АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/2311/18
Провадження: 33/790/897/18 Головуючий суддя: Чопенко Я.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року м. Харків

Суддя Апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В. вирішуючи питання щодо можливості призначення до розгляду апеляційної скарги адвоката Зольнікової В.О. на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 12 червня 2018 року,-

в с т а н о в и в :

Згідно цієї постанови

ОСОБА_2, 1957 року народження, громадянин України, мешканець м. Харкова, -

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 41 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Також з ОСОБА_2 стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

На вказану судову постанову лише 26.08.2018 року адвокат Зольнікова В.О. подала апеляційну скаргу, в якій він просить судову постанову скасувати та закрити адміністративне провадження.

Разом з тим, адвокат Зольнікова В.О. просить поновити пропущений строк апеляційного оскарження цієї постанови, посилаючись на те, що ОСОБА_2 про розгляд справи не знав та судовий виклик не отримував.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання адвоката Зольнікової В.О. про поновлення йому строку на апеляційне оскарження судової постанови не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже закон пов'язує строк подачі апеляційної скарги на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення з датою ухвалення судового рішення.

Постанова суду винесена 12 червня 2018 року, тобто строк апеляційного оскарження спливає 22 червня 2018 року.

Відповідно до судового рішення, ОСОБА_2 в судові засідання суду першої інстанції не з'явився.

В матеріалах справи містяться відомості про те, що ОСОБА_2 судом направлялась повістка, (а.с. 24) яка була йому доставлена.

З наведеного вбачається, що суд першої інстанції вжив всіх можливих засобів для того, щоб в належний спосіб сповістити правопорушника про час та місце розгляду справи, а останній ці сповіщення ігнорував.

Таким чином ОСОБА_2 не позбавлений був обов'язку цікавитись щодо того, на якому етапі розгляду перебуває справа відносно нього, отже нехтування ним своїми процесуальними обов'язками об'єктивними причинами не обумовлено, а тому апеляційний суд вважає такі дії позицією захисту направленою на уникнення від відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення.

Таким чином порушень вимог ст.268 КУпАП судом першої інстанції не допущено.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Більш того, відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, про дане провадження апелянт без сумніву знав, а тому вказані причини пропуску строку не можна однозначно вважати як поважні.

Таким чином ОСОБА_2 не позбавлений був обов'язку цікавитись щодо того, на якому етапі розгляду перебуває справа відносно нього, отже нехтування ним своїми процесуальними обов'язками об'єктивними причинами не обумовлено, а тому апеляційний суд вважає такі дії позицією захисту направленою на уникнення від відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення.

Порушень вимог ст.268 КУпАП судом першої інстанції не допущено, а апеляційна скарга не містить належного обґрунтування поважності причин пропуску на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

За вищенаведених обставин апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення адвокату Зольніковій В.О. пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга, подана після спливу встановленого строку, повертається судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити адвокату Зольніковій В.О. в поновлені процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 12 червня 2018 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути адвокату Зольніковій В.О. через суд першої інстанції.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко