Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/27/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Гарбуз О. С.
Категорія - 172-7 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Кабанова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2018Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Кабанова В.В., за участю: прокурора Панченко Л.І. розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляцією захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5, на постанову Голованівського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2017 року, якою:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку с. Ємилівка Голованівського району Кіровоградської області, громадянку України, працюючу сільським головою Роздольської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, жительку АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, та стосовно якої провадження в справі закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

ВСТАНОВИЛА

Постановою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 14.12.2017 року закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.172-7 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування постанови зазначено, що ОСОБА_5 було вчинено адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП, однак враховуючи те, що на час розгляду справи в суді минув строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.3 ст.38 КУпАП, провадження в справі підлягає закриттю.

На зазначену постанову подано апеляційну скаргу захисниками ОСОБА_5 На оскаржувану постанову було подано апеляційну скаргу захисниками ОСОБА_5, в якій просять Постанову Голованівського районного суду від 14.12.2017 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 про вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП - скасувати. Прийняти постанову про закриття справи відносно ОСОБА_5 у зв'язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування зазначають, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст.172-7 Кодексу про адміністративні правопорушення, п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за будь-яких обставин підлягало закриттю саме з цієї підстави.

Суд не вжив заходів щодо встановлення часу скоєння адміністративного правопорушення, відмовив у задоволенні клопотання про повернення протоколу для дооформлення, самостійно та безпідставно, діючи всупереч вимог КУпАП, який не передбачає таких повноважень суду, як внесення виправлень у протокол про адміністративне правопорушення, а також в порушення вимог статті 19 Конституції України, зазначив, що уповноважена на складання протоколу особа допустила помилку.

На думку апелянтів в діях ОСОБА_5 відсутній умисел на скоєння адміністративного правопорушення під час підписання договорів оренди 12.06.2017 року. Про наявний конфлікт інтересів, про який сільській голова ОСОБА_5 повідомляла згідно її письмової заяви від 23.12.2016 року. Участі в голосуванні ОСОБА_5, не приймала.

Отримавши відповідні письмові заяви від ОСОБА_5, депутати Роздольської сільської ради Голованівського району на сесіях 23.12.2016 року та 13.04.2017 року уповноважили її підписати відповідні договори оренди земельних ділянок із СФГ ОСОБА_5, хоча мали повне право і весь комплекс повноважень уповноважити на підписання/укладення договорів оренди будь-яких інших осіб (наприклад, секретаря сільської ради, - у відповідності до ч.1 ст.42 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні), однак, таких рішень не прийняли. Зазначають, що суб'єктивна сторона даного правопорушення характеризується прямим умислом.

Ні прокурор у судовому засіданні, ні суд у оскаржуваній постанові не навели належної поведінки, яку мала забезпечити ОСОБА_5 у даному випадку. Враховуючи те, що ч.1 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» має чітке посилання на необхідність застосування спеціальної норми, -у відношенні ОСОБА_5 це ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», вимоги якого повністю дотрималась ОСОБА_5, яка не прийняла участі при прийнятті рішень відповідного органу, письмово повідомила сесії сільської ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів, з урахуванням того, що чинне законодавство не передбачає необхідності двічі повідомляти відповідний орган про наявність конфлікту інтересів, а також неможливість з боку ОСОБА_5 цього зробити на етапі підписання договорів оренди, оскільки сесія закінчується вичерпанням порядку денного та закривається, та сесія уповноважила саме ОСОБА_5 підписати вказані договори оренди, вважаємо, що в діях ОСОБА_5 відсутній умисел на скоєння та відповідно і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Суд дійшов до хибного висновку про те, що ОСОБА_5, головуючи на сесіях (хоча у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення зазначено інше - а саме, що конфлікт інтересів полягав у підписанні ОСОБА_5 договорів оренди), не запропонувала іншої кандидатури, окрім себе, яку слід уповноважити на укладення договорів оренди.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст..284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається».

