АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" січня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Соломка І. А. при секретарі Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №712/12319/17 відносно ОСОБА_3, що надійшли з Соснівського районного судум. Черкаси за апеляційною скаргою ОСОБА_3,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Соснівського районного судум. Черкаси від 06 жовтня 2017 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 320 грн.

З даної постанови вбачається, що ОСОБА_3 02.10.2017 року о 21 год. 00 хв. в м.Черкаси вул. Смілянська, 100, керував автомобілем ВАЗ 21150 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, як незаконну, та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на те, що він: не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, а лише висловив незгоду з підозрою поліцейського; працівниками поліції порушено порядок огляду на стан сп'яніння; в матеріалах справи відсутні належні докази вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судові засідання до апеляційного суду ОСОБА_3 неодноразово не з'являвся, та через свого представника за довіреністю ОСОБА_4 подавав до суду клопотання про перенесення розгляду справи у зв'язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні.

Слухання справи призначалося на 08.00 годину 17.11.2017, та відкладалося на: 08.10 годину 28.11.2017; 08.10 годину 21.12.2017; 08.10 годину 27.12.2017, 08.30 годину 17.01.2018.

Згідно клопотань, поданих ОСОБА_3 через свого представника за довіреністю ОСОБА_4 від 15.11.2017 та 28.11.2017, та пояснень самого ОСОБА_4, які він надавав в судових засіданнях в підтримку даних клопотань, ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні з 15.11.2017 з діагнозом - цукровий діабет середньої тяжкості та гіпертонічна хвороба, про що свідчить довідка, видана лікарем ОСОБА_5, а також мав тяжкий стан здоров»я.

Однак, на запит суду від начальника державної установи «Територіальне медичне об'єднання МВС України по Черкаській області» ОСОБА_6 надійшла відповідь про те, що ОСОБА_3 знаходився на лікуванні в терапевтичному відділенні лікарні з 15.11.2017 по 24.11.2017.

Належних підтверджуючих документів про поважність причин неявки апелянта ОСОБА_3 в судові засідання апеляційного суду, призначені на 28.11.2017, 21.12.2017, 27.12.2017, 17.01.2018, ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 не надали.

Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про місце день та час слухання справи, та не надав суду підтверджуючих документів про поважність причин неявки до суду, та враховуючи вимоги ч.4 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе провести слухання справи у відсутність апелянта ОСОБА_3

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, який допущений до участі у даній справі на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 05.10.2017 р., з метою недопущення порушення прав апелянта, підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснив, що апелянт перебуває на лікуванні за кордоном, хоча доказів на підтвердження цього апеляційному суду не надав, вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутність апелянта ; перевіривши матеріали справи, які надійшли з Соснівського районного судум. Черкаси і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконанні.

Висновок районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_3 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі ОСОБА_3, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 212237 від 02.10.2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3 02.10.2017 року о 21 год. в м.Черкаси вул. Смілянська, 100, керував автомобілем ВАЗ 21150 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України;

- рапортом поліцейського роти №1 батальйону УПП в м. Черкаси сержанта поліції Стадника А.Ю., відповідно до якого було зупинено автомобіль ВАЗ 21150 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, в якого було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, та запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння в установленому законом порядку, на що останній відмовився в присутності 2 свідків;

- показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які пояснили, що вони були свідками того, як водій ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння зі застосуванням технічних засобів та проходження огляду на стан сп'яніння у лікаря нарколога. Також ОСОБА_3 відмовився від підпису в протоколі.( а.с.4,5)

Вказані обставини також підтверджуються відеозаписом з нагрудних відео- реєстраторів патрульних поліцейських, який був витребуваний апеляційним судом, та був переглянутий в судовому засіданні апеляційного суду. Крім того, з вказаного відеозапису вбачається, що саме ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ 21150 д.н.з. НОМЕР_1 та в присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта про відсутність в матеріалах справи належних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є надуманими та безпідставними.

Доводи апелянта про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, а лише висловив незгоду з підозрою поліцейського щодо перебування в стані алкогольного сп'яніння, не відповідають дійсності та спростовуються показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, а також відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, з якого чітко вбачається, що ОСОБА_3 на пропозицію працівника поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Твердження апелянта з приводу того, що працівниками поліції порушено порядок огляду на стан сп'яніння, також є необґрунтованими, оскільки працівниками поліції відповідно до п.6 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» в присутності двох свідків пропонувалося пройти вказаний огляд, однак ОСОБА_3 відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовані повно та об'єктивно. Вина ОСОБА_3 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому, твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставним.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_3 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Соснівського районного судум. Черкаси від 06 жовтня 2017 рокупро притягнення ОСОБА_3до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адмінстягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3- без задоволення.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя: І. А. Соломка