пр. № 3/759/6750/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м.Київ Суддя Святошинського районного суду м.Києва Незнамова І.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Святошинського УП ГУНП у м.Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1, за ч.1 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

11.10.2018 року в провадження Святошинського районного суду м.Києва з Управління патрульної поліції у м.Києві надійшла справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП.

Згідно ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення повістки за місцем проживання, яка повернулась до суду за закінченням терміну зберігання, заперечень проти протоколу про адміністративне правопорушення суду не надав, про поважність причин неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від останнього не надходило.

Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий i відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним i безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч.1 ст.277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, а значить обов'язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. В прямі обов'язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.

Відтак, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю особи, яка притягається до відповідальності на підставі матеріалів, що є у справі.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з протоколу серії ГР №190857 від 08.10.2018 року, будо виявлено, що дочка ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, 15.06.2018 року пішла з дому і не повернулась, таким чином ОСОБА_1 ухилився від виконання батьківських обов'язків, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені ст.38 КУпАП.

З огляду на те, що адміністративне правопорушення було виявлено 15.06.2018 року, дане правопорушення не є триваючим, та на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені ст.38 КУпАП, провадження по справі, відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю.

Правовим наслідком закінчення цього строку є неможливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинене нею діяння. В цьому разі провадження не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП. Чіткої вказівки на те, чи необхідно судді встановлювати відсутність чи наявність вини особи, якщо строки накладення адміністративного стягнення закінчились, чинне законодавство України не містить. Так, у справі про адміністративне правопорушення суд має право, відповідно до ст.284 КУпАП, ухвалювати одну з таких постанов: а) про накладення адміністративного стягнення; б) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 КУпАП; в) про закриття справи. Тобто, закриття справи неможливо поєднати із накладенням адміністративного стягнення чи застосуванням заходів впливу, а з спливом строку накладення адміністративного стягнення, суд не має права з'ясовувати обставини скоєння правопорушення та визнавати особу винною, чи визнавати її невинуватою у скоєнні адміністративного правопорушення. Суд не має права з'ясовувати обставини скоєння правопорушення та визнавати особу винною чи невинуватою, обставини, що виключають провадження у справі, унеможливлюють встановлення суспільної небезпечності (шкідливості) діяння, протиправності, карності, вини особи, тощо.

Завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення, як випливає зі ст.245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Кодекс України про адміністративні правопорушення чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Отже, після виключення провадження, унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави стверджувати про відсутність у суду необхідності з'ясовувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження.

Відсутність висновків про винуватість у постанові про закриття провадження у справі на підставі закінчення строків накладення адміністративних стягнень, не є перепоною для розгляду справи про відшкодування шкоди в ході цивільного судочинства або ж для встановлення законності адміністративного переслідування. На підставі наведеного, для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, достатньо встановити: 1) вид правопорушення, наявність щодо нього спеціального законодавства, 2) момент вчинення (виявлення) правопорушення; 3) строк, що сплив з моменту вчинення (виявлення) правопорушення до моменту розгляду справи судом. Таким чином, проведений аналіз законодавства України, підтверджує, що встановлення судом вини чи невинуватості особи у справах про адміністративні правопорушення в разі, якщо ухвалюється рішення про закриття провадження у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, не є виправданим.

Такий висновок прямо переплітається з науково-консультативним висновком НКР при ВАСУ, а саме: під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.38, п.7 ч.1 ст.247, 283-285 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП закрити, у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м.Києва.

Суддя Святошинського

районного суду м.Києва І.М. Незнамова