Справа №521/8826/18
Номер провадження 3/521/4148/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Граніна В.Л.

при секретарі Шкребтієнко Г.М.

за участю:

представника Одеської митниці ДФС Ткаченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі справу, що надійшла з Одеської митниці ДФС за протоколом, складеним відносно громадянина Молдови ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, про порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов протокол №00973/50000/18 від 29.04.2018 року, про порушення митних правил з відповідними матеріалами, у відношенні гр. ОСОБА_3, за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2018 року головуючим було обрано суддю ОСОБА_3.

07 грудня 2018 року, у зв'язку з звільненням з посади судді ОСОБА_3., проведено повторний автоматизований розподіл судової справи та обрано головуючим суддю Граніна В.Л., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

З вищезазначеного протоколу про порушення митних правил вбачається, що 28.01.2017 року о 23 год. 55 хв. в зону митного контролю відділу митного оформлення №1 митного поста «Подільськ», розташованого в зоні діяльності Одеської митниці ДФС в напрямку з України до Молдови в'їхав легковий автомобіль «Hyunday Santafe», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням гр. ОСОБА_3

Формою проходження митного контролю гр. ОСОБА_3 обрав проходження через зону (коридор) спрощеного митного контролю («зелений» коридор).

З метою перевірки порядку проходження гр. ОСОБА_3 зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», яка передбачає переміщення товарів через митний кордон України в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території було проведено митний огляд легкового автомобіля «Hyunday Santafe», реєстраційний номер НОМЕР_1, під час якого, в середині авто, в технічному відділенні для дрібних речей, без ознак приховування було виявлено спеціальний засіб самооборони, заряджений речовинами сльозоточивої та дратівної дії (газовий балончик) «ТЕРЕН-4М» у кількості 1 шт.

Таким чином, на думку митного органу, гр. ОСОБА_3 порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через зелений коридор товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України.

На підставі вказаних обставин у відношенні гр. ОСОБА_3 було складено протокол про ПМП №0973/50000/18 за ст. 471 МК України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_3 участі не приймав, про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений у встановленому законом порядку. Згідно наданих пояснень свою вину фактично визнав.

Представник митниці у судовому засіданні вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України, та застосувати стягнення відповідно до санкції статті зі штрафом та конфіскацією предметів правопорушення. Що стосується строків притягнення до адміністративної відповідальності, представник митниці зазначив, що зміни, внесені до ст. 467 МК України (в редакції від 25.11.2018 року) не обтяжують вину особи, а тому їх можливо застосувати в зворотному часі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, оцінивши в сукупності зібрані докази, вислухавши думку учасників процесу, суд дійшов висновку, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, присутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбачені ст. 471 МК України. Однак, у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 467 МК України (в редакції до 25.11.2018 року), провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.01.2017 року о 23 год. 55 хв. в зону митного контролю відділу митного оформлення №1 митного поста «Подільськ», розташованого в зоні діяльності Одеської митниці ДФС в напрямку з України до Молдови в'їхав легковий автомобіль «Hyunday Santafe», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням гр. ОСОБА_3

Формою проходження митного контролю гр. ОСОБА_3 обрав проходження через зону (коридор) спрощеного митного контролю («зелений» коридор).

З метою перевірки порядку проходження гр. ОСОБА_3 зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», яка передбачає переміщення товарів через митний кордон України в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території було проведено митний огляд легкового автомобіля «Hyunday Santafe», реєстраційний номер НОМЕР_1, під час якого, в середині авто, в технічному відділенні для дрібних речей, без ознак приховування було виявлено спеціальний засіб самооборони, заряджений речовинами сльозоточивої та дратівної дії (газовий балончик) «ТЕРЕН-4М» у кількості 1 шт.

На момент перетину митного кордону України у гр. ОСОБА_3 будь-які дозвільні документи на виявлений пристрій були відсутні.

Відповідно до ст. 42 ЗУ «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII газовий балончик є спеціальним засобом, споряджений речовинами сльозогінної та дратівної дії, що використовується правоохоронним органом, а саме співробітниками Національної поліції України.

