Номер провадження: 33/785/1551/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Сєвєрова Є.С., розглянувши апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2018 року,

встановив:

Протоколом відділу Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 01 серпня 2018 року про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2, передбаченого ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо несвоєчасного повідомлення Національного агенства з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_2, перебуваючи на посаді проректора з науково-педагогічної роботи Одеського національного морського університету, на якого поширюються вимоги ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, а саме: про придбання автомобіля вартістю 486 170 грн.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» станом на 01 січня 2017 року встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1600 грн.

Вартість придбаного ОСОБА_2 автомобіля перевищує 50 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року.

Постановою Березівського районного суду Одеської області від 10 серпня 2018 року адміністративне провадження відносно ОСОБА_2 закрито на підставі ст.38 КУпАП у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 277 КУпАП, справи про адміністративне правопорушення розглядаються у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою) правомочним розглядати справу. Строки накладення адміністративного стягнення згідно ч.2 ст. 38 КУпАП можуть бути накладені не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до положень ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з матеріалів справи, порушення виявлено 07.05.2018 року, протокол про адміністративне правопорушення складено 01.08.2018 року, а постанову ухвалено 10.08.2018 року.

В апеляційній скарзі прокурор Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, посилається на те, що постанова судді є необґрунтованою, тому що ОСОБА_2 не надав докази поважності причин несвоєчасного подання змін до декларації, та просила суд призначити покарання у виді штрафу.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали судової справи, апеляційний суд приходить до висновку,що апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови:

oособою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності;

законним представником особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності;

захисником,

потерпілим;

представником потерпілого;

прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 "Про забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністативні правопорушення".

Наведений перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про прокуратуру» на прокуратуру покладаються такі функції:

підтримання державного обвинувачення в суді;

представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом;

нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство;

нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Згідно з ч. 5 ст. 7 КУпАП про забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністативні правопорушення прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

В апеляційній скарзі прокурор послався на загальні положення ст. 250 КУпАП щодо прокурорського нагляду за виконанням законів при провадженнях у справах про адміністративні правопорушення як на правову підставу оскарження постанови.

Санкція ч.2 ст. 172-6 КУпАП про порушення вимог фінансового контролю передбачає покарання, яке не пов'язане з застосуванням заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Оскільки законодавець наділив прокуратуру функцією нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів лише примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян, а санкція ч.2 ст.172-6 не передбачає застосування примусових заходів, тому виходячи з системного аналізу загальної норми ст. 250 КУпАП в контексті спеціальної норми ч.2 ст.172-6 КУпАП суд приходить до висновку про те, що прокурору не надано право оскаржувати постанову у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-6, санкція якої передбачає накладення штрафу.

Зазначене узгоджується з Висновком Європейської комісії "За демократію через право" (Венеціанської комісії) щодо проекту Закону України "Про прокуратуру", ухваленим на 96 Пленарному засіданні 11-12 жовтня 2013 року, який стосується нагляду за дотриманням законів у сфері запобігання і протидії корупції в контексті запропонованих поправок до ст.ст. 7, 250 КУпАП про видалення цієї функції нагляду (п. 36, п. 187 Висновку). та з практикою Європейського суду з прав людини відносно ролі прокурора при розгляді справ, які не відносяться до сфери кримінального права (див. "Огляд судової практики Європейського суду з прав людини: роль прокурора при розгляді справ, які не відносяться до сфери кримінального права" науково-дослідницького відділу Європейського суду з прав людини, Рада Європи, 2013).

Керуючись ст. 7, 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2018 року в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 з доданими до неї матеріалами повернути прокурору Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3.

Копію постанови надіслати всім учасникам справи

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_4