САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2225/17
Провадження №3/726/17/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2018 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Байцар Л. В. за участю захисника ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

18.12.2017 року відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп'яніння, а саме за те, що останній 18.12.2017 року, о 04:55 год. в м. Чернівці по вул. Г.Шлях, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння: не стійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, за що передбачена адмінвідповідальність ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Крім цього, 18.12.2017 року відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за вчинення ДТП, а саме, за те що останній 18.12.2017 року близько 04 год. 55 хв. керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_1 в м. Чернівці на перехресті вул. ОСОБА_4 та вул. Піщана, 27, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду, а саме: інформаційно-вказівний знак та білборд, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу, потерпілих немає, чим порушив п. 12.1 ПДР України, за що передбачена адмінвідповідальність ст. 124 КпАП України.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчинених правопорушеннях не визнав, та пояснив, що він в січні 2017 року вже притягався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння, проте він не знає яке рішення виніс суд, водійських прав його не позбавляли. 17.12.2017 року святкував з друзями на ставі в м.Кіцмань. На місце зустрічі ввечері його привіз знайомий ОСОБА_5, в 4 години ночі останній його забрав. Оскільки він був в стані сп»яніння, сидячи на передньому пасажирському сидінні, по дорозі заснув. Прокинувся від сильного удару, автомобіль вдарився у стовб. При цьому удар прийшовся в передні пасажирські дверці, сидячи на передньому пасажирському сидінні, вдарися головою в вікно дверцят, розбив його, порізів на голові не залишилося. Він в шоковому стані вибіг з автомобіля і втік в напрямку вул.Г.Шлях. Через деякий час з»ясував, що водій ОСОБА_5, перелякавшись з місця ДТП також втік, коли приїхали працівники поліції, він пояснив, що за кермом був інший. Вину свою в керуванні транспортним засобом в алкогольному сп»янінні на місці складання протоколу він визнав, оскільки поліцейські йому погрожували тим, що в них є свідок, який бачив, що він керував автомобілем і був в авто сам.

ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він є знайомим ОСОБА_2, 17.12.2017 року він завіз останнього в Кіцмань на озеро, та в 4 годині ночі забрав його звідти, по дорозі назад авто занесло, після чого він не впорався з керуванням та допустив зіткнення з опорою. ОСОБА_2 одразу втік, і він, перелякавшись, також втік. Чого саме перелякався пояснити не може.

Із письмових пояснень (а.с.5) свідка ОСОБА_6 вбачається, що він 18.12.2017 року близько 4год 50 хв, рухався на своєму автомобілі таксі зі сторони с.Мамаївці в сторону м.Чернівців. На великій швидкості його обігнав автомобіль НОМЕР_2, після чого не справився з керуванням та здійснив наїзд на інформаційно вказівний знак та білборд. Одразу він підійшов до правопорушника, запитати чи все нормально, переконався, що правопорушник не постраждав. В автомобілі був тільки правопорушник, який був в стані алкогольного сп»яніння.Після чого він зателефонував в поліцію і повідомив про ДТП без потерпілих.

Суд, заслухавши пояснення правопорушника, свідка та дослідивши матеріали справи в тому числі відео з бодікамер поліцейських, вважає, що останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП і його вина в скоєнні вказаного адміністративного правопорушення знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Відповідно до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого спяніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого спяніння.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

В ході судового розгляду судом було встановлено, що згідно з протоколом від 18.12.2017 року серії БР № 213363, в порушення п.2.5 ПДР України, ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного спяніння, від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився, згідно письмових пояснень на місці складання протоколу, повністю визнавав свою вину у керуванні транспортним засобом в стані сп»яніння.

Крім цього під час судового розгляду судом було встановлено, що згідно з протоколом від 18.12.2017 року серії БД № 056792, в порушення п.12.1 ПДР України, ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, інформаційно-вказвного знаку та білборду, згідно письмових пояснень на місці складання протоколу, повністю визнавав свою вину у скоєнні ДТП.

Покази в судовому засіданні правопорушника ОСОБА_3 та його свідка ОСОБА_5 суд вважає неправдивими, оскільки вони суперечать іншим доказам по справі: показам самого правопорушника на місці складання протоколів, показам свідка ДТП ОСОБА_6 на місці ДТП, відео з місця ДТП. Суд вважає їх такими, що направлені на униклення відповідальності ОСОБА_3

Також письмові покази свідка ОСОБА_6, надані захисником правопорушника Мар»ян І.С. через канцелярію Садгірського районного суду м.Чернівці, суд вважає неправдивими, оскільки суперечать попереднім показам вказаної особи.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння детально регламентована Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та Мінохорони здоровя України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Так, у відповідності до положень п.2 Інструкції огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом із тим, ОСОБА_2 зазначені вимоги Правил не виконав та не пройшов огляд на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з того, що останній притягається до адміністративної відповідальності у звязку з тим, що керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, і ця обставина знайшла своє повне підтвердження.

Оцінивши докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає, що вони зібрані у встановленому законом порядку, відповідають фактичним обставинам справи, тобто є належними та допустимими, і в своїй сукупності підтверджують факт вчинення ОСОБА_2 вказаних адміністративних правопорушень передбачених за ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП.

При накладенні на ОСОБА_2 адміністративного стягнення враховується характер вчинених правопорушень, особа правопорушника, його майновий та сімейний стан.

Керуючись ст. 33, 40-1, 124, 130, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і за його вчинення накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і за його вчинення накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень в доход держави.

На підставі ст. 36 ч. 2 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі стягувача Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Попередити ОСОБА_2, що у разі несплати штрафу, у встановлений законом пятнадцятиденний строк, з дня отримання постанови, на підставі ст. 308 КпАП України у примусовому порядку підлягає стягненню штраф у подвійному розмірі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб з дня винесення постанови до Апеляційного суду Чернівецької області через Садгірський районний суд м. Чернівці.

Суддя ОСОБА_7