Постановою ВР України від 17.06.1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна» затверджено Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб іноземних держав на території України. Згідно п.8 вказаного Переліку - не можуть перебувати у власності громадян на території України електрошокові пристрої та спеціальні засоби, що використовуються правоохоронними органами, крім газових пістолетів і револьверів та набоїв до них, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії.

Відповідно до Постанови КМУ від 21.05.2012 року №431, згідно пункту 3.3 Митної декларації та постанови КМУ від 04.08.1997 року №829 «Про внесення змін до Правил застосування спеціальних засобів при охороні громадського порядку в Україні» спеціальними засобами, що використовуються при охороні громадського порядку, є засоби активної оборони, до яких відносяться ефективні засоби для самозахисту сльозоточивої та дратівної дії.

Відповідно до п. 2 ст. 366 МК України, «зелений коридор» призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які перемішують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митним платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщуванні ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митним платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та /або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Викладені вище обставини встановлені при провадженні по даній справі та підтверджуються наступними доказами: протокол по справі про порушення митних правил, доповідною запискою інспектора митниці, описом вилучених предметів, поясненнями правопорушника.

У відповідності до ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 467 МК України (в редакції до 25.11.2018 року), якщо справи про порушення митних правил, відповідно до ст. 522 цього Кодексу, розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяці з дня виявлення цих правопорушень.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що протокол про порушення митних правил був складений 29.04.2018 року, а саме в день вчинення правопорушення, та на час його розгляду у суді сплив шести місячний строк притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ст. 467 МК України, суд закриває провадження по справі.

Також, суд вважає за необхідне зауважити, що справа надійшла до провадження судді Граніна В.Л., після повторного автоматизованого розподілу судової справи, вже після закінчення строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 467 МК України.

Стосовно посилання представника митниці про застосування в зворотному часі вимог ст. 467 МК України (в редакції від 25.11.2018 року), суд вважає, що це суперечить вимогам ст. 58 Конституції України, в якій вказано, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. В даному випадку, зазначені зміни не пом'якшують та не скасовують відповідальність особи, а навпаки, обтяжує відповідальність. а тому не може бути застосована. Про це вказано і в ч. 3 ст. 3 МК України, згідно якої норми законів України, які пом'якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

Що стосується предметів правопорушення, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил, суд вважає зазначити наступне.

Згідно ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 283 КУпАП указано, що постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

На підставі ст. 265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об'єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Суд не може застосувати до вилученого товару в установленому законом порядку жодного з заходів, передбачених ст. 265 КУпАП, так як:

- конфіскація, як вид адміністративного стягнення (ст. 461 МК ) не може бути накладена у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення (ст. 467 МК);

- законного володільця (особа, яка юридично володіє товаром на підставі документів, оформлених в установленому законом порядку) вилученого товару немає, як і немає даних про наявність спору про належність товару в порядку цивільного судочинства;

- для знищення товарів (товар пригодний для використання) правових підстав немає, як і немає підстав для оплатного його вилучення (так як оплатне вилучення передбачається санкцією конкретної статті).

Також, необхідно зазначити, що Європейський суд вже визнавав кримінально-правовий характер норм українського законодавства, якими передбачена відповідальність за адміністративні правопорушення, зокрема і за порушення митних правил (див. рішення по справах «Надточій проти України» та «Гурепка проти України»).

Тому суд, враховуючи те, що власник товару матеріалами справи не встановлений, а провадження по справі підлягає закриттю у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, вважає за необхідне застосувати аналогію права, з урахуванням п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якій гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, враховуючи наведені норми, суд приходить до висновку про необхідність звернення вилученого товару в власність держави України в установленому законом порядку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 58 Конституції України, ст.ст. 3, 467, 471, 487 МК України, п. 7 ст. 247 КУпАП, п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України - закрити у зв'язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил, звернути в дохід держави Україна в установленому законом порядку.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Суддя