Справа № 203/2567/18
Провадження № 3/0203/1607/2018
П О С Т А Н О В А

іменем України

10.08.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складу: судді Смольнякова О.О.

за участю: секретаря Сердягіної О.Ю.

прокурора Яковенко Ю.І.

особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, відносно ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який є депутатом Центральної районної у м.Дніпрі ради, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1, будучи депутатом Центральної районної ради у м.Дніпрі ради відповідно до підпункту «б» пункту 1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», примітки до ст.172-6 КУпАП є субєктом відповідальності, на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.1 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції» та рішення Національного агентства з питань запобігання корупції «порядок формування, ведення, оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10.06.2016 року №3, шляхом вчинення відповідних дій, спрямованих на подачу та заповнення відповідних форм з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно, тобто поза межами встановленого законом терміну (по 31.03.2018 включно), без поважних причин подав щорічну декларацію за минулий 2017 рік лише 16.04.2018.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та подав до суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП відносно нього, які в судовому засіданні підтримав. В даних запереченнях зазначив, що не погоджується з фактом вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, оскільки він не мав умислу, спрямованого на ухилення від подачі декларації. Крім того зазначив, що подав щорічну деклараціє за 2017 рік лише 16 квітня 2018 року, оскільки знаходився на лікарняному з 25 березня по 06 квітня 2018 року, 09 квітня він вийшов на роботу та лише 11 квітня 2018 року він отримав новий ЕЦП, дія якого була закінчена, про що йому було невідомо. Після чого 11 та 12 квітня 2018 року він неодноразово намагався зайти до особового кабінету на сайті НАЗК та подати декларацію, проте не зміг авторизуватись на сайті та з цією метою подав до НАЗК запит на зміну ЕЦП, на який 16 квітня 2018 року отримав відповідь про успішне затвердження ЕЦП в Єдиному Державному реєстрі Декларації. Тому, відразу 16 квітня 2018 року він подав декларацію за 2017 рік за формою, що визначається Національним агентством, просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки не встановлено та не доведено вину у формі умислу, а несвоєчасне подання декларації було допущено з поважних причин та через обставини, які не залежали від його волі.

Прокурор висловила думку, що ОСОБА_1 повинен був заздалегідь зясувати щодо дійсності ЕПЦ, однак, вважає, що умислу в діях ОСОБА_1 не вбачає, не заперечує проти закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши надані матеріали, приходжу до наступного.

Згідно ст. 1 Закону корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною участині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону субєктами, на яких поширюється дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст.10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Суб'єктивна сторона адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

З матеріалів справи вбачається, що невчасне подання декларації ОСОБА_1 допущено неумисно, оскільки з пояснень останнього, та долучених матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 використав всі заходи щодо своєчасного заповнення щорічної декларації, але не зміг подати щорічну декларацію вчасно, оскільки перебував на лікарняному та через технічні причини. Також судом враховано, що е-декларацію ОСОБА_1 було подано з незначним пропущеним строком встановленого терміну, а саме 16 квітня 2018 року.

Вказане виключають умисел ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи не вбачається доказів того, що дії ОСОБА_1 носять умисний характер.

Відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене та відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним закрити провадження в справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 9, 10, ч.1 ст. 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Суддя О.О.Смольняков