АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/5/18 Головуючий у першій інстанції: Бєльченко Л.А.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Коваленко В.Д.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 січня 2018 року м. Дніпро

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко В.Д., у відкритому судовому засіданні в залі суду, за участю: скаржника ОСОБА_3, його представника адвоката Томського О.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року, громадянина України, розлученого, маючого неповнолітню дитину 11 років, з вищою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И В :

Районним судом ОСОБА_3 визнано винним в тому, що він о 01:05 годині, 28.07.2017 року, у місті Дніпрі, по проспекту Петра Калнишевського, біля будинку № 45, керував автомобілем «Ford Scorpio», державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: почервоніння обличчя, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. В порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для встановлення стану сп'яніння ОСОБА_3 відмовився в присутності двох понятих.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова суду, на його думку, є незаконною та необґрунтованою, оскільки він був тверезий, просив відвезти його до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, але йому відмовили. Посилається. що вказане підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, яка була пасажиром в автомобілі. Крім того, зазначає, що в судовому засіданні було задоволено клопотання його адвоката про допит в якості свідка інспектора поліції ОСОБА_6, що складав протокол. Дане клопотання було судом задоволено, проте свідок ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився та допитаний не був.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 зазначив, що перебував у тверезому стані та пояснив, що 28.07.2017 року він і його знайома, ОСОБА_5, їхали з роботи біля 23:00 години. Коли остання виходила із його авто, вона придавила руку дверима і закричала. Десь поруч була компанія молодих людей, які почувши крик підбігли до його авто. Останні вважали, що він, ОСОБА_3, образив ОСОБА_5 і почали його бити. Він, ОСОБА_3, викликав поліцію, які по приїзду не склали протокол відносно тих, хто його побив, оскільки він не зміг указати на особу, яка заподіяла йому тілесні ушкодження. Потім поліцейські сказали, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння і запропонували йому пройти огляд для встановлення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер». Він відмовився, оскільки не був впевнений, що цей прилад стерильний, і просив поліцейських відвезти його до медичного закладу, але останні відмовилися, посилаючись на брак часу.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови суду, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані належним чином.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Вина ОСОБА_3 у скоєному вірно встановлена: протоколом про адміністративне правопорушення від 28.07.2017 року серії БР № 101831, з котрого випливає, що ОСОБА_3 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння і відмовився від проходження медичного огляду в присутності свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, які під час складання протоколу надали письмові пояснення, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у їх присутності. Його вину також встановлено і іншими доказами, наведеними у вироку.

Свідок ОСОБА_9, - інспектор поліції в апеляційному суді пояснив про те, що 28.07.2017 року під час несення служби ним та лейтенантом поліції ОСОБА_10 було виявлено, що в районі буд. 45 в м. Дніпро, по пр. Петра Калнишевського, під час керування автомобілем «Ford Scorpio», державний номер НОМЕР_1, водій не увімкнув показник повороту у відповідному напрямку під час руху, у зв'язку з чим його було зупинено, та під час спілкування у ОСОБА_3 було виявлено реальні ознаки алкогольного сп'яніння: почервоніння обличчя, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Але ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для встановлення стану сп'яніння у присутності двох свідків, та почав сперечатись. ОСОБА_9 також пояснив. що ОСОБА_3 надавався належний прилад для обстеження, але він нарочито відмовився зробити відповідне продування, остільки був у нетверезому стані.

Будь-яких підстав не довіряти поясненням вказаного свідка, - не вбачаю, оскільки вони узгоджуються між собою та з іншими матеріалами справи.

Пояснення ОСОБА_3 в апеляційному суді, що він не керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, про зацікавленість інспектора поліції - є такими, що не відповідають дійсності. Таку позицію ОСОБА_3 та захисту розцінюю як намагання ОСОБА_3 уникнути адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Як видно з постанови, суд також надав критичну оцінку поясненням свідка ОСОБА_5, яка пояснила, що ОСОБА_3 знаходився в цей день у тверезому стані, адже вона має дружні стосунки з ОСОБА_3 і таким чином намагалася допомогти ОСОБА_3 уникнути адміністративної відповідальності за скоєне.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що суд однобічно, неповно розглянув справу, що постанова суду не відповідає вимогам Закону, також не знайшли свого підтвердження при перегляді матеріалів, адже з наданих матеріалів справи видно, що суд належним чином розглянув дану справу, ретельно перевірив всі доводи ОСОБА_3 та його захисника під час судового розгляду в районному суді.

Як видно зі змісту постанови суду, вона є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.

Перевіркою встановлено, що протокол був складений працівниками поліції з дотриманням вимог ст.ст. 254-256 КУпАП, що вбачається з його змісту. Окремі незначні порушення при його складанні, на які вказано в апеляційній скарзі ОСОБА_3, вважаю несуттєвими і вони не вплинули на правильність висновків судового рішення.

Суттєвих порушень норм процесуального або матеріального права, які б давали суду підстави для скасування постанови суду, під час апеляційного перегляду, не встановлено.

Таким чином, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області В.Д. Коваленко