Справа№725/3054/18
пр.№ 3/464/1793/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2018 м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Мичка Б.Р., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКППФО НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працює менеджером,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

30.07.2018 до Сихівського районного суду м.Львова із Першотравневого суду м.Чернівці надійшли вказані матеріали справи, які постановою судді від 19.07.2018 направлені до суду для розгляду за територіальною підсудністю.

ОСОБА_1 07 червня 2018 року о 00 год. 55 хв. у м.Чернівці по вул.Гагаріна, 38 керував автомобілем марки Renault Laguna, н.з. WE WY 46, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога за адресою: м.Чернівці, вул.Миколаївська, 32 Б. Висновок лікаря № 1251, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху України та своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

При розгляді справи у суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому заперечив та пояснив, що на місці зупинки транспортного засобу мав конфлікт із працівниками патрульної поліції, що і стало, на його думку, причиною направлення на огляд для визначення стану спяніння. Однак, наголосив увагу на тому, що в цей день їздив у відрядження по роботі, не вживав алкогольні напої, а при зустрічі з клієнтом вживав лише безалкогольне пиво, однак випив такого приблизно три пляшки, що могло і показати при проведення огляду на визначення стану алкогольного спяніння, що він вживав власне алкогольні напої, однак даний факт на той момент йому не був відомий, а тому він випив саме таку кількість безалкогольного пива. Додатково зазначив, що ніколи не порушував правил дорожнього руху, що усвідомлює негативність керування в стані алкогольного спяніння та таке собі ніколи не дозволяє. Крім цього, просив не позбавляти його права керування транспортними засобами, так як його робота повязання із використанням автомобіля, а це є його єдиний дохід, позбавлення водійського посвідчення унеможливить його працювати, а відтак засобів до існування, які необхідні йому, його батькам, з якими він проживає та допомагає, так як його матір хворіє, а також дочці, яка хоч із ним і не проживає, однак він по домовленості із колишньою дружиною сумлінно у добровільному порядку сплачує аліменти на її утримання.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення стверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 410620 від 07 червня 2018 року;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.06.2018, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного спяніння;

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1251 від 07.06.2018, згідно якого результат обстеження на стан алкогольного спяніння ОСОБА_1, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу «Алкотесту 6820», позитивний (0,38‰);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 019225 від 07.06.2018, згідно якої ОСОБА_1 07.06.2018 о 00.55 год. у м.Чернівці по вул.Гагаріна, 38 керував автомобілем марки Renault Laguna, н.з. WE WY 46, в якого не горіла ліва фара в режимі ближнього світла в темну пору добу, чим порушив вимоги п.п. 31.4.3 (в) ПДР України та своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, яка не оскаржувалася;

- оглянутим в суді відеозаписом з місця події, яка мала місце 07 червня 2018 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного спяніння на технічному засобі Драгер у медичному закладі, який показав позитивний результат - 0,38‰;

- наданими поясненнями в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який фактично визнав сам факт вживання напоїв, які викликали у нього стан спяніння.

Відтак невизнання порушником своєї вини жодним чином не підтверджене, спростовується вищенаведеним і розцінюється як спосіб уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене.

Враховуючи вищенаведене, вина ОСОБА_1 у порушенні п.2.9(а) Правил дорожнього руху України та вчиненні правопорушення доведена повністю, його дії за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення кваліфіковані вірно, оскільки він, керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, а відтак підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Згідно із ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У ч.2 ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Тобто, санкція ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є безальтернативною, а ч.2 ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на наведене, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, що буде згідно ст.23 Кодексу України про адміністративні правопорушення достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника у дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Окрім цього, у відповідності до ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 4, 9 Закону України „Про судовий збір" з правопорушника слід стягнути 352,40 грн. судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

На підставі ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та керуючись ст.ст. 23, 33-35, 40-1, 251, 256, 283-284, 289, 307, 309 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 4, 9 Закону України „Про судовий збір",

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десяти тисяч двохсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 352,40 гривень судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів ГУК у Львівській області/м.Львів/21081300, р/р 3001, банк одержувач: Казначейство України (ЕАП), , МФО (код банку) 899998.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві /м.Київ/22030106, р/р 6001, банк: Казначейство України (ЕАП), , код класифікації доходів бюджету: 22030106, МФО (код банку) 899998.

У випадку несплати штрафу у пятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Львівської області через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред'являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Б.Р. Мичка