П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/905/18

Номер провадження 3/184/292/18

10 серпня 2018 рокум. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Малашина Ю.Б., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення громадянина:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

до відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

18.05.2018 року до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 455631 від 15.05.2018 року відносно ОСОБА_1, складений за ч. 1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засідання призначені:

- на 31.05.2018 року о 10 год. 00 хв. не з'явився;

- на 20.06.2018 року о 09 год. 00 хв. з'явився, однак надав заяву про надання йому строку для звернення до захисника для отримання правової допомоги;

- на 26.06.2018 року о 10 год. 00 хв. не з'явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не відомі (З 02.07.2018 по 13.07.2018 року суддя перебувала у відпустці);

- на 19.07.2018 року о 08 год. 30 хв., на 23.07.2018 року о 16 год. 00 хв., на 30.07.2018 року о 14 год. 00 хв., на 10.08.2018 року о 09 год. 00 хв. не з'явився, посилаючись на захворювання.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суддею при розгляді адміністративного протоколу враховуються ті обставини, що ОСОБА_1 було відомо про розгляд справи у суді шляхом неодноразового повідомлення про дату та час судового засідання, як безпосередньо, так і шляхом вручення захиснику повістки про виклик до суду з метою вручення її особі, що притягується до адміністративної відповідальності, що прирівнюється до вручення повістки і цій особі. Крім того, надання ОСОБА_1 через захисника численних клопотань про відкладання судових засідань у звязку із хворобою (а саме через хронічний ерозивний гастродуоденіт з больовим та диспепсичним синдромом в фазі вираженого загострення) та необхідністю надання додаткових доказів викликають сумніви у суду, оскільки вказана особа не перебуває на стаціонарному лікуванні і не позбавлена можливості надання доказів як особисто, так і через захисника, який був залучений особою, що притягується до адміністративної відповідальності до розгляду вказаного протоколу. Враховуючи вищенаведене, суддя вважає, що така поведінка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має ознаки свідомого затягування строків розгляду протоколу.

Інспектор з дорожнього нагляду Нікопольського ВП капітан поліції ОСОБА_2 в судові засідання призначені на 26.06.2018 року о 10 год. 00 хв., на 19.07.2018 року о 08 год. 30 хв., на 23.07.2018 року о 16 год. 00 хв., на 30.07.2018 року о 14 год. 00 хв. не з'явився, численні виклики суду проігнорував та про причини неявки суд не повідомив. У судове засідання, призначене на 10.08.2018 року о 09 год. 00 хв., інспектор зявився, пояснивши, що виклики до суду не співпадали з його робочим графіком та сімейними обставинами, про причини неявки суд не повідомив за відсутністю у нього такої можливості. Крім того, надав показання, що ОСОБА_1 пропонувався «Драгер» та пропонувалося пройти мед.освідчення, від чого останній відмовився. У протоколі про факт пропонування спеціального технічного засобу окремо не зазначалося, у звязку із недоліками самої розробленої форми протоколу, яка містить мало місця для опису виявленого порушення, в наслідок чого дії ОСОБА_1 узагальнено фразою: «…на вимогу працівників поліції пройти мед.освідчення в установленому порядку, відмовився…».

Поняті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судові засідання до судді Малашиної Ю.Б., призначені на 26.06.2018 року о 10 год. 00 хв., на 19.07.2018 року о 08 год. 30 хв., на 23.07.2018 року о 16 год. 00 хв., на 30.07.2018 року о 14 год. 00 хв. та на 10.08.2018 року о 09 год. 00 хв., не з'явились, про що свідчить журнал відвідувачів Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області, були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи численні неявки учасників розгляду протоколу, які повідомлялись судом всіма можливими засобами про дату та час судових засідань, суд вважає за необхідне провести розгляд протоколу за наявними матеріалами без участі вказаних осіб.

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 15.05.2018 року серії БД № 455631 вбачається, що 15.05.2018 року на вул. Партизанська м. Покров водій ОСОБА_5 керував мопедом Хонда Діо без н/з з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова) на вимогу працівників поліції пройти медичне освідчення в установленому порядку відмовився в присутності двох понятих.

Відповідальність ч.1 за ст.130 КУпАП передбачається за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

За приписами ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Порядок проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений положеннями ст.266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, а також врегульований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров'я та Міністерства юстиції України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Порядок), та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженою Міністерством внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 (далі Інструкція).

Зокрема п. 2-3, 6 розділу І Порядку передбачено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У розділі ІІ Порядку врегульовано порядок огляду на стан спяніння поліцейськими і оформлення його результатів, зокрема, за наявності вищезазначених ознак поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, у присутності двох свідків. При цьому не можу бути свідками поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Згідно п.7 та 8 розділу І Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП. При цьому заповнюється форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу (додаток №1 до Порядку).

Таким чином, процес встановленого порядку огляду водія транспортного засобу на стан спяніння включає в себе наступні процесуальні дії з боку працівників поліції:

По перше, проведення огляду водія на місці зупинки транспортного засобу на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, результати якого зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів;

По друге, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, складається направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу;

По третє, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.6 розділу IX Інструкції)

Положеннями ч. 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан спяніння, проведений із порушенням чинного порядку, визнається недійсним.

Натомість, у протоколі про адміністративне правопорушення від 15.05.2018 року серії БД № 455631 відсутні відомості: щодо проведення огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, щодо його згоди/відмови на проведення вказаного огляду, щодо відмови ОСОБА_1 від проведення огляду в закладі охорони здоровя. Натомість, в протоколі зазначено про відмову ОСОБА_1 «пройти мед.освідчення в установленому порядку», що взагалі не відповідає встановленому нормативними документами порядку огляду (такий термін як «освідчення» не передбачений).

Наявний у матеріалах справи акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, суддею не приймається як доказ, оскільки не містить прізвища, імя та по-батькові особи, щодо якої пропонувалось проведення огляду, від якого остання відмовилась.

Крім того, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу. Вказане свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоровя для проходження огляду на стан спяніння.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається саме на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права, зокрема, допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення, тощо.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення

Зокрема, у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ висловив свою позицію щодо дій національного суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам національного законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Крім того, у справі «Боєць проти України» (заява №20963/08, рішення від 30.01.2018 р.) ЄСПЛ висловив свою позицію, що відповідно до правила «єдиного або вирішального доказу», якщо визнання вини обвинуваченого виключно або переважно ґрунтується на показаннях свідків, яких обвинувачений не може допитати на будь-якій стадії провадження, його права на захист обмежуються неправомірно.

Таким чином, враховуючи неявку свідків у судові засідання, незважаючи на численні виклики, що здійснював суд, відсутність реакції відділу поліції на цей факт, зокрема, не сприяння явці зазначених свідків до суду, наявність у матеріалах справи пояснень від осіб, статус яких визначено як «поняті», всупереч вищезазначеним нормативним вимогам, відповідно до яких огляд водія проводяться у присутності двох свідків, відсутність в переліку осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, що міститься у главі 21 КУпАП, такої категорії осіб, як «поняті», суддя приходить до висновку про неможливість визнання допустимими доказами письмові показання понятих, оскільки суд позбавлений можливості сприймати їх показання безпосередньо у судовому засідання та уточнити їх статус у даному провадженні, що неминуче призвело б до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завдання провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 251, 256, 266, 283-284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанову суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_6