Провадження № 33/779/48/2018
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Гандзюк В.П., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2017 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 житель ІНФОРМАЦІЯ_2, працює директором фірми «ЗІГ», українець, громадянин України, -

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 320 грн. судового збору.

Згідно оскаржуваної постанови, 27.09.2017 року о 10 год. в м. Івано-Франківську , на перехресті вулиць Незалежності-Вагилевича, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Тойота Авенсіс» д.н.з. НОМЕР_1, виїжджаючи з місця стоянки заднім ходом, здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Мерседес С240» д.н.з. SL369SL, внаслідок чого, останній отримав механічні пошкодження.

Таким чином, ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.2.3 в),10.2, 10.9 ПДР України, за що, передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що суд в порушення вимог ст.268 КУпАП розглянув справу без його участі, хоча 08.12.2017 року ним було подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з відрядженням. Натомість суд прийшов до висновку про затягування ним розгляду справи.

Також апелянт зазначає, що в порушення вимог інструкції УПП в м. Івано-Франківську при повторній передачі протоколу про адмінправопорушення на розгляд суду не долучило до матеріалів справи відеозапис та його заперечення. А відтак суд належним чином не встановив всі фактичні обставини справи.

Крім того, апелянт вказує на поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки копію оскаржуваної постанови він отримав тільки 22.12.2017 року.

У зв'язку з цим, строк на апеляційне оскарження просив поновити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, вважаю, що строк на апеляційне оскарження поновити, а апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

У відповідності до ч. 2 ст. 287 КУпАП, постанову суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у порядку передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягнута до відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Обставини, викладені представником апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови сумніву не викликають, оскільки в матеріалах справи міститься заява про видачу копії постанови, датована 18 грудня 2017 року, і копія такої отримана апелянтом 22.12.2017 року.

За таких обставин строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції слід поновити.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №219157 від 27.09.2017 року, в порушення ОСОБА_2 ставляться вимоги п.10.2, 10.9., 2.3 «в» ПДР України. Однак, такий висновок прийнятий з огляду лише на факт зіткнення та без належного аналізу конкретної дорожньої обстановки в якій діяв ОСОБА_2

В Апеляційному суді було переглянуто відеозапис з камери спостереження, на якому зафіксовано момент зіткнення автомобілів. З нього чітко вбачається момент, коли ОСОБА_2 здійснює маневри виїзду зі стоянки на дорогу та рух іншого автомобіля «Мерседес С240» д.н.з. SL369SL, який проїхавши повз автомобіль «Тойота Авенсіс» д.н.з. НОМЕР_1 зупинився на смузі руху і раптово почав рухатися заднім ходом до місця виїзду цього автомобіля. Саме в цей момент і відбулося зіткнення. В таких умовах пояснення ОСОБА_2 про те, що він при виїзді з місця стоянки переконався в тому, що не створює перешкод для автомобіля «Мерседес С240» д.н.з. SL369SL, який вже проїхав, не міг та не повинен був передбачити несподіваний маневр цього автомобіля, який зупинився і раптово почав рухатися в зворотному напрямку не спростоване.

Відповідно до п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Однак, при цьому слід врахувати те, що водій не може обєктивно передбачити грубе порушення з боку іншого учасника руху та створення ним аварійної ситуації.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасувати постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2017 року, як необґрунтованої та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП України, відносно ОСОБА_2 на підставі п. 1, ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Строк на апеляційне оскарженні постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2017 року поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2017 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1