Справа № 345/3434/18
Провадження № 33/4808/142/18
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Кардаш О. І.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши його апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.10.2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1, громадянина України,

визнано винуватим та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Цією ж постановою стягнуто судовий збір, -

ВСТАНОВИВ:

На вказану постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Просив визнати поважною причину пропуску строку, оскільки справа була розглянута без його участі та участі його захисника, копію постанови отримав 05.11.2018 року в суді. Водночас просив постанову суду скасувати в частині його обвинувачення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неправильним та неповним дослідженням доказів по справі, невірним встановленням обставин, які відбувались, у зв'язку із чим провадження по справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх доводів, апелянт посилається на порушення його права на захист, оскільки він хворів, та повідомляв про це суд, а також повідомляв про наявність у нього захисника,який теж був на лікуванні, проте справу було розглянуто у їх відсутність. Апелянт висловив свою незгоду виключно в частині відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилається на те, що він не проходив жодного з передбачених законом оглядів на стан сп'яніння, між тим, його притягнено за відмову від його проходження, за відсутності жодних доказів його перебування у стані сп'яніння. Вважає, що суд першої інстанції припустився грубих порушень, на підставі чого прийняв суперечливе, необґрунтоване і безпідставне рішення про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки нормами вказаної статті не передбачено притягнення особи до відповідальності за перебування у стані алкогольного сп'яніння. Стверджує, що протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння відносно нього не складався. Апелянт вважає, що протокол складений зі слів свідків, в той час як інформація, що складається зі слів свідків, не може братись до уваги, оскільки свідки до нього не підходили, тому не можуть стверджувати про його стан. Окрім наведеного вище, вважає, що протокол складений із порушенням вимог ст. 256 КУпАП, п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду, оскільки в ньому відсутні чітке посилання на те, у чому саме виражалось ухилення водія від огляду, та не зазначені ознаки сп'яніння. Також вказує на розбіжності у протоколі щодо часу виявлення правопорушення - 08.08.2018 року о 17-05 год., та часу складання протоколу - 17.08.2018 року о 18-00 год., а також з часом надання пояснень свідків, датованих 08.08.2018 року. Апелянт стверджує, що він не відмовлявся від проходження огляду, ніхто йому його не пропонував, свідків взагалі не було, що може підвередити свідок ОСОБА_3, який перебував в його автомобілі. На думку апелянта, у протоколі взагалі не міститься суті адміністративного правопорушення, тобто дії по його ухиленню від проходження огляду.

Постановою судді встановлено, що ОСОБА_2 08.08.2018р. о 17 год. 05 хв. в с.Добровляни Калуського району керував транспортним засобом марки БМВ X 5 д.н.з.НОМЕР_2 , під час обгону транспортного засобу не врахував дорожньої обстановки, не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, здійснив наїзд на транспортний засіб марки Таврія Нова д.н.з. НОМЕР_1, що спричинило пошкодження транспортних засобів та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди , до якої був причетний. А також керував даним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння про що свідчив різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, нечітка вимова. Пройти огляд на місці чи в медичному закладі у визначеному порядку для встановлення факту вживання алкоголю категорично відмовився та ухилився у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 чим порушив п.п. 2.1, 2.5,14.6 ПДР України.

В судове засідання з'явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, якому роз'яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи у відсутність його захисника, де зазначено, що свої інтереси в суді він буде захищати самостійно.

Заявив клопотання про допит свідків: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, яке задоволено. Свідкам роз'яснені права, передбачені ст. 272 КУпАП. Відмовлено в задоволенні клопотання в частині допиту свідка ОСОБА_5, оскільки він не був очевидцем події, а лише засвідчив факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння, та його пояснення з цього приводу містяться в матеріалах провадження.

Під час апеляційного розгляду, ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просив поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апелянта, доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження належить поновити, апеляційну скаргу - задовольнити частково, постанову судді - скасувати, прийняти нову постанову, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В матеріалах справи містяться неодноразові повідомлення про виклик до суду ОСОБА_2, проте останнім направлялись до суду відомості щодо його перебування на лікуванні з долученням виписки №2834/87 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.п. 72, 79, 80).

Також матеріали провадження містять заяву ОСОБА_2 про те, що ним укладено договір про надання первинної допомоги з адвокатом ОСОБА_9, з долученням копії вказаного договору (а.п. 81-83).

30.10.2018 року ОСОБА_2 направив до суду заяву, в які повідомляв суд про те, що він продовжує хворіти, перебуває на стаціонарному лікуванні у відділі невралгії Калуської районної лікарні, з долученням довідки лікаря №41, та додав, що підтверджуючий документ щодо продовження лікування направить до суду після закінчення лікування (а.п. 91-92).

Між тим, незважаючи на наведене вище, суд першої інстанції розглянув справу 31.10.2018 року у відсутність ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_9, якого взагалі не було повідомлено про час розгляду справи в суді, незважаючи на наявність в матеріалах провадження відомостей про те, що інтереси ОСОБА_2 в суді першої інстанції представляє захисник ОСОБА_9

З наведеного вбачається, що судді достеменно було відомо про те, що інтереси ОСОБА_2 представляє захисник ОСОБА_9, у зв'язку із наявністю в матеріалах провадження договору про надання правової допомоги, що був укладений 19.10.2018 року (а.п. 82), а також про наявність заяви ОСОБА_2 від 30.10.2018 року, яка містить в собі прохання перенести слухання на інший час, у зв'язку із перебуванням як ОСОБА_2, так і його захисника ОСОБА_9, на лікуванні (а.п. 91).

В той же час, з постанови суду вбачається, що суддя прийняв рішення по суті у відсутності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_9, мотивуючи своє рішення тим, що станом на 31.10.20148 року підтверджуючих документів щодо перебування на лікуванні до суду не надійшло (а.п. 93).

Вказані висновки суду свідчить про те, що постанову було винесено у порушення вимог ст. 268 КУпАП, оскільки з долучених до апеляційної скарги виписок з медичних карт ОСОБА_2 та ОСОБА_9 вбачається, що вони дійсно перебували на лікуванні, а саме: ОСОБА_2 в період часу з 22.10.2018 року по 02.11.2018 року, а захисник ОСОБА_9 - з 29.10.2018 року по 09.11.2018 року (а.п. 107-109).

Крім того, розгляд справи 31.10.2018 року відбувся у відсутність захисника, який взагалі не був повідомлений належним чином судом про час розгляду.

З урахуванням викладеного, постанова суду першої інстанції як незаконна підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, зокрема й права на захист, у зв'язку із розглядом справи у відсутність захисника.

Враховуючи наведене вище, вважаю, що строк на апеляційне оскарження належить поновити.

Щодо суті пред'явленого ОСОБА_2 обвинувачення, доходжу наступного висновку.

Так, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Діючим законодавством передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

З поданої апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_2 висловив свою незгоду в частині його обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В той же час, провадження щодо ОСОБА_2 складається з трьох обвинувачень, що містяться в трьох протоколах про адміністративне правопорушення, об'єднаних в одне провадження, а саме: 1) протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №047166 від 17.08.2018 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.п. 1); 2) протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №047167 від 17.08.2018 року за ст. 122-4 КУпАП (а.п. 25); 3) протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №047157 від 17.08.2018 року за ст. 124 КУпАП (а.п. 52), - з винесенням одного процесуального рішення суду - постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківського міськрайонного суду Івано-Франківської області (а.п. 93-94).

З вказаних обставин, апеляційний перегляд відбувається в межах всіх трьох обвинувачень, що інкриміновані ОСОБА_2

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 за обвинуваченням за ч. 1 ст. 130 КУпАП стверджував, що він не відмовлявся від проходження огляду, ніхто йому його не пропонував, свідків взагалі не було, що може підвередити свідок ОСОБА_3, який перебував в його автомобілі. Щодо обвинувачення, пред'явлене йому за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП повністю погоджується з викладеними судом першої інстанції обставинами справи.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що має добрі стосунки з ОСОБА_2 08.08.2018 року він їхав разом з ОСОБА_2 в якості пасажира на автомобілі останнього. Він не бачив що б ОСОБА_2 вживав алкоголь. Щодо обставин справи відносно ДТП, то він підтримує свої пояснення, які була надані працівникам поліції.

Свідок ОСОБА_7 повідомив, що 08.08.2018 року о 13-00 години ОСОБА_2 не перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Свідок ОСОБА_8, що є іншим учасникам ДТП за участю ОСОБА_2, пояснив в суді апеляційної інстанції, що він є власником автомобіля марки «Таврія», він не бачив, що б ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного сп'яніння. Претензій до ОСОБА_2 не має.

Заслухавши вказані пояснення доходжу висновку, що вони не містять в собі фактів які б впливали на відсутність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - відмова пройти на вимогу працівника міліції в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП з заповненням всіх необхідних реквізитів та вньому зрозуміло викладено обвинувачення, тобто суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши їх у сукупності, доходжу висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Вважаю встановленим, що ОСОБА_2 08.08.2018р. о 17-05 год.. в с.Добровляни Калуського району керував транспортним засобом марки БМВ X 5 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова. На місті продути алкотестер «Драгер» на факт вживання алкоголю відмовився, та відмовився проїхати в медичний заклад на медичне освідчення на факт вживання алкоголю в присутності двох свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В графі протоколу про адміністративне правопорушення «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» міститься запис наступного змісту: «від пояснення відмовився» (а.п. 1).

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується: 1) відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №047166 від 17.08.2018 року, складеного уповноваженою на те особою (а.п. 1); 2) поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили той факт, що ОСОБА_2 від проходження огляду на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер» відмовився, та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння й в медичному закладі (а.п. 2-3).

Наведені докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності.

З диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що відповідальність по ній настає в трьох випадках, а саме: 1) у разі керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п. 2.9 «а» ПДР України); 2) у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів (п. 2.9 «г» ПДР України); 3) у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР України).

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли водій почав рухатись.

Також, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення чи дійсно знаходилась особа, яка відмовилась від медичного огляду у стані алкогольного сп'яніння чи була у тверезому стані, оскільки адміністративна відповідальність настає за сам факт відмови від медичного огляду.

Враховуючи наведене вище, доводи апелянта в частині того, що працівниками поліції не зазначено його дії по ухиленню від проходження огляду, а також в частині того, що відсутні докази перебування його у стані сп'яніння, є безпідставними.

Також не заслуговують на увагу й твердження апелянта про те, що він не проходив жодного з передбачених законом оглядів на стан сп'яніння, в той час як його притягнено за відмову від його проходження, оскільки вони суперечать матеріалах провадження, зокрема в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №047166 від 17.08.2018 року (а.п. 1) чітко вбачається, що працівники поліції пропонували ОСОБА_2 пройти огляд як за допомогою алкотесту «Драгер», так й безпосередньо в медичному закладі, у зв'язку із виявленням у нього ознак алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова, що відповідає як приписам ст. 266 КУпАП, так й вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).

З протоколу вбачається, що ОСОБА_2 роз'яснені права, передбачені як ст. 63 Конституції України, так й ст. 268 КУпАП, проте, останній від підпису та пояснень відмовився, у присутності двох свідків - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, анкетні дані яких, містяться у протоколі та засвідчені їх підписами (а.п. 1).

Матеріали провадження не містять жодних зауважень з боку ОСОБА_2 щодо незаконних дій працівників поліції під час складання ними протоколу про адміністративне правопорушення, або будь-яких клопотань останнього з цього приводу.

До протоколу долучені пояснення вказаних свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 08.08.2018 року (а.п. 2, 3), з яких вбачається, що в їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного освідчення для визначення стану алкогольного сп'яніння, та цей факт вони засвідчили своїми підписами у адміністративному протоколі. Зацікавленості вказаних свідків у результаті розгляду провадження не встановлено.

Враховуючи наведена вище, доводи апелянта в частині відсутності під час складання протоколу про адміністративне правопорушення свідків, не є слушними, оскільки спростовуються матеріалами провадження.

Доводи апелянта про те, що йому ставилось у вину неконкретне обвинувачення, зокрема керування автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння, що не передбачено законом, оскільки відповідальність настає за керування саме у стані алкогольного сп'яніння, та за відмову пройти такий огляд, є безпідставними, виходячи з наступного.

