АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
33/796/982/2018 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Осаулов А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Сітайло О.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, її захисника ОСОБА_4 та іншого учасника ДТП ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження по справі закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду адміністративної справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 17 серпня 2017 року о 15 год. 30 хв., керуючи автомобілем «ХЮНДАЙ», д.н.з. НОМЕР_1, по

вул. П. Скоропадського, 9 в м. Києві, не переконавшись у безпечності маневру при перестроюванні, не надала перевагу в русі автомобілю «Форд»,

д.н.з. НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку вона мала намір перестроїтися, внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила п.п. 10.3, 2,3 ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування постанови Шевченківського районного суду м. Києві від 19 січня 2018 року та просить виключити із постанови суду першої інстанції положення про визнання її виною у вчиненні адміністративного правопорушення у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування наведеного апелянт посилається на те, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключним рішенням.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_3 посилається на те, що рішення суду першої інстанції отримала 29.01.2018 року.

Розглянувши клопотання ОСОБА_3, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації права у суді апеляційної інстанції на оскарження судового рішення та положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод суд вважає за необхідне поновити їй строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, її захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; ОСОБА_5, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 146914 від 17 серпня 2017 року, ОСОБА_3 17 серпня 2017 року о 15:30 год., керуючи автомобілем «ХЮНДАЙ», д.н.з. НОМЕР_1, по

вул. П. Скоропадського, 9 в м. Києві, не переконавшись у безпечності маневру, при перестроюванні не надала перевагу в русі автомобілю «Форд»,

д.н.з. НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку у тій смузі руху, на яку вона мала намір перестроїтися, внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила п.п. 10.3, 2,3 ПДР України.

Такі ж обставини встановленні і судом першої інстанції.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснила, що 17 серпня 2017 року близько 15 год. 30 хв., керуючи автомобілем «ХЮНДАЙ» по вул. П. Скоропадського, 9 в м. Києві, рухалась в другій смузі, в інший ряд не перестроювалась, а саме водій автомобіля «Форд» при здійсненні маневру перестроювання здійснив зіткнення з її автомобілем.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_5 пояснив, що 17 серпня 2017 року близько 15 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Форд» по вул. П. Скоропадського, 9 в м. Києві, завершував проїзд перехрестя

вул. В. Васильківської та вул. П. Скоропадського і відчув удар в праві передні двері автомобіля «ХЮНДАЙ» .

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_5, враховуючи дані схеми ДТП, зафіксовані пошкодження автомобілів у результаті зіткнення: «ХЮНДАЙ» (пошкодження ЛФП передній бампер з лівої сторони); «Форд» (пошкодження ЛФП та деформація передньої правої дверці); фото з місця ДТП, оцінивши їх у сукупності, вважаю, що висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, встановлених судом, законний і належним чином вмотивований, а доводи апеляційної скарги необґрунтовані, оскільки автомобіль «ХЮНДАЙ» виїхав з вул. П.Скоропадського та ударив автомобіль «ФОРД». Твердження ОСОБА_3 та її захисника про те, що саме водій автомобіля «Форд» при здійсненні маневру перестроювання здійснив зіткнення з її автомобілем - безпідставні та спростовуються дослідженими в судовому засіданнями доказами. ОСОБА_3, здійснюючи маневр, намагалась перестроїтися у третю смугу, не надавши перевагу автомобілю «Форд», який рухався в третій смузі по вул. П. Скоропадського, чим порушила п. 10.3 ПДР України, внаслідок чого і відбулась ДТП. Саме порушення п.п. 10.3, 2.3.ПДР України ОСОБА_3 є в причинно наслідковому зв'язку із виниклою ДТП

Посилання апелянта на те, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключним рішенням, - суперечать загальним засадам судочинства та завданням КУпАП у розумінні ст. 1 цього Кодексу.

Крім того, згідно ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

Тобто, узагальнений науково-консультативний висновок науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України не входить до складу законодавства України про адміністративні правопорушення.

Переконливих доводів, що спростовували б висновки суду першої інстанції і були підставами для зміни чи скасування постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року, апелянтом не наведено і при розгляді справи в апеляційній інстанції не встановлено.

Відповідно до змісту ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Враховуючи викладене вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду

м. Києва від 19 січня 2018 року, як законну та обґрунтовану - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк у суді апеляційної інстанції на оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва О.М. Сітайло