ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/205/18 Справа № 206/4131/18 Суддя у 1-й інстанції - Маштак К.С. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 28 серпня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі, що складає 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

Згідно з оскаржуваною постановою, 08.07.2018 о 15 год. 55 хвилин в м. Дніпро по вул. 20-річчя Перемоги 55, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом (автомобілем) Mercedes-Benz, н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 поза межами строку його апеляційного оскарження звернувся до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення пропущеного ним строку.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, ОСОБА_2 посилається на те, що справу було розглянуто без його виклику до суду та лише 12 жовтня 2018 року дізнався про наявність спірної постанови при ознайомленні зі справою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, просить постанову скасувати та провадження у справі закрити.

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що судом фактично справу розглянуто без виклику його до суду та без його участі, чим було грубо порушено норми процесуального права. При цьому зазначає, що він з'явився до суду на час та дату зазначену в протоколі, проте у вказаний день будь-які справи за його участю у Самарському районному суді м. Дніпропетровська не розглядались та будь-які повістки, які б містили докази того, що їх йому вручено матеріали справи не містять. Окрім того, звертає увагу, що нормами статті 268 КУпАП заборонено розглядати справу про адміністративне правопорушення за відсутності доказів того, що особу сповіщено про час та місце розгляду такої справи.

В доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що судом не взято до увагим ті обставини, що в протоколі вказано, що він керував транспортним засобом (автомобілем) Mercedes-Benz, н.з. НОМЕР_1, тоді як з запису з відеореєстратора видно, що він керував іншим автомобілем, також в протоколі невірно вказано місце та час вчиненного ним правопорушення.

Вислухавши ОСОБА_2, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови в межах скарги, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня її винесення, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що справу було розглянуто за відсутністю ОСОБА_2 та відомості про вручення йому копії в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, суд не вважає строк апеляційного оскарження постанови суду пропущеним.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим та підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 174414 від 08 липня 2018 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

Зазначені докази у своїй сукупності є такими, що вказують на наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Так, відповідно ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

В силу вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України, від 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

З огляду на вказані вимоги, працівники поліції зобов'язані запропоновувати водію пройти огляд із застосуванням спеціальних засобів та, за наявності згоди водія, його провести.

Як встановлено під час апеляційного розгляду справи, ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду із застосуванням спеціальних технічних засобів, що він не заперечує й в апеляційній скарзі.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, що виключає можливість визнання недопустимим складеного протоколу.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Що стосується доводів ОСОБА_2 про порушення судом порядку повідомлення про час, дату та місце судового розгляду, то вони не заслуговують на увагу.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_2 був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду у протоколі працівниками поліції та неодноразово викликався судом, шляхом направлення СМС повідомлень, однак ОСОБА_2 своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, свідомо не скористався.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому підстави для скасування постанови відсутні.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_2, інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни або скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими, а тому апеляційну скаргу останнього необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 28 серпня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко