Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2018 року м. Рівне

Суддя Апеляційного суду Рівненської області Сачук В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 05.07.2018 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 05 липня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За постановою суду 27 травня 2018 року о 03 год. 10 хв. у м. Рівне по вул. Київська, 15 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest» у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №911 від 27 травня 2018 року, результат якого становить 1,62 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В поданій на постанову суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 05 липня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким визнати його невинним.

Про час і дату судового розгляду ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, однак до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення про задоволення апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 245 КУпАП суд зобов'язаний всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом та у випадку доведеності вини призначити справедливе стягнення.

Цих вимог закону суд першої інстанції в повній мірі дотримався.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення БР №256174 (а.с.2), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які вказали, що ОСОБА_1 пройшов тест з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alkotest» 6810 при цьому показник приладу становив 1,62% проміле (а.с.7).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення БР №256174 суду 27 травня 2018 року о 03 год. 10 хв. у м. Рівне по вул. Київська, 15 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest» у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №911 від 27 травня 2018 року, результат якого становить 1,62 проміле.

Стаття 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачає, що огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.9 2 розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачено що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, медичний огляд водія має бути проведений не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння було проведено на місці зупинки транспортного засобу о 03 год. 10 хв., в подальшому працівниками поліції, у зв'язку з його незгодою, було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі на що останній відмовився. А лише за сплином, встановленого законом часу, близько 9 годин, самостійно пройшов огляд на стан сп'яніння. А тому цей доказ суд вважає недопустимим.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння він не керував безпідставні.

Суддею під час розгляду справи належним чином з'ясовано обставини вчиненого правопорушення на підставі зібраних вірогідних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч. Жодних нових допустимих доказів, що давали б підстави для обґрунтованих сумнівів у вірогідності зібраних у справі доказів, апеляційному суду не надані.

Призначаючи стягнення, суддя врахував всі зазначені ст.33 КУпАП обставини і відповідно до ст.ст.27, 130 КУпАП наклав стягнення, яке відповідає вимогам ст.23 КУпАП і є справедливим, будучи достатнім і необхідним для виховання особи, запобігання новим проступкам.

З урахуванням наведеного, постанова судді є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 22, 284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 05 липня 2018 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Рівненської області Сачук В.І.