Справа № 476/237/18 21.08.2018 21.08.2018 21.08.2018
Номер провадження: 33/784/376/18
Судова справа № 476/237/18 Головуючий суду першої інстанції Чернякова Н.В.
Провадження № 33/784/376/18 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року м. Миколаїв

Суддя Апеляційного суду Миколаївської області Царюк Л.М., при секретарі судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

за участю захисника - Петренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Петренко Олени Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_4, на постанову судді Єланецького районного суду Миколаївської області від 25 липня 2018 року про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та у зв'язку з закінченням строків для накладення адміністративного стягнення провадження у справі закрито.

Згідно до встановлених обставин 3 квітня 2018 року о 14 год. 35 хв. ОСОБА_4, знаходячись в смт. Єланець по пр. Незалежності керував транспортним засобом марки ВАЗ моделі 2101 реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння, що підтверджено результатами медичного огляду, викладеними у висновку № 10 від 3 квітня 2018 року, чим порушив підпункт «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права та порушені вимоги ст.ст. 38, 247 КУпАП. Суб'єкт права на апеляційне оскарження з посиланням на висновок науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України, за яким під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, вина особи не встановлюється, просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі з підстав закінчення строків для накладення адміністративного стягнення.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення захисника, яка підтримали апеляційну скаргу, перевіривши надані докази, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог КУпАП дотримався в повному обсязі.

Відповідно до п. 1.1. Загальних положень Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (з відповідними змінами) (надалі- ПДР), ці правила відповідно до закону «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Виконання учасниками дорожнього руху приписів зазначених Правил дорожнього руху є запорукою безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту.

Водію механічного транспортного засобу відповідно до приписів п.п. «а» п. 2.9. ПДР забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порядок та процедуру проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зокрема, визначено приписами ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів від 17 грудня 2008 року № 1103 ( з подальшими змінами) (надалі- Порядок), Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року № 1454/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27958 (надалі - Інструкція).

Судом першої інстанції встановлено, що 3 квітня 2018 року о 14 год. 35 хв. ОСОБА_4, знаходячись в смт Єланець по пр. Незалежності керував транспортним засобом марки ВАЗ моделі 2101 реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей розширені, та не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі погодився. За результатами такого огляду, викладених у висновку № 10 від 3 квітня 2018 року, ОСОБА_4 перебував у стані наркотичного сп'яніння.

Ці обставини підтверджуються дослідженими судом першої інстанції доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, складеним поліцейським 3 квітня 2018 року зі змісту якого вбачається, що при зупинці транспортного засобу, за кермом якого був ОСОБА_4, у поліцейського виникли підстави вважати, що останній перебуває у стані наркотичного сп'яніння. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі, ОСОБА_4 погодився.

За висновком медичного огляду ОСОБА_4 в той же день встановлено, що він перебував у стані наркотичного сп'яніння. Цей висновок підтверджено й результатами токсикологічного дослідження від 6 квітня 2018 року, за якими у біологічному матеріалі ОСОБА_4 виявлені наркотичні речовини каннабіноіди.

Отже, надані та досліджені докази підтверджують факт керування ОСОБА_4 у стані наркотичного сп'яніння, а тому є порушенням вимог п.п. «а» п. 2.9. ПДР і не ставлять під сумнів висновок судді про доведеність вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги захисник ОСОБА_4 не заперечувала обставин керування ним транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння та процедури медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, проведеного медичним закладом.

При цьому, доводи апеляційної скарги зводяться до тверджень про порушення районним судом вимог ст.ст. 38 та 247 КУпАП щодо визнання винним ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення при одночасному звільненні його від накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі з підстав закінчення строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Як встановлено судом правопорушення вчинено 3 квітня 2018 року. 10 квітня 2018 року адміністративна справа надійшла для розгляду до суду першої інстанції та 16 квітня 2018 року була розподілена судді. Справа була розглянута судом 25 липня 2018 року та за результатами розгляду постановлена оскаржувана постанова.

Стаття 38 КУпАП визнає строки накладення адміністративного стягнення. зокрема, ч. 2 цієї статті передбачає, що якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у ч. 3 і 4 цієї статті.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративні правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Аналіз цих правових норм свідчить про те, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі ч. 2 ст. 38 та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності двох умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення та сплив встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

Отже, для того щоб дійти висновку про застосування підстави для закриття провадження у справі, передбаченої п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Так ст. 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення. У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Таким чином, початок перебігу встановленого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення законодавець пов'язує з вчиненням адміністративного правопорушення, встановлення наявності або відсутності якого повинно здійснюватися при вирішення питання про закриття провадження у справі.

Крім того, в силу вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

При цьому відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що для закриття провадження у справі з підстав п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, а також, враховуючи обов'язки суду, що визначені ст. 280 КУпАП, з'ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення та наявність вини особи у його вчинені.

Висновок Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України, на який посилається захисник, носить рекомендований характер щодо проблемних питань застосування норм права та не є джерелом законодавства про адміністративні правопорушення.

За такого доводи апеляційної скарги задоволенню не підлягають, а оскаржувану постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Петренко Олени Володимирівни, які діє в інтересах ОСОБА_4, залишити без задоволення, а постанову судді Єланецького районного суду Миколаївської області від 25 липня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Царюк

.