АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/1530/17 Номер провадження 33/786/98/18Головуючий у 1-й інстанції Гавриленко Т. Г. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області Рябішин А.О., з секретарем судового засідання Журою Н.Л., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 20 жовтня 2017 року,-

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, не працюючого,-

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт.

Стягнуто із ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень.

Згідно з постановою, 30 вересня 2017 року о 06 год. 00 хв. ОСОБА_2 по АДРЕСА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, вчинив сімейну сварку, висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї матері.

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду ОСОБА_2. подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляції вказує, що обставини викладені у протоколі не відповідають дійсним обставинам, його поясненням та поясненням свідків, дані яких зазначені у протоколі. З протоколом він не був ознайомлений та копія протоколу йому вручена не була.

Апелянт стверджує, що не вчиняв будь-яких дій, направлених та насильство в сім ї відносно своєї мами ОСОБА_3

Крім того, зазначає, що освідування на визначення стану алкогольного сп'яніння йому не проводилося.

Заслухавши апелянта, який підтримав доводи апеляції та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи , приходжу до таких висновків.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне , всебічне , повне і об»єктивне з»ясування обставин кожної справи , вирішення її в точній відповідності з законом , забезпечення виконання винесеної постанови , а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень , запобігання правопорушенням , виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

Вважаю , що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону та постановив законне судове рішення.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є обґрунтованим та підтверджується наявними у справі та дослідженими судом першої інстанції доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , відповідно до якого встановлені обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП , заявою ОСОБА_3 про вчинення правопорушення , письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до яких ОСОБА_2 вчинив конфлікт психологічного характеру відносно своєї матері .

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що він не вчиняв жодного насильства відносно своєї матері і в ту ніч взагалі її не бачив , що судовим рішенням не доведено , що він проживав разом із матір»ю та перебував у стані алкогольного сп»яніння , що його діями була спричинена моральна шкода , шкода фізичному чи психічному здоро»ю потерпілої , то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими та такими, що спростовується сукупністю досліджених, як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, доказів.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність особи за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

При цьому, ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» визначає психологічне насильство в сім'ї як насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю;

Відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення 30.09.2017 року о 06 год. за адресою: с. Лелюхівка Новосанжарського району Полтавської області , вулиця Центральна , 33 , ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп»яніння, вислолювався нецензурною лайкою в бік своєї матері та вчинив сімейну сварку.

Викладені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі не вказані обставини, які підтверджуються наявними у справі доказами, щодо психологічного насильства з його боку.

Не є спроможними також і доводи апеляції щодо того , що ОСОБА_3 не проживає за вказаною адресою, що він не перебував у стані алкогольного сп»яніння.

Як вбачається із змісту рапорту працівника поліції (а.с.6), ОСОБА_2 під час його опитування перебував у стані алкогольного сп»яніння , погрожував фізичною розправою працівникам поліції , вів себе агресивно і підстави сумніватися у правдивості викладеного не вбачається , оскільки вказане узгоджується із іншими доказами у справі.

На спростування доводів апеляції ОСОБА_2 варто зазначити , що і в самому змісті апеляції містяться докази винуватості , якими вже сам ОСОБА_2 підтверджує обставини встановлені судом першої інстанції.

Так, судом першої інстанції встановлено і це не заперечується самим ОСОБА_2 , що він не працює. Разом з тим, в апеляції ОСОБА_2 зазначає , що додому 30.09.2017 року він повернувся лише о 05-й ранку. В цій же апеляції він вказує , що намагався пошкодити двері в будинку , хоча і наводить при цьому нібито об»єктивну причину. Спростовує сам же ОСОБА_2 і свої доводи , що його мати не проживає в будинку, зазначаючи в апеляції , що коли він повернувся, вона знаходилась в своїй кімнаті. Той факт , що він телефонував на горячу лінію поліції не спростовує висновків суду першої інстанції.

Таким чином, під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи ОСОБА_2 про те, що він не вчиняв психологічного насильства в сім'ї, а навпаки, знайшов своє підтвердження саме факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Порушень законодавства , які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є законною та обґрунтованою, і підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення , а постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 20 жовтня 2017 року , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП - без змін;

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області А.О.Рябішин