Провадження 3-5895/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року м. Київ

суддя Солом'янського районного суду м. Києва Курова О.І.

за участю прокурора Кучера Ю.М.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Національної поліції України Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який працює завідувачем сектору митного оформлення № 8 митного посту «Спеціалізований» Київської міської митниці ДФС, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ІПН не відомий,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 160 від 12 липня 2018 року ОСОБА_1, займаючи посаду заступника начальника відділу митного оформлення МПВ (ЕМS) митного посту «Спеціалізований» Київської міської митниці ДФС, будучи державним службовцем категорії «Б», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 1 статті 45 Закону, несвоєчасно без поважних причин, 10.04.2018 року подав щорічну декларацію за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Відповідно до наказу Київської міської митниці ДФС № 390-ос від 18.05.2017 ОСОБА_1, завідувача сектору митного оформлення МЕВ (Форінтос) митного посту «Спеціалізований», з 19 травня 2017 року переведено на рівнозначну посаду заступника начальника відділу митного оформлення МПВ (ЕМS) митного посту «Спеціалізований».

19.03.2008 року ОСОБА_1 прийнято Присягу державного службовця.

Відповідно, 27.05.2015 року ОСОБА_1 попереджений про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним та пов'язаним з корупцією правопорушенням, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів і одержанню неправомірної вигоди або подарунка та поводження із ними, щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, дотримання вимог фінансового контролю.

Наказом Київської міської митниці ДФС № 1136-ос від 20.12.2016 року ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання «Радник податкової та митної справи ІІІ рангу».

ОСОБА_1, будучи державним службовцем категорії «Б» є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією.

Відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подав щорічну декларація за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування до вказаного реєстру лише 10.04.2018 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, та пояснив, що щорічну декларацію за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ним, як він вважав, подано 10.03.2018 року, але жодного повідомлення від НАЗК про подачу електронної декларації на електронну пошту не надходило. 18.03.2018 року зайшов до особистого кабінету на сайті НАЗК зробив фото копії з монітора своєї декларації, як зразок для дружини. Після отримання 10.04.2018 року повідомлення із КММ ДФС про відсутність у реєстрі його декларації за 2017 рік того ж дня заповнив та подав її знову до реєстру, про що отримав повідомлення на електронну пошту. Також ОСОБА_1 додав, що раніше подавав декларацію за 2016 рік і відповідно, умислу щодо приховування інформації, щодо доходу не було, декларація едентична попередній, за винятком доходу від заробітної плати.

Відповідно до послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчиняв ОСОБА_1, останній вчиняв послідовні дії користувача ІТС Реєстр на подання декларації 13.03.2018 року та о 19:37:35 натиснув кнопку «Подати документ», проте не підтвердив подання документу шляхом накладення на нього електронного цифрового підпису. 18.03.2018 року ОСОБА_1 заповнив та переглянув розділи декларації. 10.04.2018 року ОСОБА_1 продовжив вчиняти послідовні дії користувача ІТС Реєстр на подання декларації та о 21:23:12 натиснув кнопку «Подати документ», підтвердивши подання електронним цифровим підписом.

Відповідно до порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій особі, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 року, визначено, що після заповнення усіх необхідних полів форми документа суб'єкт декларування підписує документ під його подання до ІТС Реєстр документ залишається в особистому кабінеті суб'єкта декларування із статусом «Чернетка». Збереження та подання документів до ІТС Реєстр підтверджуються шляхом надсилання повідомлення суб'єкту декларування на адресу його електронної пошти, вказану під час реєстрації в Реєстрі та до персонального електронного кабінету суб'єкта декларування. Після отримання зазначеного повідомлення суб'єкт декларування повинен невідкладно, але не пізніше семи днів після дні отримання такого повідомлення, перевірити зміст поданого ним документа ту разі виявлення неповних або недостовірних відомостей в ньому подати виправлений документ відповідно до цього Порядку. Водночас перед підписанням документу суб'єкту декларування необхідно підтвердити його ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом поставлення відповідної відмітки в документі, внаслідок чого буде активовано кнопку «Подати документ».

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки вважає, що його вина підтверджується зібраними по справі доказами.

Вина є одним з елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Так, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це випливає з аналізу ст.10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст. 11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати). Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Такої ж думки притримуються судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність у нього умислу на уникнення фінансового контролю доходів заслуговують на увагу, оскільки останній зазначив, що електронна декларація за 2017 рік була подана, і він був впевнений, вчасно.

Окрім цього, під час розгляду справи не було встановлено в бездіяльності ОСОБА_1 мотивів та відповідно умислу на уникнення фінансового контролю доходів суб'єкта декларування.

Таким чином, суддею встановлено, що в бездіяльності ОСОБА_1 відсутні ознаки суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки у нього були відсутні мотиви вчинити порушення закону, він не бажав його порушити, поза його волею перебував свідомий допуск настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність вини, а відтак робить неможливим притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Відповідно до Рішення Конституціного Суду України від 06.10.2010 року, справа 1-27/2010, з об'єктивної сторони корупційне правопорушення характеризується також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, яким суб'єкт правопорушення мав керуватися при його вчиненні.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року, відповідальність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено внутрішнім законодавством. У разі браку чітких та передбачуваних законів, що встановлюють певні правила, покарання осіб за порушення неіснуючого порядку, суперечить принципу «ніякого покарання без закону», що закріплений у ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 172-6, 247, 287, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.І. Курова