АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа № 33/796/2647/2018 Суддя у першій інстанції: Домарєв О.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Фрич Т.В., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 03 серпня 2018 року та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 03 серпня 2018 року визнано ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у сумі 352 гривень 40 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_4, відповідно до штампу на конверті, 23 серпня 2018 року подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 03 серпня 2018 року.

На обґрунтування доводів поважності причин пропуску на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що він неодноразово звертався до канцелярії Дарницького районного суду м. Києва, щоб дізнатися хто розглядає його справу та на коли призначено її розгляд, де останньому говорили, що поки що невідомо, та щоб він звернувся пізніше. Так, 23.08.2018 маючи намір дізнатися про стан розгляду справи та долучити висновок лікаря, черговий раз прибув до Дарницького районного суду м. Києва, де дізнався про те, що справа про адміністративне правопорушення щодо нього розглянута без його участі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи на обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вважаю, що в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що з дня винесення вищевказаної постанови судом першої інстанції, пройшов тривалий строк. Та обставина, що ОСОБА_4 отримав оскаржувану постанову лише 23.08.2018, не є безумовною на підтвердження поважності пропущеного строку на оскарження, оскільки як убачається з матеріалів справи ОСОБА_4, направлялася повістка, за зазначеною адресою в протоколі про адміністративне правопорушення БД № 428299 щодо ОСОБА_4, про дату та час призначеного судового засідання на 03 серпня 2018 року 08 год. 30 хв., яка датована 12 липням 2018 року /а.с. 6/., та яка хоча і повернулася після винесення оскаржуваної постанови, без вручення за закінченням встановленого строку зберігання, про те, сумніватися в достовірності якої у суду немає підстав.

Стосовного того, що ОСОБА_4неодноразово звертався до канцелярії Дарницького районного суду м. Києва, щоб дізнатися хто розглядає його справу та на коли призначено її розгляд, то такі твердження є сумнівними, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цього він не надає.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями, зазначені матеріали надійшли в провадження судді Домарєва О.В. 10.07.2018 та вже 12 липня 2018 року були призначені до розгляду. Відповідно до повістки на /а.с. 6/, зробленої за допомогою автоматичної системи документообігу, яка встановлена в судах першої інстанції, дату судового засідання автоматично відображено на сайті судової влади, для оприлюднення.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

З урахуванням викладеного, в апеляційній скарзі ОСОБА_4 не зазначено поважних причин пропуску цього строку і вказані ним складнощі, щодо подання апеляційної скарги, не виходять за межі звичайних проблем, які пов'язані з реалізацією свого права на апеляційне оскарження, яке відповідно до принципу диспозитивності, здійснюється особою на свій власний розсуд у порядку, передбаченому КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Вищевказана норма ч.2 ст.294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ст. 17 ЗУ &quon;Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини&qule; від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В рішенні по справі «Устименко проти України» ЄСПЛ вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

При цьому апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини сформульовану в рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський Суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде не обмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов тривалий строк та не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, а наведені підстави є не обґрунтовані та не виходять за межі звичайних проблем, які пов'язані з реалізацією права особи на апеляційне оскарження, тому вважаю, що відсутні підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Відмовити ОСОБА_4 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 03 серпня 2018 року.

Апеляційну скаргу з додатками повернути апелянту - ОСОБА_4

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.В.Фрич