Справа № 742/1545/18 Головуючий у 1 інстанції Коваленко А. В.
Провадження № 33/795/339/2018
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2018 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Чернігівської області Короїд Ю.М., за участю адвоката Матвієнко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 червня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 червня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір що складає 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судом першої інстанції ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що 13 травня 2018 року, близько 22 год. 12 хв., в м.Прилуках по вул.Київська, гр.ОСОБА_2 керував т.з.VOLKSWAGEN д.н.з НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, незв'язна мова, нестійка хода, проходити огляд на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на його думку в даному випадку мав місце спрощений підхід до розгляду вказаної справи, який призвів до перекручування фактичних обставин справи та ухваленню невірного рішення, адже мало місце порушення норм процесуального та матеріального права. Вказує, що розгляд справи у його відсутності позбавив його можливості реалізувати свої права, передбачені ст..268 КУпАП, зокрема дати пояснення, заявляти клопотання. Вказує, що місцевим судом було проігноровано клопотання сторони захисту щодо виклику та допиту в судовому засіданні безпосередніх свідків та очевидців, при тому, що відповідно до пояснень ОСОБА_2 малися суттєві суперечності у протоколі. Наголошує, що у протоколі ОСОБА_2 не зазначав, що відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у закладі охорони здоров'я. Також вказує, що обвинувачення є незрозумілим. А тому, твердження судді про однозначну відмову апелянта від проходження дійсно запропонованого йому огляду не узгоджується з матеріалами справи. Вказує, що у протоколі не зазначено суть адміністративного правопорушення. Зазначає, що працівниками поліції не було забезпечено проведення огляду водія в закладі охорони здоров'я. Вказує, що огляд на стан сп'яніння проведений з порушенням вимог ст..266 КУпАП. Враховуючи наведе, апелянт вважає, що розглядаючи справу суд значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду.

В суді апеляційної інстанції адвокат Матвієнко В.М. підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову суду першої інстанції, оскільки його підзахисний не перебував у стані алкогольного сп'яніння і не відмовлявся від проходження медичного огляду. Судом першої інстанції були допещені процесуальні порушення.

Заслухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп'яніння, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд першої інстанції, на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина його підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.2), поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які засвідчили, що в їх присутності водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_2 ухилився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння шляхом відмови, а також від підпису протоколу, отримання його копії та дачі пояснень (а.с. 3,4). Вказані свідки будучи допитані і в суді першої інстанції, підтвердили свої показання.

Також вина підтверджується даними відеозапису, на якому відображено, як ОСОБА_2 відмовляється в присутності свідків пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Працівниками поліції в присутності двох свідків складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому належним чином зафіксовано дії водія та ознаки сп'яніння, а тому даний протокол є належним доказом по справі.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Твердження апелянта про те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров'я, апеляційний суд розцінює як захисну версію з метою уникнення відповідальності, оскільки таке спростовується вищевказаними доказами.

Не можуть бути взяті до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 з приводу того, що справу розглянуто у його відсутності, чим порушено вимоги ст.268 КУпАП, оскільки в матеріалах справи на а.с.15 мається розписка, з якої вбачається, що ОСОБА_5 був належним чином повідомлений про час розгляду справи, будь-яких клопотань про розгляд адміністративної справи не надходило.

Крім того, ОСОБА_2 була надана можливість надати пояснення особисто в суді апеляційної інстанції, чим останній не скористався.

Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, обставини правопорушення судом повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства, всебічно, повно і об'єктивно досліджені докази по справі і зроблений висновок, виходячи із сукупності всіх зібраних доказів та підтверджених в суді апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 червня 2018 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяЮ. М. Короїд