САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2078/18
Провадження №3/726/1084/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2018 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого по 1-му провулку Кармелюка, 7 у м. Чернівці, за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ :

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення було встановлено порушення вимог чинного законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також недотримання ряду процесуальних вимог з боку інспектора патрульної поліції.

Так у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 09.10.2018 року о 17 годині 12 хвилин водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Сітроен немо» по вул. Заводській, 28 у м. Чернівці з ознаками наркотичного спяніння, від проходження огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку у ЧОНД у лікаря нарколога відмовився у присутності 2-х понятих чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судовому заіданні ОСОБА_1 та його предствник вказав, що керуючи вказаним транспортним засобом, він був зупинений працівниками поліції та ними було висловлено підозру про те, що він начеб то перебуває у стані наркотичного спяніння та поліцейськими була виявлена така ознака наркотичного спяніння, як «смикається око», проте така ознака не передбачена пунктом 4 Розділу І Інструкції як ознака наркотичного спяніння.

Окрім того, у матеріалах справи відсутні відомості про направлення водія на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення ста¬ну наркотичного сп'яніння, який свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров'я для проходжен¬ня огляду на стан сп'яніння.

Також, відповідно до п. 1.1.3 Методичних рекомендацій «Порядок відбору від жи¬вих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організація прове¬дення токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, нарко¬тичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», узгодженими 18.01.2011 року з МОЗ Ук¬раїни, передбачено, що особа, яку обстежують, збирає не менш 100 мл сечі у вида¬ний посуд. Для дослідження на алкоголь потрібно 20 мл сечі, на наркотичні, психо¬тропні та лікарські засоби - не менш 80 мл. При неможливості здати достатній об'єм сечі, обстежуваний повинен на пункті відбору сечі випити приблизно 1 л води, і протягом 3 годин забезпечити здачу необхідної кількості сечі...", однак ОСОБА_1 не надано такої можливості та протягом 15 хвилин складено відповідну довідку про відмову від проходження огляду. Окрім того, забір крові для проведення лабораторного дослідженя не проводився.

ОСОБА_1 категорично заперечує свою вину у вчиненому правопорушенні.

Відповідно до ст. 245 КУпАП вказує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про необхідність звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.5. ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції№ 1452/735 від 09.11.2015 року затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоровя, огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що свідками проходження огляду на стан спяніння ОСОБА_2 стали двоє осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які начеб то засвідчили, що водій відмовився від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, однак такі відомості не відповідають дійсності.

До матеріалів справи долучено відеозапис із нагрудного відео реєстратора інспектора поліції, з якого встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правпорушення було залучено двох свідків, однією серед яких є ОСОБА_3 На відеозаписі видно, що на запитання поліцейського про особу свідка, ОСОБА_3 відповіла, що у неї відсутні будь-які документи, які б посвідчували її особу, однак інспектор поліції, без встановлення відомостей по цю особу записав відомості про неї до протоколу.

Разом із тим, із відеозапису видно, що ОСОБА_1 жодного разу не висловив відмову від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, в тому числі і у присутності свідків. За таких умов, відібрані у свідків пояснення про те, що анцибол Д.Ю. начебто відмовився від проодження такого огляду не можуть вважатись належними доказами та судом до уваги не беруться.

Окрім того, поліцейським водію ОСОБА_1 не було висловлено жодної із ознак наркотичного спяніння, передбаченої пунктом 4 Розділу І вказаної Інструкції.

Так, вищевказана Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан спяніння), та оформлення результатів такого огляду.

Згідно п 8 розділу ІІ вищевказаної інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Таким чином, при направленні водія на огляд з метою виявлення стану наркотичного спяніння, уповноваженою на те особою повинно бути складено відповідне направлення, однак такий письмовий доказ у матеріалах справи відсутній.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (БсІїтаиЬгег) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи рішення, суду необхідно керуватись п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи викладене, за умов неможливості встановлення у судовому засіданні виконання посадовою особою УПП в Чернівецькій області вимог нормативних актів, що регулюють провадження у справах, щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності за вчинення дорожньо-транспортних правопорушень, враховуючи, що невиконання вказаних приписів тягне за собою недійсність проведених процесуальних дій і можливість необґрунтованого та безпідставного притягнення анцибола Д.Ю. до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини трактуються на користь останнього та те, що його вина не випливає із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, оскільки ним жодного разу не було висловлено відмову від проходження огляду, вважаю за необхідне провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 63 Конституції України, ст. 7, ч. 1 ст. 130, 245, 247, 278, 280, 251-252, 256, КпАП України, п. 2.5. ПДР України, наказом № 1452/735 від 09.11.2015 року Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоровя "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10-ти діб з дня її винесення.

СуддяОСОБА_5