Справа № 588/551/18
провадження № 3/588/157/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2018 року м.Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Щербаченко М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з Тростянецький відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МВ №447466, виданий Тростянецьким РС УДМС 07.10.2010 року, який не працює, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 05.04.2018 року близько 23 години 10 хвилин в м.Тростянець Сумської області по пров.Пушкіна, 44 керував автомобілем ВАЗ-2101, з державним номерним знаком 44386 СА з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нечітка координація рухів). від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, і таким чином, порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судові засідання 18.04.2018, 07.05.2018 та 15.05.2018 не зявився, повідомлявся судом про час і місце судового розгляду належним чином (а.с.9-11), будь-яких поважних причин неявки в судове засідання суду не повідомив.

Відповідно до статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у пятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, з огляду на визначений статтею 277 КУпАП строк розгляду справи, не доведення ОСОБА_2 поважності причин неявки в засідання, ураховуючи те, що відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є не обовязковою, вважаю за можливе розглянути справу без участі

ОСОБА_2

Згідно з пояснень, викладених у протоколі ОСОБА_3 зазначив, що пив пиво і у лікарню їхати не буде.

Дослідивши докази в сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП знайшла своє підтвердження, виходячи з таких мотивів.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху передбачає обовязок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння.

За частиною 1 статті 130 КУпАП до адміністративної відповідальності, зокрема, може бути притягнута особа, яка керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт вчинення правопорушення підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом АП2 № 521148 від 05.04.2018 (а.с.2), письмовими поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_5, які підтвердили, що в їх пристуності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку на місці та у медичному закладі (а.с.3).

За таких обставин, доходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Вирішуючи питання про застосування стягнення, відповідно до статті 33 КУпАП враховую характер вчиненого правопорушення, яке є небезпечним правопорушенням, оскільки санкцією частини 1 статті 130 КУпАП передбачено безальтернативні стягнення, а тому на ОСОБА_1, необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у визначеному у санкції розмірі.

При визначенні наявності підстав для одночасного з накладенням штрафу позбавлення його прав керування, виходжу з таких мотивів.

Як вбачається довідки інспектора СРПП №2 Тростянецького відділу поліції ОСОБА_6 ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія (а.с.4).

Відповідно до пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від № 18 від 19.12.2008 р.) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.3 ст.121, ч.4 ст. 122, ст.122-2, ч.3 ст.123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає.

Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Отже, не має підстав для застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення прав керування транспортним засобом, оскільки він є особою, яка не має такого права.

У звязку з накладенням адміністративного стягнення відповідно до статті 40-1 КУпАП вважаю за необхідне стягнути з правопорушника судовий збір у сумі 352 грн. 40 коп. у дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 33, 34, 40-1, 283, 284 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно з частиною 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного судом.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. у дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Щербаченко