Справа № 266/4597/18 Головуючий у суді І інстанції Коренюк А.М.
Провадження № 33/824/1445/2018 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 грудня 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М. за участю водія ОСОБА_2, його захисника - адвоката Андрейко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 22.10.2018 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого директором ТОВ «АУРА»,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 03.08.2018 року о 22 годині 20 хвилин ОСОБА_2 керував автомобілем «HONDA», державний номерний знак НОМЕР_1 на вул. Велика Морська, 2 «А» в м. Маріуполь Донецької області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Огляд проводився з використанням технічного засобу Drager Alcotest AR BL - 6810, яким визначено вміст алкоголю 0.90 %, що також засвідчено показами двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив пункт 2.5 а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП України.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 22.10.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір, що становить 352 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 22.10.2018 року та скасувати вказану постанову, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Вимоги обґрунтовує тим, що під час розгляду справи, суд першої інстанції допустив низку порушень, зокрема його процесуальних прав. Так, апелянт не зміг прибути на розгляд справи, оскільки захворів, однак розгляд справи відбувся без його участі, не зважаючи на попередження про поважність причини його відсутності, що позбавило його можливості подавати докази та надавати свої пояснення. Також апелянт вказує, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння у найближчому закладі охорони здоров'я, а суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не сформульовано, який саме огляд і у який спосіб апелянт має пройти на вимогу поліцейського, у зв'язку з чим, незрозумілим є, в чому саме він обвинувачується. Окрім того, апелянт вказує, що відповідальності за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння не встановлено, а не чітко сформовані вимоги поліцейського позбавили його права на захист. Також ОСОБА_2 зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього не відповідає вимогам закону, оскільки в ньому наявна низка недоліків та помилок, зокрема, щодо ідентифікації правопорушника, а поліцейський, який складав протокол, безпосередньо водія не спиняв та матеріали про адміністративне правопорушення належним чином не оформив. Також, на думку апелянта, поліцейськими було порушено порядок огляду на стан сп'яніння, у зв'язку з чим, його результати є недійсними, а сам протокол є недопустимим доказом. ОСОБА_2 зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення його на проходження огляду на стан сп'яніння, а факт його відмови від такого проходження не зафіксовано. Окрім того, його не відсторонили від керування транспортним засобом, що, у сукупності з іншими обставинами справи, свідчить про невідповідність дій поліцейського процедурі оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП, а посилання суду на п. 2.5 ПДР не ґрунтується на матеріалах справи, оскільки вказаний пункт стосується відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, а пояснення свідків по справі не узгоджуються із змістом постанови суду, однак, не зважаючи на це, в судове засідання вони викликані не були.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника Андрейко О.І., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши запис відеофіксації зупинки водія, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Так, апелянтом було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 22.10.2018 року, яке обґрунтовано тим, що судове засідання у вказаний день відбулося без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а копія оскаржуваної постанови була отримана ним лише 08.11.2018 року.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи судом першої інстанції було дотримано вимог чинного законодавства, спрямованих на своєчасний і об'єктивний розгляд справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Так, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що в день складання протоколу про адміністративне правопорушення, в місті Маріуполі відбувався фестиваль, одним з організаторів якого він являється. Зона, де знаходився його автомобіль була закрита та огороджена, проїзд автомобілів туди був заборонений. Коли його зупинили працівники поліції, то він перепаковував свій автомобіль в інше місце. Йому запропонували пройти огляд на стан сп'яніння, на що він погодився, результат показав 0.90 %. При цьому були присутні свідки і йому запропонували в разі незгоди з результатом їхати до лікарні, на що він відмовився. Не погоджується з постановою суду тому, що він не рухався по дорозі, а керував автомобілем по закритій території.

Відповідно до тесту на алкоголь до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №062371, приладом Drager Alcotest AR BL - 6810 у ОСОБА_2 було встановлено результат 0,90 % /а. с. 4/.

Згідно вказаного протоколу, ОСОБА_2 відмовився проходити освідування в наркологічному диспансері /а. с. 3/ в присутності двох свідків.

У ОСОБА_2 було тимчасово вилучено документи на право керування транспортними засобами та надано тимчасовий дозвіл серії НОМЕР_2 /а. с. 3/.

Також в матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп'яніння, де ОСОБА_2 зазначив, що з результатами огляду на стан сп'яніння згоден / а.с.5/ та пояснення свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, в присутності яких ОСОБА_2 погодився в установленому законом порядку, пройти огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», результат тесту - 0.90% /а. с. 6 - 7/.

Вказані обставини підтверджуються і наявними матеріалами відеофіксації зупинки ОСОБА_2

Отже, як пояснення в суді апеляційної інстанції самого ОСОБА_2 так і наведені докази спростовують зазначені в апеляційній скарзі доводи щодо бажаня водія проходити огляд у лікаря - нарколога.

Разом з цим, заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на часткову невідповідність постанови судді протоколу про адміністративне правопорушення.

Як убачається з оскаржуваної постанови, 03.08.2018 року о 22 годині 20 хвилин ОСОБА_2 керував автомобілем «HONDA», державний номерний знак НОМЕР_1 на вул. Велика Морська, 2 «А» в м. Маріуполь Донецької області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Огляд проводився з використанням технічного засобу Drager Alcotest AR BL - 6810, яким визначено вміст алкоголю 0.90 %, що також засвідчено показами двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив пункт 2.5 а ПДР України.

При цьому в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 062371 від 03.08.2018 року зазначено, що ОСОБА_2 керував автомобілем «HONDA», державний номерний знак НОМЕР_1 на вул. Велика Морська, 2 «А» в м. Маріуполь Донецької області у стані алкогольного сп'яніння. Огляд проводився з використанням технічного засобу Drager Alcotest AR BL - 6810, яким визначено вміст алкоголю 0.90 %, чим водій порушив п. 2.9 «а» ПДР України, тобто у протоколі чітко сформульовано в чому полягає адміністративне правопорушення.

В тексті постанови суддя посилається на те, що водій керував транспортним засобом саме у стані алкогольного сп'яніння.

У зв'язку з наведеним, постанова судді підлягає зміні, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Відсутність ОСОБА_2 під час розгляду справи в суді першої інстанції не є підставою для скасування постанови, оскільки його право на захист було реалізоване в повному обсязі в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.294 КУпАП,, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 22.10.2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 22.10.2018 року щодо ОСОБА_2 - змінити в частині формулювання щодо перебування ним в стані алкогольного сп'яніння та порушення п. 2.9 «а» ПДР України.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон