Справа №591/6978/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Клімашевська І. В.
Номер провадження 33/788/36/18 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Рунов В. Ю. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення № 591/6978/17 за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Зарічного районного суду м. Сум від 12 грудня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

потерпілого - ОСОБА_4

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, оскільки він жодного пункту ПДР України не порушував, а в події ДТП винуватим є водій - ОСОБА_4 Крім того, суддя позбавив його права надати пояснення в суді особисто та не врахував, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки не містить даних про свідків, зокрема про свідка - ОСОБА_5, яка була пасажиром автомобіля НОМЕР_1. Суддя підійшла формально до розгляду справи не перевіривши належним чином показання свідка ОСОБА_5 та ОСОБА_3 та не дослідила всіх обставин передбачених ст.280 КУпАП.

Постановою судді Зарічного районного суду м. Сум від 12.12.2017 водій ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 320 грн. судового збору.

Відповідно до постанови судді 29.11.2017 о 13-35 год. ОСОБА_3 керуючи в м. Суми по вул. Харківській, біля буд. № 113, автомобілем НОМЕР_2, при зміні напряму руху не впевнившись в безпечності скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, який рухався позаду в попутному напряму, а також від інерції здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_6, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень, чим порушив вимоги п.10.1 ПДР України.

Вислухавши доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який підтримав свою апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доводи потерпілого ОСОБА_4 про залишення рішення судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 096859 від 29.11.2017, суддя суду першої інстанції дійшла висновку про те, що водій ОСОБА_3 при керуванні транспортним засобом порушив вимоги п.10.1 ПДР України, що призвело до механічного пошкодження інших транспортних засобів, чим відповідно вчинено правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Зазначені висновки судді суду першої інстанції в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на досліджених та перевірених в суді першої та апеляційної інстанціях доказах.

Зокрема, факт вчинення водієм ОСОБА_3 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, крім зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1), об'єктивно підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- схемою місця ДТП від 29.11.2017 (а.с.2) до протоколу про адміністративне правопорушення, на якій було зафіксовано дорожню обстановку після зіткнення транспортних засобів: Chevrolet Aveo д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, ВАЗ 21130 д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, ВАЗ 21063 д.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_6 із проведенням відповідних замірів, а саме розташування автомобілів на дорозі, приблизне місце безпосереднього зіткнення транспортних засобів, місце осипу скла, ширина проїзної частини тощо;

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 (а.с.3), згідно яких останній рухався на автомобілі НОМЕР_3 по вул. Харківській у крайній правій смузі руху з приблизною швидкістю руху 55 км/г, перед ним на другій смузі руху знаходилося два автомобілі: НОМЕР_4 та Chevrolet Aveo д.н. НОМЕР_1, з яких ВАЗ був попереду, а Chevrolet Aveo позаду. Зненацька автомобіль Chevrolet Aveo без увімкнення сигналу повороту перестроївся в крайню праву смугу, не переконавшись в безпечності такого маневру, що і послугувало підставою для зіткнення автомобілів;

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 (а.с.5), згідно яких останній по вул. Харківській, в районі перехрестя з вул. Охтирською зупинився у другій смузі руху і почав чекати зеленого світлофору. В цей час з його автомобілем, задньою частиною зіткнувся інший автомобіль - Chevrolet Aveo;

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 від 04.01.2018, які за своїм змістом є ідентичними до показань наданих ним 29.11.2017;

- показаннями особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 (а.с. 4), який в цілому підтвердив пояснення потерпілих стосовно місця, часу і способу зіткнення автомобілів, однак вказав, що маневр вчинював зі світловим покажчиком повороту - «вправо», а водій ОСОБА_4 рухався зі швидкістю 60-65 км/г. Та зазначив, що на його думку саме водій ОСОБА_4 винен в події ДТП.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї норми Закону обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Крім того, наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і показаннями особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 щодо фактичних обставин ДТП, зокрема, місця, часу, розташування на дорозі, маневру та відповідно правопорушення, який категорично заперечив порушення ним правил дорожнього руху і свою вину у вчиненні дорожньо-транспортній пригоді та правопорушенні за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді.

Вказані показання ОСОБА_3 не можуть бути узяті до уваги, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, повністю спростовуються наведеними вище та дослідженими в суді доказами, а тому вони є недостовірними доказами захисту.

З аналогічних підстав не можуть бути узяті до уваги і доводи апеляційної скарги з приводу безпідставного не взяття суддею суду першої інстанції до уваги показань свідка ОСОБА_3, оскільки даних стосовно останньої матеріали справи взагалі не містять.

Є необґрунтованими і доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 щодо фактичних обставин правопорушення і дотримання ним в повному обсязі правил дорожнього руху.

Так, відповідно до п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

При цьому, як вбачається з показань всіх учасників ДТП, дорога на якій відбулася подія має по декілька смуг для руху, при цьому сам ОСОБА_3 не заперечував, що він перебував у другій смузі для руху і намагався перестроїтися у першу смугу для руху, тобто сам виступав ініціатором маневру - зміна напряму руху і відповідно до вимог п.10.1 ПДР України не переконався в безпечності вчинюваного маневру, що в результаті мало наслідком - зіткнення автомобілів.

Доводи апеляційної скарги про не відповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП, через відсутність анкетних даних про свідка - ОСОБА_5 не можна вважати обґрунтованими, оскільки вище зазначена стаття не містить такої умови для визнання протоколу про адміністративне правопорушення не відповідаючим закону, як відсутність даних про свідків.

Крім того, відповідно до ст.272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

На виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов'язаний з'явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.

Таким чином, ОСОБА_3 не був позбавлений можливості направити відповідне клопотання до суду, який розглядав справу відносно про виклик в судове засідання для допиту свідка ОСОБА_5, для допиту про обставини ДТП, яке мало місце 29.11.2017 по вул. Харківській в м. Суми.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу обмеження права особи на безпосередню участь у судовому засідання та надання пояснень безпосередньо суду, то їх також не можна вважати обґрунтованими.

Оскільки, у своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував, що «право на доступ до суду, закріплене у ст.6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 р., не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст.6 §1 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою» (рішення у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam ІІ of Liechtenstein v. Germany).

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що судове засідання відбулося у дату та час зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення - 12.12.2017 о 10-00 год., зі змістом якого під розпис ознайомився ОСОБА_3, крім того в апеляційній скарзі останнього зазначається, що він запізнився на зазначене судове засідання, клопотання про відкладення чи перенесення розгляду справи, в порядку ст.268 КУпАП він до суду не направляв, тому у суду не було підстав для відкладення чи перенесення розгляду справи.

Таким чином, суддею було повністю дотримано вимоги КУпАП при розгляді справи відносно ОСОБА_3, в тому числі ст.268 КУпАП і здійснено розгляд справи в дату і час зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, без відповідних клопотань ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи, у відсутність останнього.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення був розглянутий суддею суду першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозв'язку разом з іншими доказами, дослідженими в апеляційному суді, є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості водія ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі викладеного, при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_7 суддею суду першої інстанції в повному обсязі були дотримані положення ст.ст.268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Сум від 12 грудня 2017 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіРунов В. Ю.