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо поданої апеляційної скарги, та зазначив, що судом правомірно прийнято рішення про закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст.38 КУпАП, на момент розгляду справи у суді. Доводи апеляційної скарги поданої захисниками ОСОБА_5 вважає безпідставними, такими що не ґрунтуються на матеріалах справи та нормах закону про адміністративну відповідальність. Посилання на норми закону, які регламентують порядок врегулювання конфлікту інтересів під час роботи у колегіальному органі є недоречними, натомість мають застосовуватись положення ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» щодо порядку врегулювання такого конфлікту при здійсненні власних повноважень посадовою особо, які наведено вище.

Вважає недоречним є також посилання у апеляційній скарзі на невірне застосування судом ст.251 КУпАП та прийняття, як доказу у справі протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, оскільки суперечить змісту зазначеної норми. Безпідставним є твердження про неврахування судом І інстанції тієї обставини, що протокол складено не у відповідності до відомчої інструкції МВС, оскільки вимоги до змісту протоколу, його обов'язкових реквізитів, наведені у ст..256 КУпАП і дотримані при складанні протоколу уповноваженою посадовою особою органу поліції. Апеляційна скарга містить єдину вимогу про скасування постанови місцевого суду стосовно ОСОБА_5 та прийняття апеляційним судом постанови про закриття справи за відсутністю події та складу правопорушення. Разом з тим, мотивувальна частина скарги містить посилання на те, що при вирішенні судом І інстанції питання про закриття справи у зв'язку з закінченням на момент її розгляду строків накладення адміністративного стягнення, необґрунтовано встановлено вину ОСОБА_5 в скоєнні правопорушення, оскільки це суперечить висновку науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України, оприлюдненому на його офіційному сайті 07.11.2017.

Зважаючи на те що, ОСОБА_5 була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, захисниками в інтересах ОСОБА_5 надана письмова заява про можливість розгляду справи за їх відсутності, суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за даної явки.

Відповідно до матеріалів провадження встановлено, що 12.06.2017 року ОСОБА_5 реалізовуючи повноваження сільського голови Роздольської сільської ради Голованівського району, від імені сільської ради та на виконання рішень сільської ради від 23.12.2016 року №33 та від 13.04.2017 року №38, уклала два договори оренди земельних ділянок площею 3,8985 га. та 4,5971 га. з СФГ "Марина" в особі голови господарства ОСОБА_6, з яким перебуває у зареєстрованому шлюбі, тобто вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Разом із тим, відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З наведеного вбачається, що строки можливого притягнення до адміністративної відповідальності почали діяти саме з 08.09.2017 року, тобто з дати відмови в наданні запитуваної інформації, які відповідно до вимог ч.3 ст.38 КУпАП, закінчилися 08.12.2017 року.

Тобто, після 08.12.2017 року, в розумінні п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_5, не могло бути розпочато, а розпочате підлягало закриттю.

В статті 247 КУпАП зазначені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративні правопорушення, зокрема:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

При цьому, аналіз даної статті вказує, що такі обставини, як: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони, - можливо встановити лише шляхом розгляду справи по суті, та перевірки фактичних обставин.

Інші ж обставини, зазначені в ст.247 КУпАП, встановлюються незалежно від фактичних обставин справи, в залежності від зазначеної конкретної обставини.

При цьому, ст.247 КУпАП, не надає право органу, що здійснює адміністративне провадження його закрити, а зобов'язує його це зробити, на переконання суду, в разі наявності вищезазначених обставин, орган, що розглядає адміністративну справу не повинен встановлювати обставини, визначені в ст.280 КУпАП.

Положення Кодексу, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, не передбачають повноважень суду, щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження в справі.

За правилами ст.284 КУпАП, рішеннями, що доводять вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Відповідно до зазначених норм конвенційного та національного Права, адміністративний Суд не може одночасно, в одному рішенні, і встановлювати вину, і закривати провадження у зв'язку із закінченням термінів притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд першої інстанції встановивши, що на час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності минув строк притягнення його до адміністративної відповідальності, був зобов'язаний закрити провадження саме за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

При дослідженні оскаржуваної постанови вбачається, що відповідно до резолютивної частини рішення закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.172-7 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення. За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст..38,247,294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Постанову Голованівського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2017 року якою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.172-7 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення - без змін.

Суддя: підпис

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області В.В.Кабанова