Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/61/18 Головуючий у суді І інстанції: Пасічник Д.І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2018 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

з участю:

особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_3,

представника особи, яка притягується до відповідальності - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 10.09.2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кіровськ, Луганської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 10.09.2018 рокуОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

Згідно постанови суду ОСОБА_3 14.06.2018 року о 01 год. 30 хв., ОСОБА_3 по а/д Кіровоград-с.Рівне на 10 км, керував автомобілем ГАЗ 32213, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини), від продуття алкотестера "Драгер" та проходження медичного огляду, в медичному закладі, на визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився в присутності свідків. Таким чином, ОСОБА_3 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що він не був повідомлений про розгляд справи 10.09.2018 року. Він подав заяву про відкладення розгляду справи, у якій зазначив, що надасть копію листка лікарняного після закриття провадження по справі.

Таким чином, враховуючи те, що він не був повідомлений про розгляд справи, знаходився на лікарняному, та просив відкласти розгляд справи, при цьому суд розглянув справу про адміністративне правопорушення, на думку апелянта зазначене є безумовною підставою для скасування рішення районного суду.

Разом з тим, апелянт в апеляційній скарзі просить поновити йому строк на апеляційне оскарження. Зазначена вимога мотивована тим, що він лише 25.09.2018 року дізнався про винесене рішення районним судом.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції - без змін, з таких підстав.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 під час розгляду справи у суді першої інстанції не був присутній, за адресою вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення не проживає, відомостей про отримання копії судового рішення в матеріалах справи не має, апеляційний суд приходить до висновку про те, що йому необхідно поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу та просив закрити провадження. Посилався та те, районний суд не повідомив його про розгляд справи та в супереч заяви про відкладення районний суд розглянув справу та притягнув його до адміністративної відповідальності.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп'яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735), що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, винність ОСОБА_3у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія БД №029403 від 14.06.2018 року, яким підтверджується, що саме 14.06.2018 року о 01 год. 30 хв. по а/д Кіровоград-с. Рівне на 10 км, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_3 (а.с. 1);

- письмовими поясненнями ОСОБА_3, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відповідно до яких він керував 14.06.2018 року о 01 год. 30 хв. транспортним засобом ГАЗ 32213, був зупинений працівниками поліції. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою пристрою «Драгер» та огляду у медичному закладі відмовився, оскільки в вечорі вживав ліки на спиртовій основі (а.с. 6);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 7-8), що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, в яких, кожен окремо, підтвердив, що ОСОБА_3 відмовився від продуття приладу «Драгер» на місці зупинки та від проходження медичного огляду в умовах лікарні, вину визнав на місці.

Що стосується тверджень апелянта про те, що районний суд розглянув справу про адміністративне правопорушення без його належного повідомлення, без його участі та при наявній заяві про відкладення розгляду справи,необхідно зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення після надходження справи до районного суду 18.06.2018 року, справа призначалась до розгляду на 02.07.2018 року, 06.08.2018 року, 20.08.2018 року, 10.09.2018 року.

При цьому в матеріалах справи наявні заяви ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи на вищезазначені дати.

З поштового конвертеру, якими направлялось на адресу ОСОБА_3 повідомлення про розгляд справи на 10.09.2018 (а.с. 19-20), вбачається те, що воно було повернуто до районного суду з відміткою про відмову адресата отримати поштове відправлення.

Таким чином апеляційний суд приходить до висновку про те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

В той же час практика Європейського Суду з прав людини ( зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. За таких підстав суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене враховуючи, що районним судом вживалися заходи стосовно належного його повідомлення адмін. правопорушника, апеляційний суд залишає без задоволення вимоги ОСОБА_3 стосовно порушення районний судом вимог КУпАП в частині розгляду справи про адміністративне правопорушення без участі правопорушника.

Більш того, апеляційний суд поновив строк на апеляційне оскарження постанови районного суду тим самим поновив у правах передбачених ст. 268 КУпАП, однак апелянтом не було надано доказів та аргументів стосовно його не винуватості.

Враховуючи, що в Кропивницькому апеляційному суді поновлено строк для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3, тим самим було забезпечено право останнього бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в апеляційному суді, надати особисті пояснення, бути заслуханим судом, надати докази що доводять його невинуватість тощо.

Проте, ОСОБА_3 будь яких інших даних, які-б могли вплинути на правильність прийнятого рішення не надав. Зокрема, в ході апеляційного розгляду зазначалося про сам факт такого розгляду справи, однак доводів, які б ставили під сумнів висновок суду першої інстанції щодо визнання його винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду не надав.

А тому на думку апеляційного суду районний суд правильно розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення без участі ОСОБА_3 при наявній його заяви про відкладення розгляду, оскільки в матеріалах справи про те, що районним судом вживалися заходи стосовно належного повідомлення ОСОБА_3 про розгляд справи, однак останній умисно з метою уникнення адміністративної відповідальності відмовлявся отримувати поштові відправлення та з метою закінчення строку накладення адміністративного стягнення подавав заяви про відкладення розгляду справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що вищезазначені доводи апеляційної скарги надані з метою ухилення від адміністративної відповідальності та адміністративного стягнення, оскільки вина правопорушника повністю підтверджується матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні апеляційного суду доказами.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_3 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об'єктивно з'ясував всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є частково обґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 10.09.2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 10.09.2018 рокупро притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук