак в цей час на забороняючий сигнал світлофора на великій швидкості на перехрестя виїхав автомобіль «Chevrolet», який він не міг вчасно побачити із-за інших автомобілів, що ліворуч від нього розпочали рух у паралельному напрямку, внаслідок чого і сталося зіткнення автомобілів.

Допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції свідок-очевидець події ОСОБА_9 пояснив, що він, керуючи своїм автомобілем по бульвару Лесі Українки зупинився перед світлофором на перехресті бульвару Лесі Українки та вул. Кутузова у крайній лівій смузі руху у напрямку бульвару Дружби Народів - у попутному напрямку руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_5 Розпочавши рух на дозволяючий сигнал світлофора - зелений, побачив, як ліворуч з вул. Кутузова в напрямку вул. Щорса на забороняючий сигнал світлофора, зі значним прискоренням виїхав на перехрестя автомобіль «Chevrolet». Він зупинився, пропускаючи цей автомобіль; автомобіль, який рухався праворуч від нього також встиг зупинитися, а автомобіль під керуванням ОСОБА_5, який також розпочав рух на дозволяючий сигнал світлофора, не міг бачити автомобіль «Chevrolet», із-за автомобілів, що рухалися ліворуч від нього. Крім того, свідок зазначив, що автомобілі в попутному напрямку з автомобілем «Chevrolet» зупинилися, а автомобіль «Chevrolet» навпаки розпочав рух через перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, зі значним прискоренням. Також вказав, що водій «Chevrolet» дещо змістився ліворуч, намагаючись об'їхати автомобілі, що розпочали рух з бульвару ЛесіУкраїнки на дозволяючий сигнал світлофора, а тому місце зіткнення і відповідає осипу після зіткнення на проїзній частині, як зафіксовано на схемі ДТП.

Пояснення ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_9, які узгоджуються між собою щодо фактичних обставин виникнення ДТП, та об'єктивно підтверджуються даними, наявними у матеріалах справи та дослідженими у судовому засіданні, зокрема: характер та локалізація зафіксованих пошкоджень автомобілів: «Mazda» (розбитий задній бампер з правої сторони, деформована задня права дверка, вм'ятини на правій передній двері, вм'ятина на задньому правому крилі), «Chevrolet» (розбитий передній бампер, деформований капот, деформований радіатор, розбита права блок - фара, розбиті передні дальні ліхтарі, тріщина на лобовому склі з правої сторони); перегляд в судовому засіданні даних запису з відеорегістратора, з яких вбачається, що автомобіль «Mazda» розпочав рух на дозволяючий сигнал світлофора, а зіткнення автомобілів «Chevrolet» та «Mazda» відбулося через 4 секунди після включення зеленого сигналу світлофора, - у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_3, здійснюючи проїзд перехрестя бульвару ЛесіУкраїнки та вул. Кутузова, не дотримався вимог п.п. 12.1, 8.11 ПДР України та його дії є в причинно-наслідковому зв'язку із виниклою ДТП, а тому версія ОСОБА_3 щодо обставин вчинення ДТП не узгоджується з фактичним обставинам та спростовується матеріалами провадження.

У зв'язку з невідповідністю висновків судді місцевого суду фактичним обставинам справи, постанова підлягає скасуванню з прийняттям судом апеляційної інстанції нової постанови, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Згідно з вимогами п. 7 ст. 247 КпАП Українипровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП в справах про адміністративні правопорушення, підвідомчих суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше ніж через три місяці з дня його виявлення.

Оскільки з моменту вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, яке мало місце 06 березня 2017 року, сплинуло 3 місяці, на нього не може бути накладено стягнення відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, а тому провадження по даній справі згідно п. 7 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст.38, п.7 ст. 247, 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Коваленка Андрія Олександровича в інтересах ОСОБА_5 - задовольнити.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 23 листопада 2017 року, якою провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрите за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням на час розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.М. Сітайло