Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/952/18 Провадження № 3/376/345/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" серпня 2018 р. . суддя Сквирського районного суду Київської області Віговський С.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли зі Сквирського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

До Сквирського районного суду Київської області після доопрацювання надійшли матеріали адміністративної справи зі складеним протоколом серії БД № 357128 від 08.04.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення складеного поліцейським СРПП № 1 Білоцерківського ВП ГУНП в Київський області, старшим сержантом поліції Слободяником А.В., ОСОБА_1, 08 квітня 2018 року о 00 годин 05 хвилин в м. Біла Церква, Київської області по вул. Шкільна, 11/16, керував транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ», модель «2105», реєстраційний номер (д.н.з.) - «НОМЕР_1», в стані алкогольного сп'яніння, з явними ознаками такого стану, а саме: порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився, чим повторно порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти протоколу про адміністративне правопорушення суду не надав, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З положень ч. 2 ст. 130 КУпАП слідує, що адміністративна відповідальність у даному випадку передбачена за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

30 травня 2018 року постановою Сквирського районного суду Київської області адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, - повернуто до Сквирського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Київській області для усунення виявлених судом недоліків та виконання вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки викладена в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суть правопорушення не відповідає диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП, за якою кваліфіковані його дії, зокрема не зазначено коли саме, яким органом і за яких обставин ОСОБА_1 був раніше притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

25 липня 2018 року до Сквирського районного суду Київської області зі Сквирського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Київській області після доопрацювання надійшли вищевказані матеріали адміністративного правопорушення. До зазначених матеріалів працівниками поліції було додано витяг з автоматизованої інформаційно пошукової системи «Адмінпрактика», відповідно до якого відносно ОСОБА_1 16 квітня 2017 року було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та в подальшому 18 квітня 2017 року матеріали направлено до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для прийняття рішення по суті.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2017 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік.

Суд, перевіривши наявні в справі докази, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи приходить до наступного.

Відповідно до п. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до норм даної Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов спеціальну підготовку (тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством).

Згідно із п. п. 6-9 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008) (далі - Порядок) випливає, що огляд водіїв на стан сп'яніння проводиться поліцейським саме на місці зупинки транспортного засобу.

Згідно п. 7 Розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп'яніння, здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським, з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до п. 5 Розділу ІІ Інструкції перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 6 розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Згідно п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з матеріалів справи, громадянину ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу - приладу «ДРАГЕР» від якого він відмовився, після чого уповноваженою особою було запропоновано пройти такий огляд в закладі охорони здоров'я, від якого громадянин ОСОБА_1 також відмовився.

На підтвердження вказаного відповідно до п. 6 Розділу ІІ Іструкції, були відібрані пояснення у двох свідків, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановлений законом порядок.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП.

Однак, відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно положень ч. 2 ст. 38 КУпАП стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Враховуючи те, що дане адміністративне правопорушення не є триваючим, тому на момент розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в суді закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП, в зв'язку з чим провадження підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 38, 130, 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд, -

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КупАП - закрити, у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С. І. Віговський