АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/354/18 Номер провадження 33/786/1011/18Головуючий у 1-й інстанції Должко С. Р. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Рябішин А.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст.183-1 КУпАП за апеляційною скаргою заступника керівника Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області Бабія С.С. на постанову судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 15 березня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Постановою судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 15 березня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт.

Таке рішення суддя місцевого суду мотивував тим, що ОСОБА_2 допущено несплату аліментів на утримання дитини під час примусового виконання виконавчого листа № 2-448 від 11.08.2003 року, виданого Зіньківським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів в розмірі 1/3 частини заробітної плати на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 11.08.2003 року і до досягнення дітьми повноліття, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погоджуючись із зазначеним рішенням судді, заступник керівника Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, в якій просить скасувати постанову судді та ухвалити нову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Апеляцію обґрунтовує тим, що притягуючи ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, вчинення якого розпочате ще з 11.08.2003 року, судом першої інстанції не враховано, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», яким введено в дію відповідальність за даною статтею, набув чинності 06.02.18 року. А з моменту набрання чинності цього Закону і до дати складання протоколу щодо ОСОБА_2 сума заборгованості по аліментам не перевищує суми відповідних платежів за шість місяців, а відтак в діях останнього відсутній склад адміправопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

Своє звернення з апеляційною скаргою заступник прокурора місцевої прокуратури обґрунтовує тим, що у зв'язку з відмовою порушника відбувати призначене стягнення у виді суспільно корисних робіт, працівником уповноваженого органу з питань пробації направлено до Зіньківського районного суду Полтавської області подання про заміну ОСОБА_2 невідбутої частини стягнення на адміністративний арешт, а тому він піддається незаконним примусовим заходам , що в розумінні ч. 5 ст. 7 КУпАП дає право прокурору оскаржувати постанову суду.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтовує тим, що в судовому засіданні присутнім не був та подав апеляційну скаргу протягом встановленого законом строку з дня , коли дізнався про неї.

Позиції учасників судового провадження в апеляційному суді

Прокурор в судове засідання не з'явився попередньо надавши заяву в якій просив розглядати апеляційну скаргу за його відсутності та просив її задовольнити.

Особа , яка притягнута до адміністративної відповідальності в судове засідання не з'явилась.

Мотиви суду

Статтею 287 КУпАП надано право прокурору на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 7 КУпАП передбачено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Враховуючи, що на даний час орган пробації звернувся до суду з поданням про заміну адміністративного стягнення ОСОБА_2, призначеного постановою Зіньківського районного суду Полтавської області від 15 березня 2018 року з суспільно корисних робіт на адміністративний арешт, вважаю, що в такому випадку реалізація повноважень прокурора, передбачених 5 ст. 7 КУпАП шляхом подачі апеляційної скарги на дану постанову є обґрунтованою.

Обґрунтованим також вважаю клопотання прокурора про поновлення строку для подачі апеляційної скарги , оскільки в судовому засіданні прокурор присутнім не був, а апеляційна скарга подана ним протягом строку, встановленого законом з дня отримання копії постанови, тому строк на апеляційне оскарження постанови судді підлягає поновленню.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті апеляційних вимог слід зазначити таке.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне , всебічне , повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи , вирішення її в точній відповідності з законом , забезпечення виконання винесеної постанови , а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень , запобігання правопорушенням , виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

Вважаю , що суддя суду першої інстанції вказаних положень закону не дотримався , що призвело до постановлення помилкового судового рішення про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.183-1 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст..183-1 КУпАП суддя послався на протокол про вчинення адміністративного правопорушення , довідку-розрахунок від 19.02.18 року про заборгованість по сплаті аліментів , матеріали справи в їх сукупності.

Із вказаними доводами винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, апеляційний суд погодитись не може.

Так, Законом № 2234-УІІІ від 07.12.2017 року, Главу 14 Кодексу про адміністративні правопорушення було доповнено статтею 183-1, яка встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів. Вказаний закон набрав законної сили 06 лютого 2018 року.

Згідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії у часі , крім випадків , коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння , які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до статті 8 КУпАП особа , яка вчинила адміністративне правопорушення , підлягає відповідальності на підставі закону , що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони , які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення , зворотної сили не мають.

Таким чином , виходячи із системного аналізу положень статті 58 Конституції України , статті 8 КУпАП , ЗУ № 2234-УІІІ від 07.12.2017 року , яким КУпАП був доповнений статтею 183-1 , вважаю , що зазначена норма закону має діяти до правовідносин , які почали існувати з моменту набрання вказаним законом чинності , тобто з 06.02.2018 року.

За нормативним визначенням стаття 183-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини , одного з подружжя , батьків або інших членів сім'ї , що призвела до виникнення заборгованості , сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Як встановлено в ході апеляційного розгляду рішенням Зіньківського районного Полтавської області від 11.08.2003 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини заробітної плати на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 11.08.2003 року і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно з розрахунку старшого державного виконавця Зіньківського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 19.02.2018 року становить 54 911, 24 грн.

Водночас, в матеріалах провадження відсутні відомості щодо наявності заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів після 19.02.2018 року.

Отже, підсумовуючи наведене вважаю , що на момент складання протоколу не сплинуло шість місяців з моменту набрання законом чинності і відповідно не було встановлено факту перевищення суми відповідних платежів за шість місяців з моменту набрання законом № 2234-УІІІ від 07.12.2017 року , а саме 06.02.2018 року , чинності.

Наявність в даному випадку заборгованості з моменту пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання , яка перевищує суму відповідних платежів за шість місяців , на чому наголошується в постанові судді, не утворює складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.183-1 КУпАП.

Враховуючи , що дії ОСОБА_2 щодо несплати аліментів не могли кваліфікуватися за ст.183-1 КУпАП , постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню , а провадження у справі щодо нього закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.183-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст.293,294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Поновити заступнику керівника Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області Бабія С.С. строк на апеляційне оскарження постанови судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 15 березня 2018 року.

Апеляційну скаргу заступника керівника Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області Бабія С.С. задовольнити.

Постанову судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 15 березня 2018 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення , передбаченого ст.183-1 КУпАП.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя : А.О.Рябішин