Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/379/18-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Волощук Віктор Васильович, розглянувши адміністративну справу стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, паспорт ВМ № 972214 виданий 02.08.2001 року Олевським РВ УМВС, ІПН НОМЕР_1, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей 2005, 2006 років народження, не депутата, не інваліда, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 555520 від 25.07.2018 року слідує, що 25.07.2018 року близько 21.00 год. громадянин ОСОБА_1за місцем свого проживання, а саме в м. Олевськ, по вул. Павленка, 21, перебуваючи у пяному вигляді, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 насильство в сімї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою, образливому чіплянні та намаганні вигнати з будинку, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоровю ОСОБА_2

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав частково, у вчиненому щиро розкаявся.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 172-3 КУпАП передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п.2, 3 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 672/5 від 12.03.2016 року слідує, що протокол про адміністративне правопорушення складається українською мовою. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, щодо якої він складений.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 555520 від 25.07.2018 року у такому адміністративне правопорушення, відносно якого особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, було кваліфіковано як таке, що передбачене частиною першою статті 173-2 КУпАП. При цьому у вказаному протоколі наявні виправлення , а саме у графі щодо прізвища, імя, по-батькові правопорушника виправлено по-батькові «Андрійович»; у графі склад адміністративного правопорушення виправлено час вчинення правопорушення «21.00 год.»

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій у ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації Nо R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення правопорушення.

Згідно зі ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має судом розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Суд, не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст.213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Таким чином, допитавши ОСОБА_1, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, внесені до нього виправлення, суд приходить до висновку, що даний протокол складений з порушенням вимог закону та основних засад Конституції України, а тому не може вважатися належним і допустимим доказом у справі про вчинення особою адміністративного правопорушення.

За таких обставин вина ОСОБА_1, у законний спосіб ніякими іншими доказами не доведена.

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП не може бути почато, а почате підлягає закриттю в тому разі якщо, відсутня подія або склад адміністративного правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Таким чином, судом безспірно встановлено, що у адміністративній справі відсутні належні докази, які б свідчили про винність ОСОБА_1, у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, оскільки у справах про адміністративні правопорушення головним доказом є протокол, а в даній справі, у звязку з внесенням до нього виправлень (змін), протокол не може бути визнаний допустимим доказом, а можливості здобути інші докази винності особи вичерпані. За таких обставин, суд вважає винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності недоведеною, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, підлягає закриттю у відповідності до вимог п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.8, 21, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ч.1 ст.173-2, ст.ст.7, 9, 221, 245, 247-249, 251, 254, 256, 265-2, 266, 268, 279, 280, 283-285, 287, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.В.Волощук