Справа №591/5700/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Шершак М. І.
Номер провадження 33/788/583/18 Суддя-доповідач Олійник В. Б.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Олійник В. Б. ,з участю особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення - ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми, від 7 листопада 2018 року, відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1

про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми, від 7 листопада 2018 року, ОСОБА_3 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, у зв'язку з тим, що він 21 вересня 2018 року, о 1 - й годині 10 хвилин, в м. Суми по вул. Лінійна керував транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ 21070», реєстраційний № НОМЕР_1, маючи ознаки алкогольного сп'яніння, при цьому на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп'яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

На постанову судді від ОСОБА_3 надійшла апеляційна скарга в якій ставиться питання про її скасування та закриття провадження по справі. ОСОБА_3 просить передати матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно нього до ГО «Ініціативи Слобожанщини» на розгляд трудовому колективу та передати його на поруки зазначеної громадської організації.

Свої апеляційні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що суд не врахував обставин, які мають істотне значення, а саме, визнання ним вини у вчиненому та те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, що він є професійним водієм і його робота є єдиним джерелом його матеріального доходу. Крім того ОСОБА_3 вважає, що суд не врахував його тяжкого психологічного стану через хвилювання за життя та здоров'я його новонародженого сина, якого за кілька днів до вказаних подій помістили до дитячої клінічної лікарні.

На думку ОСОБА_3, суд також не врахував, що він позитивно характеризується за місцем роботи, щиро кається у вчиненому правопорушенні, а також вказує, що громадською організацією «Ініціативи Слобожанщини», членом якої він є, за результатами обговорення висловлено прохання про звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності, згідно ст. 21 КУпАП, з передачею матеріалів на розгляд громадської організації, оскільки вважає, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріли справи, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суддя дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

З матеріалів справи судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3 21 вересня 2018 року, о 1 - й годині 10 хвилин, в м. Суми по вул. Лінійна керував транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ 21070», реєстраційний № НОМЕР_1, маючи ознаки алкогольного сп'яніння. На вимогу працівників поліції пройти обстеження для встановлення наявності стану сп'яніння, відмовився.

Вказані обставини знайшли своє підтвердження при дослідженні суддею протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до цього протоколу доказів, а саме пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які пояснювали, що ОСОБА_3 в їхній присутності відмовився пройти обстеження на стан сп'яніння.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України зобов'язує водія транспортного засобу на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відмова водія від такої вимоги тягне за собою порушення вказаного пункту Правил дорожнього руху України і адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП полягає не тільки в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також в передачі керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само, і у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

За таких обставин судом першої інстанції обґрунтовано встановлено наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом, маючи ознаки алкогольного сп'яніння, на вимогу працівників поліції пройти обстеження на стан сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху України.

Також суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим прохання ОСОБА_3 про застосування до нього положень ст. 21 КУпАП, яка передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу, оскільки вказана норма не зобов'язує суддю в обов'язковому порядку її застосовувати, а беручи до уваги суспільну небезпечність даної категорії правопорушень, суд першої інстанції цілком обґрунтовано не застосував положення ст. 21 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про наявність у ОСОБА_3 роботи пов'язаної з керуванням транспортним засобом, яка є єдиним джерелом його заробітку, не впливають на законність винесеної судом постанови, оскільки ОСОБА_3, як водій транспортного засобу, порушуючи вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, повинен був знати, що він може бути позбавлений права керування транспортними засобами та втратити у зв'язку з цим свою роботу, однак знехтував цією обставиною.

За наведених обставин, враховуючи, що судом першої інстанції були дотримані вимоги ст. 33 КУпАП, при вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_3 адміністративного стягнення, підстав для зміни чи скасування постанови суду, а відповідно і для задоволення апеляційних вимог, суд апеляційної інстанції не знаходить.

Керуючись ст. ст. 285; 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми, від 7 листопада 2018 року, про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_3, у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3, без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОлійник В. Б.