АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/3891/17 Суддя 1 інстанції: Бобко Т.В.
Провадження: 33/790/8/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

24 січня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Яковлева В.С., за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника - адвоката Тимошенка В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Тимошенка В.М., який діє в інтересах ОСОБА_2, на постанову Харківського районного суду Харківської області від 14 вересня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюХарківського районного суду Харківської області від 14 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 25 червня 2017 року о 00 годині 50 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по автодорозі Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта, з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), відмовився пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп'яніння.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 свою вину не визнав.

Не погодившись з рішенням районного суду, Тимошенко В.М., який діє в інтересах ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуХарківського районного суду Харківської області від 14 вересня 2017 року та постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв»язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що у день, коли мала місце вище вказана подія, ОСОБА_2 дійсно перебував у стані алкогольного сп»яніння, при затриманні поліцейськими він цей факт також не заперечував. В той же час, як наголошує заявник, ОСОБА_2 автомобілем не керував, а просто підійшов до припаркованого авто забрати документи. Крім того, інспектори патрульної поліції затримали його в с. Бабаї, а не біля посту в с. Високий, як було зазначено поліцейськими. Вказані обставини підтвердили і свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, допитані у місцевому суді. Таким чином, суд першої інстанції належним чином не дослідив наявність доказів вини ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, не викликав водіїв та інших громадян - свідків, а лише обмежився їх письмовими поясненнями, не витребував відеозаписи нагрудних камер працівників поліції та не дослідив їх.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Тимошенка В.М. на підтримку доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за декілька самостійних видів правопорушень, в тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та, не заперечуючи факту вживання алкогольних напоїв, наполягав на тому, що у момент затримки працівниками поліції автомобілем не керував. Зазначив, що поліцейські затримали його в с. Бабаї та відвезли на пост в с. Високий, де і було складено протокол, при цьому, самостійно перегнали автомобіль ОСОБА_2 на вказаний пост. Також, вказував, що до нього було застосовано спецзасоби - кайданки, у зв»язку із чим ним було дії працівників поліції оскаржено.

В судовому засіданні ОСОБА_4, допитаний у якості свідка, пояснив суду, що ввечері 24 червня 2017 року, близько 18-00 год., ОСОБА_2 запросив його в кафе «Європа», розташованого в с. Бабаї, відствяткувати народження доньки. Оскільки у вказаному закладі було дуже шумно, вирішили піти до літнього кафе у центрі міста. Близько опівночі гості почали розходитися. В той час, коли ОСОБА_4, зателефонувавши сину, чекав, доки останній приїде за ним, ОСОБА_2 пішов до свого авто, яке завчасно залишив неподалік кафе, щоб забрати документи та подарунки. Чоловік бачив, як до автомобіля ОСОБА_2 під»їхала патрульна машина. Зважаючи на той факт, що ОСОБА_2 вже тривалий час був відсутній - намагався йому зателефонувати, однак, телефон був вимкнений. Як зазначив свідок, аналогічні пояснення він надавав в суді першої інстанції.

ОСОБА_7, який також був свідком вище зазначених подій, у своїх поясненнях фактично підтвердив версію, викладену ОСОБА_4, та зазначив, що впродовж усього часу перебування компанії у кафе, патрульні поліцейські машини неодноразово проїзжали центром міста, зокрема, і біля закладу, де відбувалося святкування. ОСОБА_7 наполягав, що ОСОБА_2 збирався йти додому пішки, а до свого автомобіля повернувся виключно забрати речі. Вказував, що чоловік вже відійшов від машини, коли до нього під»їхала поліція та повернула до авто.

Свідок ОСОБА_8, у свою чергу, розповів, що ОСОБА_2 є його товаришем. 25.06.2017 року ОСОБА_8 повернувся на машині з міста до с. Бабаї, де як раз проходили випускні, у центрі селища було дуже людно та шумно. Йдучи додому, зустрів ОСОБА_2, який сказав, що йде до авто забрати документи. Чоловік вирішив почекати на нього біля літнього кафе, щоб разом піти додому. Зазначивши, що машина ОСОБА_2 знаходилась на відстані близько 100-150 м від кафе, побачив, як останнього поліція саджає у салон свого авто. Зачекавши ще якийсь час, ОСОБА_8 пішов додому сам. Наступного дня зі слів ОСОБА_2 дізнався про подію, що сталася з ним напередодні.

Інспектори Антонов Є.Ю. та Мороз О.В. пояснили суду, що обслуговують пост с. Високий та трасу до межі з м. Красноград, патрулювання у с. Бабаї до їх компетенції не входить. У день, коли мала місце вище зазначена подія, інспектори бачили, як автомобіль ОСОБА_2, рухаючись у напрямку з м. Мерефа до с. Бабаї неподалік посту біля знаку «STOP» заглох. Під час спілкування з водієм відчули запах алкоголю, помітили почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп»яніння відмовився у присутності двох свідків. Після оформлення матеріалів, у ОСОБА_2 було вилучено водійське посвідчення (отримувати тимчасові документи чоловік відмовився), його автомобіль забрали на штрафстоянку. Працівники поліції відмітили, що правопорушник поводився зухвало, лаявся. При цьому, заперечували факт застосування спецзасобів до затриманого, зазначивши, що у них немає в наявності як кайданок, так і бодікамер.

Судом апеляційної інстанції неодноразово вживалися заходи щодо виклику свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які були залучені у якості понятих під час оформлення матеріалі впро адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, однак, останні до суду не з»явились.

В той же час, покази свідків, допитаних в судовому засіданні, суперечать показам працівників поліції. Приймаючи рішення, суд першої інстанції не перевірив та не дав належної оцінки версії апелянта в частині перебування поліцейських в с. Бабаї та переміщення його автомобіля.

Матеріалами справи не спростовано вказані пояснення та не підтверджено факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, тоді як факт вживання алкоголю останній не заперечує.

За викладених обставин у сукупності постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови апеляційним судом.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

З урахуванням того, що закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП.

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Тимошенка В.М., який діє в інтересах ОСОБА_2, задовольнити частково.

Постанову Харківського районного суду Харківської області від 14 вересня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.С. Яковлева