Посилання в протоколі про адміністративне правопорушення на ознаки алкогольного сп'яніння, разом із вказівкою на те, чому ОСОБА_2 є водієм транспортного засобу у розумінні ст. 130 КУпАП - керував відповідним транспортним засобом, та конкретизовано обставини, які стали підставами запропонування працівниками поліції ОСОБА_2 пройти огляд - наявність ознак алкогольного сп'яніння, не є порушенням норм діючого законодавства, оскільки у такий спосіб працівники поліції детальніше виклали обставини події, що стали підставою для складення протоколу.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР України зобов'язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Під час апеляційного перегляду встановлено достатньо достовірних доказів, які підтверджують, що ОСОБА_2 відмовився проходити у передбаченому законом порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Оскільки відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння містить в собі самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому в діях ОСОБА_2 є склад даного правопорушення.

Доводи апелянта в частині наявних розбіжностей у протоколі щодо часу виявлення правопорушення - 08.08.2018 року о 17-05 год., та часу складання протоколу - 17.08.2018 року о 18-00 год., а також з часом складання пояснень свідками, що датовані 08.08.2018 року, то вони не є безумовною підставою для визнання відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останньому, окрім цього, інкримінується також вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та 124 КУпАП, що відбулись в одну подію, яка сталась саме 08.08.2018 року, та в один й той самий проміжок часу - 08.08.2018 року. В цьому випадку, діюче законодавства передбачає можливість складання протоколів через певний проміжок часу, з метою надання працівникам поліції можливості об'єктивно оцінити та дослідити обставини справи та визначити винну особу.

Щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, то вважаю встановленим, що ОСОБА_2 08.08.2018р. о 17-05 год. в с.Добровляни Калуського району керував транспортним засобом марки БМВ X 5 д.н.з. НОМЕР_2 , під час обгону транспортного засобу не врахував дорожньої обстановки, не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, здійснив наїзд на транспортний засіб марки Таврія Нова д.н.з. НОМЕР_1, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 14.6 ПДР України.

Доведеність винуватість ОСОБА_2 у цьому епізоді обвинувачення підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: даними, що містяться в протоколі серії ОБ №047157 від 17.08.2018 року (а.п. 52), схемі місця дорожньо-транспортної пригоди (а.п. 54) та поясненнях як учасників дорожньо-транспортної пригоди, так й свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_10, (а.п. 55-59).

З вказаним обвинуваченням погоджується ОСОБА_2 та заперечень з приводу встановлених обставин справи не висував.

Оскільки умовою настання відповідальності за ст. 124 КУпАП є порушення правил дорожнього руху, що призвели до пошкодження транспортних засобів, в діях ОСОБА_2 є склад вказаного адміністративного правопорушення.

Стосовно наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ст.122-4 КУпАП, то вважаю встановленим, що ОСОБА_2 08.08.2018р. о 17-05 год. в с.Добровляни Калуського району керував транспортним засобом марки БМВ X 5 д.н.з. НОМЕР_2 та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, чим порушив п. 2.16 ПДР України.

Винуватість ОСОБА_2 за цим обвинувачення підтверджується протоколом серії ОБ №047167 від 17.08.2018 року (а.п. 25); схемою дорожньо-транспортної пригоди (а.п. 26); протоколом огляду місця події (а.п. 27-28); поясненнями свідків ОСОБА_8 (а.п. 29-30, 33), ОСОБА_3 (а.п. 31), ОСОБА_8. (а.п. 32) тощо.

З вказаним обвинуваченням також погоджується ОСОБА_2 та заперечень з приводу встановлених обставин справи не висував.

Таким чином, перевіривши всі наявні докази у справі, співставивши їх як з фактично дослідженими по справі обставин, та й зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_2 згідно з протоколами про адміністративне правопорушення, вважаю доведеним факт вчинення останнім адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В той же час, відповідно до вимог ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушення не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до вимог ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчились строки ,передбачені ст. 38 КУпАП.

Отже, на час прийняття рішення апеляційним судом, тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, сплинув, що відповідно до п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 33, 245, 251, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.10.2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.10.2018 року, якою ОСОБА_2 притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього штрафу, відповідно до приписів ст. 36 КУпАП, у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження по справі закрити, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло