Справа №560/624/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., за участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи, які надійшли від Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії СР №023271 виданий 25 березня 1996 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Права та обов'язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2, роз'яснені.

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №268764 від 29 квітня 2018 року вбачається, що 29 квітня 2018 року о 17 год. 50 хв., в с. Рудня по вул. Лісова, ОСОБА_2 керував мотоциклом марки "SHINERAY", без державного номерного знака, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alcotest" №6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

При складанні протоколу про адміністративне провопорушення ОСОБА_2 відмовився від підпису в протоколі та дачі письмових пояснень.

На розгляді справи в суді ОСОБА_2 свою вину у вчиненому не визнав та пояснив, що зранку 29 квітня 2018 року, він поїхав продавати молоко. Оскільки в мотоциклі закінчилось пальне, він залишив його. Повернувшись ввечері до мотоцикла, до нього під'їхали працівники поліції, які запитали в нього, куди він їде, на що він відповів, що нікуди не збирається їхати, а просто лише стоїть. Після цього працівники поліції поїхали.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_1 пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення, який складений відносно його довірителя є завідомо неправдивим та незаконним, і таким, що не відповідає нормам Кодексу України про адміністративні правопорушення. Просить суд звернути увагу на те, що фабула протоколу про адміністративне правопорушення не містить інформації щодо повторності вчинення адміністративного правопорушення, як це передбачено частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У зв'язку з цим, просить суд провадження у даній справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_1, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення є те, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов'язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Диспозиція частини 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Однак, при дослідженні матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №268764 від 29 квітня 2018 року, який складений відносно ОСОБА_2 за частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд звернув свою увагу на те, що фабула протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції частини 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка передбачає повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

А тому, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки фабула протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції частини 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому провадження у даній справі слід закрити у відповідності до вимог пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись пунктом 1 статтті 247, статтями 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_2 за частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, її захисником до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_3