АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/337/18Суддя 1 інстанції Борисова Н. А.
Номер провадження 33/774/123/К/18Суддя- доповідач ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28 листопада 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1, громадянина України, не працюючого, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу 340 (триста сорок) грн., 00 коп., та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп., -

За участю:

Потерпілої ОСОБА_4

Представника потерпілої ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, водій ОСОБА_3, 26.12.2017 року о 18.45 год. в м. Нікополі, по вул. Електрометалургів, керуючи автомобілем «Фольксваген Гольф» н/з ONA03277, на перехресті рівнозначних доріг, виконуючи поворот ліворуч не надав перевагу автомобілю «Лексус GX470» д/з АЕ9595ЕХ, що наближався праворуч, в результаті чого трапилось ДТП. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, постраждалих не має. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 16.13 ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_3 13 березня 2018 року подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 посилається на те, що постанова районного суду є незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неправильним встановленням обставин справи, які мають значення для справи, внаслідок неправильної оцінки доказів, неповного зясування обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

При цьому, ОСОБА_3 зазначає, що висновок суду не відповідає обставинам ДТП, а перш за все схемі місця ДТП, поясненням водія ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_6

Також звертає увагу на те, що пояснення свідків спростовується фактами схемою місця ДТП, де вказано розташування обох автомобілів після зіткнення.

На думку ОСОБА_3 суд у рішенні зробив висновок, що швидкість обох автомобілів була 60 км/год., не заслуговують, оскільки водій автомобіля Lexus, з її слів, виявила небезпеку за 30 м., але поки вона проїхала цю відстань, то згідно до схеми місця ДТП, водій автомобіля Volkswagen взагалі майже залишався на місці.

Звертає увагу на те, що саме пояснення свідка ОСОБА_6 відповідають схемі ДТП.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_4 представник потерпілої ОСОБА_5, кожен окремо, заперечували проти апеляційної скарги ОСОБА_3 просили постанову суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши сторін судового засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, підлягають для зясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Так, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 256 КУпАП та п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу зазначається, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол). Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Всупереч доводам ОСОБА_3 викладеним в його апеляційній скарзі, в судовому засіданні першої інстанції з належною повнотою були перевірені обставини дорожньо - транспортної пригоди, доведена його вина в скоєнні правопорушення, яка підтверджується сукупністю зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, а саме протоколом адміністративного правопорушення серії БД №450481 від 26.12.2017 року, який складений відповідно до вимог чинного законодавства і є належним доказом у справі (а.с. 1); схемою ДТП, з якої очевидно, що місцем зіткнення є зустрічна смуга руху по відношенню до автомобіля ОСОБА_7 (а.с. 2), при цьому сторони не оспорюють правильність та відповідність схеми місця ДТП; поясненнями ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_4, свідків ОСОБА_8ОСОБА_9, ОСОБА_6, які вони надали суду першої інстанції.

Таким чином, дані, що відображені на схемі ДТП, та характер пошкоджень транспортних засобів, узгоджуються з поясненнями водія ОСОБА_4 та вказують на те, що саме водій ОСОБА_3 при виконанні маневру лівого повороту не надав переваги у русі транспортному засобу під керуванням водія ОСОБА_4

Оцінюючи наявні докази у їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що суд зробив вірний висновок про порушення водієм ОСОБА_3 п.16.13 ПДР України, відповідно до якої, перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч, що в даному конкретному випадку не виконав водій ОСОБА_3

У виниклій дорожній ситуації водій ОСОБА_3 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та не надав перевагу транспортному засобу Lexus, який рухався по автодорозі у зустрічному напрямку, та здійснив маневр, що мало наслідком настання дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо неповноти та однобічності судового розгляду справи є неспроможними, так як в апеляційній скарзі не було заявлено жодних клопотань щодо витребування або дослідження доказів, які б не були дослідженні судом першої інстанції.

ОСОБА_3 не наведено обґрунтованих доводів, з посиланням на будь-які належні та допустимі докази, які б давали підстави для сумнівів в правильності та об'єктивності висновків місцевого суду. Не встановлено таких підстав і апеляційним переглядом.

Посилання ОСОБА_3 на порушення водієм ОСОБА_4 правил дорожнього руху є безпідставним, оскільки первинною та безпосередньою причиною ДТП і її наслідків стало саме порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху, і лише щодо нього складено протокол про адміністративне правопорушення.

Беручи до уваги вищенаведене, інші доводи ОСОБА_3 викладені в апеляційній скарзі, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

Отже, при апеляційному перегляді справи не встановлено порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст. ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ст.124 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_3, інших обставин справи, а також характеру вчиненого правопорушення та ступеню його вини.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його зміни або скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв'язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. в дохід держави. Стягнути на користь держави судовий збір у сумі 352,40 (триста пятдесят дві ) гривні 40 копійок - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1