Справа № 212/6260/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 розглянувши матеріали, що надійшли з Полку патрульної поліції в місті ОСОБА_2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, не працюючої, яка мешкає: АДРЕСА_1,

Захисник адвокат ОСОБА_4

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №2334439 від 12.08.2018р., водій ОСОБА_3, 12 серпня 2018 року о 03-20 годині була зупинена автомобільним патрулем Полку патрульної поліції в місті ОСОБА_2 УПП в Дніпропетровській області, в м.Кривому Розі по вул.Ватутіна, біля будинку 31, коли вона керувала автомобілем марки «ВАЗ 21081», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та медичного огляду у спеціалізованому медичному закладі відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинила правопорушення передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особі, що притягується до адміністративної відповідальності, розяснені вимоги ст.268 КУпАП й зміст ст.ст.55,56,59,63 Конституції України.

ОСОБА_3 в суді факт правопорушення не визнала, пояснила, що автомобіль був припаркований біля будинку №31 по вул.Ватутіна, вона просто сиділа в салоні автомобіля. Працівники поліції, з її слів, вели себе зухвало, вона наполягала, щоб на місце приїхав інший екіпаж патрульної поліції. Вважала дії патрульної поліції протиправними, звинуватила їх в знаходженні в стані наркотичного спяніння (згідно її пояснень у протоколі). Відмовилась від проходження медичного огляду, тому що була впевнена в тому, що вимоги поліцейських неправомірні. Наполягає на тому, що вона була у тверезому стані.

Допитаний в суді інспектор роти 2 взводу 1 ППП м.Кривий Ріг капрал поліції ОСОБА_5, пояснив, що перебуваючи на патрулювання вулиць міста, помітили автомобіль «ВАЗ 21081», який був зупинений на підставі п.3 ч.1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію». За кермом перебувала дівчина. При перевірці документів і спілкуванні було виявлено, що від водія чути запах алкоголю, тому їй було запропоновано, пройти медичний огляд в медичному закладі, у відповідь на що, вона відмовилась. Водій вела себе неадекватно, була з початку надто збуджена і весела, потім почала агресивно винуватити поліцейських у відповідь на їх підозри стосовно неї у аналогичному порушенні, стверджувала, що вони самі в незрозумілому стані, через що був викликаний інший патрульний екіпаж. Запевнив суддю в тому, що автомобіль був зупинений. Доповнив до свої пояснень, що в процесі спілкування, який зафіксовано на декілька бодікамер, цей факт водій сама підтвердила неодноразово.

Допитаний в суді інспектор роти 2 взводу 2 ППП м.Кривий Ріг капрал поліції ОСОБА_6 пояснив, що перебіг подій, так як його виклав колега був саме таким і додав, що у водія були виявлені явні ознаки алкогольного спяніння у вигляді різкого запаху з порожнини рота, порушення мови, ходи, тремтіння пальців. Водій в присутності двох свідків та інших патрульних поліцейських, відмовилась від проходження медичного огляду. Засвідчив, що автомобіль рухався, та був ними зупинений.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Ці данні встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами. Разом з тим, положення даної статті вказує на те, що належними доказами можуть бути також показання технічних засобів та приладів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. У протоколі зазначено, що фіксування події, описаної у протоколі, відбувалося на дві бодікамери АЕ 00003 та АЕ 00134. Суддя впевнений, що якщо запис зроблений за допомогою технічних засобів та приладів, що мають функції відеозапису, які належним чином зазначені у протоколі про адміністративне порушення та його зміст чітко узгоджується з іншими доказами по справі не породжуючи ніяких протирічь такий запис можна брати за основу як джерело достовірних та належних доказів по справі.

Відеозапис чітко підтверджує факт адміністративного порушення та співвідноситься та узгоджується з доказами, що були отримані в судовому засіданні: протоколами, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 які підтвердили, факт відмови водієм ОСОБА_3 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку. Передивляючись відеозапис у судовому засіданні, суддя впевнився в тому, що покази поліцейських ніяким чином не спотворюють картину події і повністю відповідають суті справи. Так, відеофайл від 12.08.2018 року з кінцевим номером 00097 з камери АЕ0003, що знаходиться на CD-диску долученому до матеріалів справи, на відмітці часу з моменту 03:31:50, чітко фіксує відмову водія ОСОБА_3 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у присутності двох свідків. Також, у відеофайлі з кінцевим номером 000132 з камери АЕ00134, на моменті відрізку часу, починаючи з 03:15:11, зафіксована відмова водія (на першу пропозицію поліцейського коли він встановлював наміри зупиненого водія стосовно проходження медогляду) пройти огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку.

