ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2018 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В., за участю прокурора Мацегори В.О., захисника ОСОБА_1, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, мешкає: АДРЕСА_1, за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

встановив:

До Київського районного суду м. Харкова з УЗЕ в Харківській області Департаменту захисту економіки національної поліції України (далі: УЗЕ в Харківській області) 20.08.2018р. надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 наказом Державної служби України з питань праці від 23.02.2017р. № 7-кт призначений на посаду начальника Головного управління Держпраці у Харківській області, і згідно підпункту "в" п. 1 ч. ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII від 14.10.2014р. (далі: Закон №1700-VII), є суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону. На підставі наказу начальника Державної служби України з питань праці ОСОБА_3 від 04.08.2017р. № 27-кт ОСОБА_2 звільнений 07.08.2017р. з вищевказаної посади за угодою сторін, відповідно до ч.2 ст. 86 ЗУ «Про державну службу». 07.08.2017р. ОСОБА_2 ознайомився з наказом про звільнення, трудову книжку отримати відмовився.

При тому ОСОБА_2 несвоєчасно 07.03.2018р., а саме, пізніше 07.08.2016р., подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями з 01.01.2017р. по 07.08.2017р.

Справа неодноразово призначалась до розгляду та відкладалась з урахуванням положень ст. 268 КУпАП за чисельних та систематичних неявок ОСОБА_2 до дванадцяти поспіль судових засідань без поважних причин до спливу строку, визначеного ст. 38 КУпАП та невиконання постанов про привід (а.с.75-156).

Прокурор Мацегора В.О. обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, підтримав. Додатково зазначив, що належне особі право оскарження звільнення в судовому порядку, не позбавляє її обовязку своєчасної подачі декларації.

У судовому засіданні 21.11.2018р. ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_1 пояснили відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, за оскарження ним наказу про звільнення до суду. Рішення суду про відмову в задоволенні позову набуло чинності 06.03.2018р., тому строк подачі декларації не пропущений.

Суд, дослідивши адміністративний матеріал, вислухавши думку прокурора, захисника, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доходить наступного:

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, зокрема підлягають з'ясуванню питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Водночас рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді й оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ч.1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. При цьому суб'єктом правопорушень за вказаною статтею є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 2 статті 45 Закону №1700-VII особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

На підставі наказу Державної служби України з питань праці від 23.02.2017р. № 7-кт ОСОБА_2 призначений на посаду начальника Головного управління Держпраці у Харківській області, і таким чином ОСОБА_2, набув статусу службової особи, що займає відповідальне та особливо відповідальне становище, а саме державний службовець категорії «Б» відповідно до ст. 6 ЗУ «Про державну службу» (а.с.32).

Згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», посада ОСОБА_2 віднесена до субєктів на яких поширюється дія цього Закону, як на державного службовця.

Наказом начальника Державної служби України з питань праці ОСОБА_3 від 04.08.2017р. № 27-кт ОСОБА_2 звільнений 07.08.2017р. з посади начальника Головного управління Держпраці у Харківській області за угодою сторін, відповідно до ч.2 ст. 86 Закону України «Про державну службу» (а.с.44).

Згідно п.2 ч.1 розяснення Національного агентства з питань запобігання корупції щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11.08.2016 № 3, декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулось з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли субєкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Оскільки ОСОБА_2 звільнений за угодою сторін, то необхідною граничною датою подання ним вказаної вище декларації є 07.08.2017р., тобто день припинення трудової діяльності.

Відповідно до відомостей офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції «https://public.nazk.gov.ua/search» (гіперпосилання на декларацію перед звільненням в Єдиному державному реєстрі осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування https://public.nazk.gov.ua/declaration/7e0e95a3-e0a5-426c-93b4-d57375af1076) електронна декларація перед звільненням, особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме з 01.01.2017р. по 07.08.2017р. подана ОСОБА_2 07.03.2018р.

Таким чином, ОСОБА_2 несвоєчасно, тобто пізніше 07.08.2016р., а саме 07.03.2018р. подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями

Винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом №352 від 16.08.2018р., копією зі сторінки офіційного веб-порталу єдиного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щодо ОСОБА_2; декларацією (перед звільненням) ОСОБА_2 за період з 01.01.2017р. по 07.08.2017р.; деклараціями ОСОБА_2 за 2015р., 2016 р..; наказами від 23.02.2017р. №7-кт, №27-кт від 04.08.2017р., №11.-02/219 від 07.08.2017р., актом про відмову від підпису наказу від 07.08.2017р., повідомленням від 18.01.2018р. №16-22/501, письмовими поясненнями ОСОБА_4

З урахуванням викладеного, вважаю, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення є дата складання протоколу, тобто 16.08.2018р.; датою вчинення правопорушення є 07.08.2017р.

Обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення визначені ст. 247 КУпАП. Відповідно до п. 7 цієї статті провадженні провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, строки, передбачені ст. 38 КУпАП, станом на час розгляду справи закінчились, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Посилання ОСОБА_2 на судове оскарження звільнення, з урахуванням положень п.2 ч.1 розясненнб Національного агентства з питань запобігання корупції щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11.08.2016р. № 3, вищевикладеного висновку суду не змінюють.

Керуючись ст.ст. 172-6 ч.1, 38, 3247, 283, 284, 294 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Провадження у справі відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: