АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа № 33/796/1919/2018 Суддя у першій інстанції: ВінтонякР.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м.Києва Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, та його захисника ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Деснянського районного суду м.Києва від 30 березня 2018 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір, що на день винесення постанови становить 352 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_4, подав клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2018 року та закрити провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що постанова суду оскаржується з мотивів неповноти та неправильності встановлення судом обставин справи, які мають суттєве значення, неправильного і неповного дослідження доказів та їх оцінки, що призвело до не відповідності висновків суду обставинам справи та винесення неправомірного рішення.

Також апелянт зазначає, що в матеріалах справи не міститься жодних даних про належне повідомлення ОСОБА_4, про час та місце судового засідання. ОСОБА_4 було подано до суду першої інстанції клопотання від 06.03.2018 про розгляд справи за місцем його проживання, про те, воно було проігнороване.

Пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, апелянт вважає неналежними та недопустимими доказами, оскільки пояснення надруковані за допомогою технічних засобів. Також захисник апелянта надав письмові протоколи з поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, відібраних ним особисто. З яких вбачається, що ОСОБА_4, в їх присутності ніхто не пропонував пройти огляд за допомогою технічного приладу «Драгер» та в медичному закладі.

Крім того апелянт зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення серія БД № 099860 від 23 лютого 2018 року, в порушення вимог ст. 265-2 КУпАП, відсутній запис про тимчасове затримання транспортного засобу. Відсутня і в матеріалах справи інформація про те, що довірена особа під розпис зобов'язалася доставити автомобіль за місцем проживання ОСОБА_4

Під час апеляційного розгляду апелянтом подано зміни до апеляційної скарги, в яких він зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення ОСОБА_4 вчинив 23.02.2018 року. Тому, на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції закінчився строк накладення адміністративного стягнення. А відтак просить постанову Деснянського районного суду м.Києва від 30.03.2018 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП( у зв&q? п;язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП)

На обґрунтування клопотання щодо пропущених строків на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що про винесення постанови Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2018 року він не знав, дізнався лише 05.04.2018 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_4 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2018 року необхідно задовольнити, оскільки він пропущений з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5, які підтримали подану апеляційну скаргу зі змінами та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_4 23.02.2018 року о 12 год. 05 хв. в м. Києві по пр. Броварському, 23-Б, керував автомобілем «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, невиразна мова. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейськогопройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення накладається на особу у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, положеннями статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об'єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції &quk';Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції&q?ар;, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, крім протоколу про адміністративне правопорушення, який було складено щодо ОСОБА_4, за ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, невиразна мова, той факт, що останній керував автомобілем «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 та відмовився від проходженняогляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_6 (а.с.3) та відео з камер спостереження працівників поліції, яке було надано на запит Апеляційного суду м.Києва.

Отже дії ОСОБА_4, які підтверджені належними доказами, щодо відмови від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп'яніння, утворюють окремий склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції в порушення принципу законності та положень ст.ст.7, 245, 280 КУпАП повно та всебічно не дослідив матеріали справи, не надав об&q? с;єктивну оцінку наявним доказам, внаслідок чого прийшов до помилкового висновку про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_4 вважаю необгрунтованими з наведених вище підстав.

В протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.256 КУпАП зазначено: дата і місце його складення, прізвище, ім&qu в;я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи, що повністю спростовує доводи апеляційної скарги про невідповідність протоколу вимогам ст.256 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серія БД № 099860 від 23 лютого 2018 року, в порушення вимог ст. 265-2 КУпАП відсутній запис про тимчасове затримання транспортного засобу. Відсутня і в матеріалах справи інформація про те, що довірена особа під розпис зобов'язалася доставити автомобіль за місцем проживання ОСОБА_4 є слушними. Однак такі доводи не спростовують факту керування ОСОБА_4, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, невиразна мова, автомобілем «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 та факту відмови від проходженняогляду на стан алкогольного сп'яніння, у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції належним чином не повідомив ОСОБА_4 про розгляд справи, розглянув справу у його відсутність, чим порушив його права визначені законом є слушними, однак Апеляційним судом м.Києва розгляд апеляційної скарги проводився за участю ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 Права учасникам розгляду роз&q?ов;яснювались, в тому числі і право заявляти клопотання в межах поданої апеляційної скарги. Сторони провадження були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КУпАП.

Крім того, слід зазначити, що розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, належним чином не повідомленої про такий розгляд, не є істотним порушенням, яке в обов&q?ст;язковому порядку тягне за собою скасування судового рішення.

Твердження апелянта про те, що пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які долучені до протоколу є неналежними та недопустимими доказами, оскільки вони надруковані за допомогою технічних засобів, та спростовуються наданими письмовими протоколами пояснень цих свідків відібраних захисником особисто про те, що ОСОБА_4, в їх присутності ніхто не пропонував пройти огляд за допомогою технічного приладу «Драгер» та в медичному закладі, вважаю необгрнутованими з наступних підстав.

Як вбачалось з дослідженого відеозапису з камери поліцейських, під час проведення процедури оформлення протоколу щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову останнього від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, були присутні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 В присутності яких, ОСОБА_4 пропонувалось пройти огляд на перевірку стану алкогольного сп'яніння за допомогою технічного приладу «Драгер» та в медичному закладі, на що останній відмовився. Пояснення зазначених свідків хоча і надруковані на бланках, про те, дані свідки були присутні під час даної процедури, та при них пропонувалося ОСОБА_4 пройти в встановленому законом порядку перевірку стану алкогольного сп'яніння, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

А протоколи допиту зазначених свідків захисником, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки викладена в них інформація не знайшла свого підтвердження під час апеляційного розгляду, та спростовується дослідженим відеозаписом.

Постанова суду, яка оскаржується в цілому відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

З приводу зміни до апеляційної скарги про те, що на момент апеляційного розгляду закінчились строки притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, а тому постанову Деснянського раойнного суду м.Києва від 30.03.2018 слід скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв&qu.2;язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, слід зазначити наступне.

Зміст діяльності апеляційного суду спрямовано на забезпечення законності та обгрунтованості рішень суду першої інстанції та на виправлення судових помилок, які вплинули на правосудність судового рішення. Під правосудністю рішення суду слід розуміти сукупність вимог, що пред&q?ть;являються до постанови як до акта правосуддя.

Виходячи з зазначених засад вважаю, що рішення суду першої інстанції, яке переглянуто за апеляційною скаргою ОСОБА_4 є законним, обгрунтованим та вмотивованим. Стягнення на ОСОБА_4 на підставі оскаржуваного рішення накладено в межах строку визначеного ст.38 КУпАП, а тому підстави його скасування відсутні, незважаючи на те, що на момент апеляційного перегляду такі строки закінчились.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 30 березня 2018 року, слід залишити без задоволення, а вказану постанову, без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Клопотання ОСОБА_4, про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2018 року, - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - залишити без задоволення.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2018 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.В.Фрич