Справа № 214/4523/18
3/214/1680/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 вересня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1), що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

17.07.2018 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД №190529 від 09.07.2018 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з якого слідує, що 09.07.2018 року о 17.37 год. ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2, по автодорозі по Обїзній дорозі біля станції швидкісного трамваю «Сонячна» в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на встановлення стану алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків. ОСОБА_1 інкриміновано порушення п.2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. При цьому, ОСОБА_1 неодноразово відкладав розгляд справи у звязку з необхідністю реалізації права на захист, перебування на лікарняному, однак захисник в справу так і не вступив, доказів поважності неприбуття в інші судові засідання ОСОБА_1 не подав.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і ОСОБА_2 ООН від 27.07.2006 року, обєктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обовязків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання субєктами такими правами.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи та уникнення можливості зловживання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, своїми процесуальними правами, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_1, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду судом справи в силу ст.268 КУпАП.

Інспектор ПП ОСОБА_3 в судове засідання також не зявився, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши відеозапис на диску DVD-R з боді-камери, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобовязаний зясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч.1 ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, складається уповноваженими на те посадовими особами органів поліції за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи, тобто відповідати вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №190529 від 09.07.2018 року слідує, що 09.07.2018 року о 17.37 год. ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2, по автодорозі по Обїзній дорозі біля станції швидкісного трамваю «Сонячна» в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з ознаками алкогольного спяніння, та від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння.

Визначаючи склад вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, обовязково необхідно встановлювати наявність дійсних підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані спяніння згідно з ознаками такого стану, передбаченими п.п.3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджених Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року. Саме наявність/відсутність таких підстав зумовлює правомірність/неправомірність дій працівників поліції щодо вимоги пройти огляд на визначення стану спяніння у встановленому законом порядку.

Факт керування транспортним засобом до моменту предявлення вимоги пройти огляд підтверджується відеозаписом під назвою «video_2018-07-09_19-00-55» на диску DVD-R, постановою серії НК №757006 від 09.07.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП за фактом проїзду перехрестя на забороняючий рух червоний сигнал світлофору. Постанову ОСОБА_1 отримав, що підтверджується його підписом без будь-яких зауважень, в судовому порядку не оскаржував, що суд розцінює як свідчення визнання обставин керування транспортним засобом.

Відповідно до п.7 розділу І, п.1 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані алкогольного або іншого спяніння чи перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з ознаками, визначеними в п.3 розділу І Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП буде мати місце при наявності обєктивної сторони, що передбачає необхідність обовязкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння за умови очевидної наявності ознак спяніння, субєктивної наявність прямого умислу та спеціального субєкта водія.

З аналізу вказаної норми слідує, що законодавець детально передбачив порядок проведення огляду на стан алкогольного спяніння: на місці зупинки транспортного засобу поліцейським за допомогою спеціального засобу (алкотесту), і лише після відмови або у випадку незгоди з результатами в медичному закладі. Склад даного правопорушення має місце у випадку відмови водія від проходження огляду на встановлення стану алкогольного спяніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Оглядом відеозапису на диску DVD-R з боді-камери встановлено, що висловлюючи пропозицію пройти огляд на стан алкогольного спяніння ОСОБА_1, інспектор ПП не визначив ознаки, які, на його переконання, визначають необхідність проходження водієм огляду. При цьому, інспектор детально конкретизував, яким саме чином водій повинен пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу, а після відмови ОСОБА_1 не запропонував йому пройти огляд в КП «Криворізький ПНД» ДОР, а одразу зафіксував відмову в присутності свідків, що є грубим порушенням порядку проведення огляду, регламентованого розділом ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Разом з тим, оглядом відеозапису встановлено, що інспектор ПП не розяснив ОСОБА_1, що відмова від проходження огляду на стан спяніння на вимогу поліцейського є порушенням п.2.5 ПДР та тягне за собою адміністративну відповідальність за ст.130 КУпАП за окремим складом правопорушення.

Оглядом відеозапису також встановлено, що в порушення ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» інспектор ПП не попередив ОСОБА_1 про здійснення відеофіксації, тим самим грубо порушив право на приватність, яке охоплює як захист персональних даних ОСОБА_1, так і інформації, повідомленої ним інспекторові ПП, яка є частково конфіденційною (ч.4 ст.25 Закону України «Про Національну поліцію»).

Особливої уваги заслуговує хронологічність обставин, що мали місце 09.07.2018 року, із зафіксованими в протоколі та доданих до нього письмових доказах, з тими, що зафіксовані за відеозапису з боді-камери інспектора. Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №190529 від 09.07.2018 року зазначено, що від проходження огляду ОСОБА_1 начебто відмовився о 17.37 год., однак факт відмови від проходження огляду зафіксовано на відеозаписі о 17.50, запис № ).

Такий формалізований підхід поліцейських до оформлення матеріалів, фіксації відмови водія від проходження огляду, допущення грубих порушень процесуального порядку та процедури оформлення матеріалів, хронологічності процесуальних дій, суд розцінює як свідчення необєктивності під час вирішення питання про можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Згідно ст.251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Згідно зі ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Оскільки відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, в той час як в ході судового розгляду встановлено грубі порушення процедури фіксації відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, тому суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ч.1 ст. 130, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко