АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №33/796/833/2018 Суддя в суді першої інст. - КриворотО.О.
Категорія: ст. 124 КУпАП Суддя в суді апел. інст.. - Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кепкал Л.І., розглянувши клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 31.10.2014 року відносно ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 31.10.2014 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень. Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_4 22.01.2018 року подав до канцелярії суду першої інстанції апеляційну скаргу на вказану постанову та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, в якому посилаючись на те, що під час судового засідання в суді першої інстанції він формально висловився з приводу того, що визнав себе винним у вчиненні зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

Апелянт вказує на те, що є юридично необізнаним і на день винесення постанови добросовісно помилявся стосовно визнання своєї вини в суді щодо ДТП та не міг передбачити всіх негативних наслідків для себе.

Крім цього ОСОБА_4 зазначає, під час знаходження в приміщенні суду першої інстанції мав змогу дізнатися від інших відвідувачів, що оскарження судових рішень про адміністративні правопорушення в апеляційному порядку потребує сплати судового збору, однак в нього не було такої фінансової можливості, оскільки на наступний день після проголошення рішення сплатив кошти на виконання оскаржуваної постанови.

Апелянт вказує на те, що лише 13.01.2018 року звернувся до адвоката з проханням надати йому правову допомогу.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об'єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Солом'янського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП винесена 31.10.2017 року.

Апеляційну скаргу, згідно штампу вхідної кореспонденції суду, ОСОБА_4 подав лише 22.01.2018 року, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.

З постанови Солом'янського районного суду м. Києва вбачається, що ОСОБА_4 був присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої та надавав пояснення.Відповідно, відлік строку на оскарження постанови суду для нього обраховується з дня її винесення.

При цьому, доводи ОСОБА_4, наведені в обґрунтування прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не містять посилань на обставини, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Солом'янського районного суду м. Києвавід 31 жовтня2017року.

А, та обставина, що ОСОБА_4 лише 13.01.2018 року звернувся за правовою допомогою до адвоката також не може бути визнана поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, адже даних про те, що завадило ОСОБА_4 зробити це раніше не надано. Відтак і дана обставина не є тією обставино, яка б об'єктивно моглазашкодити йому, за наявності до того бажання, своєчасно подати апеляційну скаргу.

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_4 мав реальну можливість реалізувати своє право на захист у справі про адміністративне правопорушення за складеним щодо нього протоколом, однак ним свідомо не скористався та подав апеляційну скаргу на постанову суду після закінчення строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апелянт не надав поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, і підстав для його поновлення, відповідно не находить, в зв'язку з чим в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 31.10.2017 року слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити ОСОБА_4 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 31.10.2017 року у відносно ОСОБА_4.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 31.10.2017 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Кепкал Л.І.