Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 337/1937/18 Головуючий в 1 інст. Нещеретна Л.М.
Провадження №33/778/487/18 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області Дадашева С.В., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2, розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за апеляційною скаргою останнього на постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 352,40 гривень.

Згідно з постановою суду, 06 травня 2018 року о 02.25 год., ОСОБА_2 керував транспортним засобом Daewoo, держномер НОМЕР_1 по вул. Шевченка, 10, с. Петромихайлівка, Вільнянський район, Запорізька область, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків із застосуванням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820. Результат позитивний - 2.19 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 (а), відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову незаконною, оскільки його огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою спеціального технічного засобу Drager alcotest, термін дії якого на час проведення огляду сплинув. А тому показники вищевказаного технічного засобу не можна вважати достовірними та брати до уваги при вирішенні питання щодо притягнення його до адміністративної відповідальності. Окрім цього, він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у медичному закладі, однак співробітники поліції відмовились проводити дане обстеження в медичному закладі.

Роздруківка із застосованого спеціального приладу не містить відомостей, що цей прилад вимірює рівень алкоголю саме в крові. При цьому є очевидним факт, що у особи, яка тестується не береться кров на аналіз, а вона лише дихає у прилад.

Також зазначає, що він жодного разу не викликався до суду в установленому законом порядку для розгляду справи по суті, таким чином його право на захист було порушено, він був позбавлений можливості довести свою невинуватість та брати участь в судовому процесі. 23 червня 2018 року він отримав рекомендований лист з постановою суду, тому вважає строки подання апеляційної скарги не є пропущеними.

Вислухавши ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, який просив постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити; перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 вину свою не визнав та зазначив, що термін дії спеціального технічного засобу Drager alcotest сплинув, а тому показники вищевказаного технічного засобу не можна вважати достовірними.

Разом з цим, доводи, заявлені ОСОБА_2 на свій захист, спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №076279 від 06 травня 2018 року (а.с.1), а також акті огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та роздруківкою результатів приладу «Драгер», з яких вбачається, що ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер», та результат тестування склав 2,19 проміле (а.с.3); направленням на огляд водія ОСОБА_2 до закладу охорони здоров'я з метою виявлення стану сп'яніння від 06 травня 2018 року (а.с.4); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили наявність у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп'яніння, а також факт проходження ним огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», та його результати (а.с.5-6). Підстав сумніватися в достовірності вказаних пояснень не встановлено.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких порушень при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії БР №076279 від 06 травня 2018 року відносно ОСОБА_2 містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Крім того, зауважень до протоколу та до акту від ОСОБА_2 не надійшло, він власноруч розписався в протоколі та в акті, з результатом огляду був згоден. Також не надходило від останнього будь-яких зауважень під час огляду, що підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, що працівниками поліції були роз'яснені права, передбачені ст.268 КупАП., пояснена процедура та спосіб проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, були запропоновані тестові трубки у запечатаному вигляді на вибір, одну з яких ОСОБА_2 обрав власноруч. Огляд проводився у присутності двох свідків.

Доводи ОСОБА_2 про те, що результати його огляду на стан сп'яніння мають бути визнані недійсними, апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС/МОЗ від 09 листопада 2015 року №1452/735, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, у тому числі і Alcotest Drager №6820, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Всім вказаним вимогам Alcotest Drager №6820 відповідає, з роздруківки результатів тестування вбачається, що останнє калібрування зазначений технічний засіб пройшов 31 серпня 2017 року, міжповірочний інтервал складає 1 рік (а.с.3).

Викладене узгоджується і з листом (який є загальнодоступним) заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 45 від 18 січня 2018 року на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, згідно з яким, використання медичних виробів «Газоаналізатори Alcotest Drager №6820, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Таким чином, вищенаведене спростовує доводи апелянта про незаконність та безпідставність використання газоаналізатора Алкотестер Драгер №6820.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не врахував те, що роздруківка технічного засобу вимірювальної техніки Alcotest Drager не містить відомостей, що вказаний прилад вимірює рівень алкоголю саме в крові, є безпідставними, оскільки Alcotest Drager є приладом для визначення кількості алкоголю в крові (без аналізу крові безпосередньо) шляхом вимірювання концентрації парів спирту у видихуваному повітрі.

Апеляційним судом перевірені доводи апелянта про те, що він не був повідомлений судом про час та місце розгляду справи.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення БР №076279 від 06 травня 2018 року, ОСОБА_2 своїм особистим підписом засвідчив факт обізнаності щодо складання відносно нього протоколу, ознайомлення з його змістом та повідомлення про місце розгляду справи, та підтвердив правильність зазначеної в протоколі адреси його проживання. При цьому, як вбачається з апеляційної скарги, адреса проживання ОСОБА_2 співпадає зі вказаною у протоколі.

Суд першої інстанції використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи - матеріали справи містять судову повістку направлену на зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення адресу ОСОБА_2

З наведеного вище випливає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо неповідомлення його про час та місце розгляду справи в суді, є безпідставними.

Крім того, під час апеляційного розгляду права ОСОБА_2, передбачені ст.268 КУпАП, були поновлені, останній надав свої пояснення по суті справи, всі його доводи перевірені.

Доводи апелянта про відмову працівників поліції проводити його огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, спростовуються відеозаписом наявним в матеріалах справи, відповідно до якого ОСОБА_2 відмовився проходити огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я у присутності двох свідків.

Отже, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що наявні в матеріалах справи докази є допустимими, достовірними, належними і достатніми для висновку про доведеність вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому правопорушення.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області С.В. Дадашева