Провадження №3-в/748/1/18
Єдиний унікальний № 748/2639/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Майбороди С.М.,

при секретарі Оніщенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

11 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить відстрочити йому сплату штрафу, накладеного на нього як адміністративне стягнення в розмірі 10 200 грн, у зв"язку з тим, що він не має змоги сплатити вказану суму штрафу.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заяву, вазуючи, що є інвалідом першої групи, отримує пенсію та на його утриманні ще перебуває неповнолітня дитина.

Заслухавши ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву про відстрочення сплати штрафу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 298 КУпАП, постанова про накладання адміністративного стягнення є обов'язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно зі ст. 307 даного кодексу, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 12 даного Закону передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Нормами частини 2 статті 12 Закону встановлено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Частиною 1 статті 33 даного Закону передбачене право особи за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Зі змісту вказаної норми слідує, що підставою вирішення судом питання про відстрочку або розстрочку виконання є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Разом з тим, питання відстрочки виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу врегульовано частиною другою статті 301 КУпАП, відповідно до якої відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно статті 304 КУпАП, питання, зв'язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Як встановлено в судовому засіданні, у ОСОБА_1 складне фінансове становище, він не працює, отримує пенсію, яка є єдиним джерелом його доходу, має на утриманні малолітню дитину, у звязку з чим останній просить відстрочити йому сплату штрафу, тобто фактично просить відстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити та відстрочити виконання постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. на строк вісім місяців в звязку з важким матеріальним становищем ОСОБА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 301, 304, 307 КпАП України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Відстрочити виконання постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн на строк вісім місяців, тобто до 11 вересня 2018 року включно.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя С.М.Майборода