АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юрдига О.С.,

за участю ОСОБА_3, ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року, ОСОБА_3визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП. Провадження у справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП.

На обґрунтування своїх вимог вказує на те, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. На думку апелянта, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Вважає, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, а саме: рапорту, поясненням апелянта, протоколу про адміністративне правопорушення, у яких відсутні свідчення про те, що саме собака ОСОБА_3 покусала собаку ОСОБА_4

Постановою судді Апеляційного суду міста Києва від 04 січня 2018 року задоволено клопотання ОСОБА_3 та поновлено їй строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року.

Постановою судді Апеляційного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року задоволено заяву потерпілої ОСОБА_4 про відвід судді Апеляційного суду міста Києва Кепкал Л.І. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.154 КУпАП та згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 12 квітня 2018 року передано матеріали вказаної справи судді Юрдизі О.С.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вважають постанову суду законною та обґрунтованою.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що її слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, всупереч доводам апелянта, судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Як установлено судом першої інстанції, 04 червня 2016 року у АДРЕСА_1, ОСОБА_3 порушила правила утримання домашніх котів та собак, внаслідок чого належна їй собака покусала інших, а саме собаку, належну громадянці ОСОБА_4, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.154 КУпАП.

Диспозицією статті 154 КУпАПпередбачена відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоровю людей або їх майну. Частина 2 ст.154 КУпАП передбачає відповідальність за ці ж дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21 лютого 2006 року, особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Відповідно до ст.22 вказаного закону при поводженні з домашньою твариною особа, яка її утримує, зобов`язана забезпечити наявність намордника, повідка, що необхідні для здійснення вигулу домашньої тварини поза місцем її постійного утримання.

Згідно ст.12 наведеного закону, шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

З метою забезпечення гуманного ставлення до тварин, додержання порядку та чистоти, запобігання виникненню та поширенню зооантропонозних інфекцій серед людей місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування затверджують правила утримання тварин у домашніх умовах.

Так, відповідно до п.5.3 Правил тримання собак та коті у м. Києві, затверджених рішенням Київради від 25 жовтня 2007 року за № 1079/3912 особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною твариною.

Вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серія АА № 297034 від 26 липня 2016 року (а.с.1), рапортами інспектора Дніпровського УП ГУ Національної поліції у м. Києві Мазурець В.В. від 26 липня 2016 року (а.с. 2), у якому зазначено про визнання ОСОБА_3 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП, та від 29 жовтня 2016 року (а.с.22), письмовими поясненнями ОСОБА_3, у яких вона не заперечує того факту, 04 червня 2016 року у АДРЕСА_1, її собака зірвалася з повідка та побігла за іншою собакою (а.с.3), копіями ветеринарних паспортів собак (а.с.12, 23-26), виписками із історії хвороби собаки Харлея (а.с.27-29), заявою ОСОБА_4 від 24 червня 2016 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності винної особи за ст. 154 КУпАП.

Даючи оцінку вказаним доказам, в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчиненого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції.

Доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про відсутність даних про те, що саме її собака покусала собаку ОСОБА_4 слід розцінювати як намагання уникнути відповідальності, оскільки вони є необґрунтованими та спростовуються наведеними доказами.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції, ухвалено постанову, в якій поєднано два несумісних за своєю суттю рішення, то слід зазначити, що відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення. Виходячи з наведеного та вимог ст.38, п.7 ст.247 КУпАП суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність визнання ОСОБА_3 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення та закриття адміністративного провадження у зв'язку з закінченням строку притягнення її до адміністративної відповідальності.

Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови суд вірно оцінив зібрані у справі докази та обґрунтовано дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_3 має місце склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП, а доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, а отже відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.С. Юрдига

Справа № 33/796/548/2018 Категорія: ч.2 ст.154 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Хіміч В.М.