Наявність понятих при факті відмови, як зазначено вище, підтверджено відеозаписом. При перегляді відео, чітко видно як поняті власноручно заповнюють відповідні пояснення (відеофайл з кінцевим номером 000144 з камери АЕ00134 відрізок часу з 03:36:20 до 03:39:30).

Крім того, є докази, що мають вирішальне, істотне значення при постановленні рішення у цій справі. Камера АЕ0134 на відрізку часу з моменту 04:30:25 при розясненні водієві змісту протоколу зафіксувала наступну фразу ОСОБА_3 (мовою оригіналу): «Вы меня остановили ещё и зная, что я имею ознаки…». Далі, з моменту часу 04:30:57, промова водія ОСОБА_3: «Ви зупинили мою машину, ви пишите статтю..», з моменту 04:31:05 - «Ви пишіть зупинили, тому що…».

З наведених виокремлень відеозапису беззаперечно вбачається, що водій не тільки не заперечує, а й підтверджує факт руху керованого нею автомобіля аж до зупинки працівниками поліції. Коментар захисника на кшталт: «Висловлене ОСОБА_3 у спілкуванні не може бути ніяким підтвердженням руху і керування, оскільки це просто фрази вихвачені з контексту», - суд до уваги не бере, тому що наведені вище фрази як раз у контексті загального спілкування водія з працівниками поліції (при повному перегляді відеозапису), навпаки, відтворюють цілісну картину, що, поза всякими сумнівами, вказує на доведений факт керування автомобілем водієм ОСОБА_3 до моменту зупинки його працівниками поліції. Факт визнання своєї провини у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з точки зору наявних у справі доказів підтверджується, крім іншого, ще й тим, що водій ОСОБА_3 в момент, що зафіксований на камеру АЕ00134 на відеофайлі з кінцевим номером 000134 на CD-диску матеріалів справи в момент часу 03:19:32 прохає інспектора (не дуже розуміючи, в тому числі із-за свого «особливого стану» - як вона висловилася пізніше, відмовляючись від проходження медогляду що триває відеозапис події), пропонує поліцейському «вирішити все на місці», запевняючи, що такого більше не повториться. Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до викладеного, суддя переконався у наявності вини водія ОСОБА_3 на підставі її відмови від проходження медичного огляду після зупинки керованого нею автомобіля патрульною поліцією. ЇЇ поводження при спілкуванні з поліцією взагалі (безпідставна збудженість на початку спілкування, яка перейшла у стан замкнуто-агресивної поведінки, коли стало зрозумілим, що від відповідальності уникнути буде важко) - не дає зробити інших висновків при перегляді відеозапису події, що був зроблений в повному обсязі з моменту зупинки транспортного засобу до складення протоколу відповідно процедури встановленої законодавцем, свідчить про всілякі намагання уникнути встановлення факту знаходження її як водія в стані спяніння при керуванні автомобілем. Дії працівників поліції повністю відповідали приписам норм наступних нормативно-правових актів: наказу МВС від 07.11.2015р. №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», сумісному Наказу МВС та МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» розроблених на виконання законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зокрема, поліцейськими чітко виконано приписи розділу II. «Проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським і оформлення його результатів» згаданого вище сумісного Наказу МВС та МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735. Підсумовуючи, треба зазначити, що заперечення захисника і самої ОСОБА_3 проти звинувачення її як водія у порушенні пункту 2.5 ПДР, за допомогою твердження, що автомобіль під керуванням ОСОБА_3 не зупинявся працівниками поліції, а був припаркований, спростовується поза всякими сумнівами наявними доказами по справі. Всі джерела доказів, що містяться у матеріалах справи: протокол про адміністративне правопорушення, письмове направлення водія т/з з метою виявлення стану алкогольного чи іншого спяніння оформлене капралом поліції ОСОБА_5, письмові пояснення понятих, рапорт капрала ОСОБА_5, CD-диск з відеозаписом події повністю узгоджуються між собою і є достатніми та такими, що не потребують розширення кола доказів шляхом отримання, ще якихось додаткових фактів на підтвердження вини ОСОБА_3 і беззаперечно доводять її вину у правопорушенні, склад якого виписаний у дефініції ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, суддя у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, яка повністю підтверджена матеріалами справи та встановлена в судовому засіданні, вважає за доцільне накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір", ст. 401 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з винної особи стягується судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.24, 33, 401 , 268, 279, 283, 284, ч. 1 ст.130 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (в особі стягувача ДСА України на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106, код за ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - 6001, код класифікації доходів бюджету 220301106) судовий збір в сумі 352 гривні 40 копійок.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: Ю. В. Козлов