АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа № 33/796/1579/2018 Суддя у першій інстанції: Кухарська Н.А.
Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м.Києва ФричТ.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, його захисника Чернецької О.М., розглянувши апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисника ЧернецькоїО.М., в інтересах ОСОБА_4 на постанову Голосіївського районного суду м.Києва від 23 березня 2018 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, -

за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

в с т а н о в и л а:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 березня 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у виді громадських робіт на строк тридцять годин.

Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_4 26.01.2018 року близько 19 год. 35 хв., за адресою: АДРЕСА_1, на побутовому ґрунті вчинив сімейну сварку із своєю матір'ю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, під час якої ображав її словесно та звинувачував її в тому, що вона відібрала у нього гроші, чим порушив ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_4 27.01.2018 року близько 07 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_1, на побутовому ґрунті вчинив сімейну сварку із своєю матір'ю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, під час якої ображав її словесно та звинувачував її в тому, що вона відібрала у нього гроші, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На вказану постанову захисник Чернецька О.М., в інтересах ОСОБА_4, подала апеляційну скаргу, в якій проситьпоновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді місцевого суду та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що під час розгляду справи судом не були належним чином дослідженні докази, наявні в матеріалах справи, та всупереч вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, допущено формальний та поверхневий розгляд справи.

Також апелянт зазначає, що внаслідок вчинення насильства в сім'ї має бути потерпіла особа, якій завдано страждання. Формальне констатування наявності сварки між членами сім'ї недостатньо для висновку про наявність в діях особи ознак вчинення насильства в сім'ї.

Крім того апелянт зазначає, що мати особи, у відношенні якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_6, себе потерпілою від дій сина ОСОБА_4 не вважає. Зазначає, що ставиться він до неї з повагою та розумінням. Враховуючи її похилий вік, він допомагає по господарству, про те, дані обставини до уваги взятті не були, в результаті чого передчасно винесено постанову про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

На обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначає, що повний текст оскаржуваної постанови ОСОБА_4 отримав 30 березня 2018 року. Не будучи юридично обізнаним та не маючи знань в області права, ОСОБА_4 був позбавлений можливості особисто підготувати матеріали для оскарження постанови від 23 березня 2018 року, у зв'язку із чим він 02 квітня 2018 року звернувся до Другого київського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, яким 11 квітня 2018 року було призначено адвоката Чернецьку О.М. для надання безоплатної вторинної допомоги. Апеляційну скаргу складено в найкоротший термін та 16 квітня 2018 року було направлено поштовим зв'язком на адресу Голосіївського районного суду м. Києва.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_4, його захисника ЧернецькуО.М., які просили поновити строк на апеляційне оскарження та задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та дослідивши доводи апеляційної скарги, допитавши ОСОБА_6, приходжу до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, апеляційна скарга - задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2ст. 294 КпАП України, постанова судді у справі про адміністративнеправопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягомдесяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАПу разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що згідно наявної у матеріалах справи розписки ОСОБА_4 копію оскаржуваної постанови він отримав 30 березня 2018 року з якою він не погодився, та у зв'язку із чим 02 квітня 2018 року він звернувся до Другого Київського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, яким 11 квітня 2018 року було призначено адвоката Чернецьку О.М. для надання безоплатної вторинної допомоги та апеляційну скаргу 16 квітня 2018 року було направлено поштовим зв'язком на адресу Голосіївського районного суду м. Києва

У зв'язку з наведеним вважаю обґрунтованими доводи захисника Чернецької О.М., в інтересах ОСОБА_4, про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суддя місцевого суду цих вимог закону не дотримався.

Згідно мотивувальної частини постанови, висновок судді місцевого суду про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення, та долучених до нього поясненнях, довідках і рапорту.

Разом з тим, в постанові не надано оцінку та не наведено аналізу досліджених суддею місцевого суду доказів, та не вказано, яким чином вони спростовують позицію ОСОБА_4 та доводять наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об'єктивну істину у справі.

Дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративні правопорушення, приходжу до висновку, що суддя місцевого суду дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З протоколів про адміністративне правопорушення серія НОМЕР_2 та НОМЕР_1 стосовно ОСОБА_4 вбачається, що він 26.01.2018 року близько о 19 год. 35 хв., за адресою: АДРЕСА_1, на побутовому ґрунті вчинив сімейну сварку із своєю похилого віку матір'ю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, під час якої ображав її словесно та звинувачував її в тому, що вона відібрала у нього гроші /а.с. 2/, та 27.01.2018 року близько 07 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_1, на побутовому ґрунті вчинив сімейну сварку із своєю похилого віку матір'ю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, під час якої ображав її словесно та звинувачував її в тому, що вона відібрала у нього гроші /а.с. 17/.

Потерпілоюу вказаних протоколах зазначено ОСОБА_6, однак пояснення вказаноїособи стосовно зазначених у протоколі фактичних обставин вчиненого адміністративного правопорушення, у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до даних письмових пояснень ОСОБА_4 від 14 лютого 2018 року, вбачається, що з матір'ю примирився, дільничий з ним провів бесіду. Всі спірні питання будуть вирішувати мирно./а.с.п. 4, 19/.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду допитано ОСОБА_4, який дав аналогічні пояснення наданим ним в суді першої інстанції, про те, що між ним та матір'ю дійсно був конфлікт, пов'язаний з тим, що мати не віддавала йому гроші. Вказав, що саме він викликав поліцію, оскільки мати відмовлялась повернути йому гроші. Пояснив, що сам віддав гроші на відповідальне зберігання, однак, на його вимогу гроші були повернуті не одразу, а тому він викликав поліцію. Також додав, що вони з матір'ю живуть мирно та він допомагає їй.

Згідно пояснень допитаної під час апеляційного розгляду ОСОБА_6, вбачається, що дійсно ОСОБА_4 дав їй на зберігання грошові кошти, які вона йому не віддавала на його прохання, тому що вони були потрібні їй. Коли ОСОБА_4 викликав поліцію, вона відразу повернула йому гроші. Також зазначила про те, що фактичні обставини описані дільничним в протоколах є неправдою, оскільки вони із сином живуть мирно, він їй допомагає, вона взагалі не розуміє за що судять її сина.

З наведеного убачається, що доводи ОСОБА_4 стосовно того, що він не вчиняв сварку зі своєю матір'ю ОСОБА_6 та не ображав її словесно, узгоджуються із його письмовими поясненнями, наданими ОСОБА_4 14.02.2018 року, та поясненнями допитаних під час апеляційного розгляду ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Разом з тим, суддя місцевого суду взяв до уваги лише дані протоколів та письмові пояснення ОСОБА_4, не надавши при цьому оцінку його поясненням під час розгляду справи.

Зазначивши, що винуватість ОСОБА_4, у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується також рапортом працівника поліції, суддя місцевого суду не навів у постанові аналізу вказаного рапорту, та не вказав, яким чином він підтверджує наявність у діях ОСОБА_4, складу адміністративного правопорушення, враховуючи, що вказаний документ не має резолюції особи, якій він адресований, та не дав оцінки допустимості даного доказу /а.с.п. 3, 18/.

Крім того, як убачається з диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вона передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Разом з тим, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення та постанови судді місцевого суду, при викладенні суті вчиненого адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вказано лише про те що на побутовому ґрунті ОСОБА_4 вчинив сімейну сварку із своєю матір'ю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, під час якої ображав її словесно та звинувачував її в тому, що вона відібрала у нього гроші, однак такі дії ОСОБА_4 не відповідають диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки не містять даних про вчинення останнім дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, які могли б завдати чи завдали шкоду фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, томусуд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Це узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

У відповідності до рішень Європейського суду з прав людини (&qufa;Малофеєв проти Росії&quse; та &qur:;Карелін проти Росії&quдо;), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв'язку з відсутністю складу правопорушення.

Між тим, при винесенні оскаржуваної постанови суддя місцевого суду залишив поза увагою вищенаведені обставини, оцінки наявним в матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказам не надав, в достатній мірі не врахував пояснення ОСОБА_4, та в порушення вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, не з`ясував всі обставини справи в їх сукупності, внаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З урахуванням наведеного вважаю, що доводи апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення є обгрунтованими, тому постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника Чернецької О.М., в інтересах ОСОБА_4, про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити захиснику Чернецькій О.М. строк апеляційного оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 березня 2018 року.

Апеляційну скаргу захисника ЧернецькоїО.М., в інтересах ОСОБА_4, - задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 березня 2018 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.В.Фрич