Справа № 336/1790/18
Пров. № 3/336/785/2018
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива Олена Володимирівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, що мешкає за адресою: м. Запоріжжя вул. Борисоглібська, 32, не працює, за ознаками ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

2 квітня 2018 року, о 12 годині 08 хвилин, ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21104, державний номер НОМЕР_1, на 281 км а/д М-18 Харків Сімферополь в м. Запоріжжі в стані алкогольного спяніння. Огляд поводився за допомогою алкотестера DRAGER № 6820, за результатами якого було виявлено 0,52 % алкоголю в крові.

Описаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 ПДД України.

Правопорушник винуватість у вчиненні вказаних дій не визнав і пояснив судді, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього складений на підставі недопустимих доказів, обвинувачення на яких в силу Основного Закону України грунтуватися не може. Про недопустимість фактичних даних, використаних співробітниками поліції, свідчить відсутність свідків, у присутності яких повинна проводитися перервірка на стан сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу. Про недопустимість зібраних поліцейськими доказів говорить і те, що прилад DRAGER № 6810, який використовувався співробітниками поліції, не міг застосовуватися черерз сплив дії свідоцтва про його реєстрацію.

Через відсутність в його діях ознак складу правопорушення, за якими складений протокол, просить про звільнення його від відповідальності.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку, що дії особи вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП як керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Такий висновок автора протоколу ґрунтується на правильному встановленні обставин справи шляхом дотримання процедури притягнення особи до відповідальності за вказаною статтею законодавства про адміністративні правопорушення, тому суд знаходить надані докази належними, допустимими, такими, що відтворюють подію правопорушення.

Зокрема, за змістом п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Хоча у відповідності до наведеного пункту "Порядку..." під час огляду водія на місці зупинки автомобіля участь свідків не є обов"язковою, проте фактично вони були запрошені співробітниками поліції, на користь чого свідчить посилання на цих осіб в протоколі про адміністративне правопорушення, який є доказом в справі про адсміністративне правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, долучені до матеріалів справи їхні письмові пояснення.

Участь свідків при фіксуванні перевірки на стан сп"яніння не спростовано ОСОБА_1

Що стосується тверджень про сплив часу експлуатації приладу АвтоDRAGER № 6820, відповідно до наданих Департаментом патрульної поліції відомостей, цей прилад, а не DRAGER № 6810, на який посилається правопорушник, прошов повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки 27 червня 2017 року, а відповідне свідоцтво є чинним до 27 червня 2018 року, тобто в період, яким охоплюється день складання протоколу відносно ОСОБА_1

У звязку з викладеним пояснення ОСОБА_1, який вправі обирати позицію захисту на власний розсуд, суддя оцінює як вияв бажання уникнути відповідальності, а самі заперерчення знаходить такими, що наповнені лище формальним змістом.

Вирішуючи питання про відповідальність особи, суддя доходить висновку про закриття провадження в справі, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст. 38 КУоАП якщо справа про адміністративне правопорушення у відповідності до закону підвідомча суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно із ст. 247 КУоАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

Оскільки на момент вирішення справи встановлений статтею 38 КУпАП строк сплив, ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, а провадження в справі відносно нього - закриттю.

Керуючись ст. ст. 38, 247, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 Анатолійовичавід адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у звязку із спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Провадження в справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів після її винесення.

Суддя О.В. Щаслива

Постанова набрала законної сили « »_________20____р.

Дата видачі « »_________20____р.