Справа № 442/7124/18
Провадження №3/442/2282/2018
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 листопада 2018 року суддя Дрогобицького міськрайоного суду Львівської області Крамар О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

?ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

- за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 373722 від 09.10.2018 року: 09.10.2018 року 02 год. 15 хв. в м.Трускавці по вул..Мазепи, водій ОСОБА_1 керував т/з OPEL ZAFIRA н.з.(PL) DB8133F з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, не виразна вимова, характерне забарвлення очей). Від огляду, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1., на виклик суду не з»явився, через канцелярію суду подав клопотання про закриття провадження у даній справі у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку про необхідність закриття провадження в справі в звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За змістом ст.ст. 9-12, 280 КУпАП підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов'язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об'єктивної та суб'єктивної сторони правопорушення.

Беручи до уваги те, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належним чином здійснене в протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст.256 КУпАП.

У частині 1 статті 130 КУпАП регламентовано адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення,завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з'ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із наведеного випливає, що Рапорти працівників поліції які приєднані до матеріалів справи не є доказами, а є лише внутрішньої перепискою в органах поліції.

Згідно вимог ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен вирішити в тому числі питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, їх законних представників і адвоката.

Основним і єдиним доказом в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння є протокол про адміністративне правопорушення.

Станом на даний час при підозрі, що водій перебуває у стані спяніння поліцейський повинен керуватися Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 №1452/735.

Відповідно до вимог ст. 266 ч.5 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно вимог п.1 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан спяніння у разі проведення огляду на стан спяніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Згідно п.10 Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно Додатку №2 вказаної Інструкції. У випадку встановлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №373722, працівник поліції вказує: «Від огляду, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків» - залишається не зрозумілим від якого саме огляду відмовлявся (поверхового огляду особи, огляду транспортного засобу чи можливо працівник поліції все ж таким мав на увазі «огляд на стан спяніння»).

Відповідно до приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій зобовязаний, на вимогу працівника поліції, пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Докази того, що працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу - відсутні.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху: огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби), чого зроблено не було.

Пункти 10 і 11 розділу II Інструкції 2 передбачають, що результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду).

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану спяніння, такий Акт огляду в матеріалах справи відсутній.

Згідно вимог ст.ст.31, 40 ЗУ "Про Національну поліцію", наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них" та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року № 14/1 "Про порядок зберігання, використання відеозапису та відео реєстраторів патрульних" чітко регламентують, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера, а також вказується коли поліцейський повинен її обовязково вмикати. Проте, відеозапис та відеозйомка до протоколу про адмінправопорушення не додано.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом ч.3ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних не законним шляхом, також на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи, які притягують до адміністративної відповідальності , і якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь даної особи. При цьому, ЄСПЛ у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Зазначений вище протокол, складений всупереч чинному законодавству, а саме в порушення вимог Наказу МВС № 1395 від 07.11.2015 року та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Протокол про адміністративне правопорушення серія БР № 035754, складений 11.05.2018 року, поліцейським Дрогобицького ВП ГУНПУ у Л/о, за формою та змістом не відповідає затвердженому зразку, а тому є юридично не значущим та не створює юридичних наслідків.

Відповідно відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, є належними та допустимими доказами. Виходячи з того, що сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки такі відомості не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Згідно п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL ZAFIRA н.з.(PL) DB8133F, а також те, що працівники патрульної поліції зупинили вказаний автомобіль, а ОСОБА_1, в свою чергу, відмовився від проходження огляду на стан спяніння. Також відсутня в матеріалах форма направлення на такий огляд встановленого зразка.

Як визначено у вищевказаній Інструкції, висновки щодо результатів огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

З огляду на це, вважаю, що працівниками поліції порушено порядок огляду на стан алкогольного спяніння на місці його виявлення та направлення особи для огляду на стан такого спяніння у заклад охорони здоровя.

Поряд з цим в матеріалах справи немає жодного доказу, який би підтверджував факт перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля та керування ним у стані алкогольного спяніння, а тому вважаю, що провадження в даній справі слід закрити.

Керуючись ст.130 ч.1, 247, 256, 276, 283-285 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає предявленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.В. Крамар