Справа № 755/418/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 17.08.2017 не з'явилася на відмітку до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, чим порушила правила обмеження адміністративного нагляду.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, як-то: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наявних у справі пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин цього адміністративного правопорушення, та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Так, ч. 2 ст. 187 КУпАП, передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов'язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Однак, в даному випадку, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження вчинення особою правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП України, тобто відсутні дані правильної кваліфікації дій особи саме за частиною другою щодо повторності вчинення протягом року правопорушення, передбаченого ст. 187 КУпАП України, після накладення адміністративного стягнення.

При цьому постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.12.2017 матеріали даної справи про адміністративне правопорушення було направлено до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві на дооформлення до органу, яким було складено даний протокол, однак, вказаних в рішенні суду недоліків, в супереч вимог закону, виправлено не було, а матеріал знову було повернуто до суду.

Разом з цим, КУпАП, не передбачає для суду можливість перекваліфікувати дії правопорушника з більш тяжкого адміністративного правопорушення на менш тяжкий, і навпаки, а тому суд, у випадку не доведеності вини особи не має права перекваліфікувати дії правопорушника з ч. 2 ст. 187 на ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Вказані обставини свідчать про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно особи, що притягається до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст. 187 України, вимогам ст. 256 КУпАП.

За таких умов суд, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП.

Крім того, суд надаючи оцінку іншим відомостям, виходячи з положень ст. 62 Конституції України, вважає викладені у ній дані такими, що ґрунтуються на припущеннях, а тому дані докази визнає не належними.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 2 ст. 187 КУпАП, так як вину особи не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв'язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв'язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 38, 187, 247, 251, 252, 256, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

С у д д я : О.В. Бірса