Справа № 418/1152/18
Провадження № 33/782/154/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області Рябчун Олена Вікторівна, розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, подану на постанову Міловського районного суду Луганської області від 13.07.2018,якою

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року у с. Новострільцівці Міловського району Луганської області, має громадянство України,не працює, зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КпАП України та підданий адміністративному стягненню,

встановила:

Постановою судді Міловського районного суду Луганської області від 13.07.2018 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КпАП України, та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром 8500 грн. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн.

Відповідно до змісту постанови 09 липня 2018 року, о 15 годині 50 хвилин ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3 були затримані прикордонним нарядом на відстані 50 метрів від лінії Державного кордону України на напрямку руху Червона Зірка (Україна)-Михайлово-Олександрівка (Російська Федерація) та намагались незаконно перетнути його у невстановленому місці, чим порушили вимоги ст. 9,12 Закону України "Про державний кордон України".

На зазначену постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу із проханням скасування судового рішення та закриття провадження по справі.

Зазначає при цьому, що він не мав жодного наміру перетинати держкордон України, разом із ОСОБА_3 зупинили транспортний засіб, щоб шукати металолом та збирати плоди дерев, були затримані прикордонниками, які змусили їх сфотографуватись поблизу позначення державного коржону.

Вважає, що докази, які покладені суддею на підставу доведення його винуватості, жодним чином не доводять наявність у його діях спроби перетину кордону, вони з ОСОБА_3 є громадянами України, мають вільну можливість перетинати кордон до міста

Черткове РФ через міст поблизу автовокзалу.

Суддею не було перевірено обставини тривалого обмеження свободи пересування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у районі населеного пункту Червона Зірка Міловського району після їх затримання під загрозою застосування зброї, але без складання протоколів про адміністративне правопорушення та протоколів про затримання 09.07.2018 з 9 до 15 години, не з'ясовувались обставини виклику прикордонниками на місце затримання працівників Міловського ВП ГУНПУ для вирішення питань щодо автомобіля, на якому обидва туди прибули тощо.

Від ОСОБА_2 надійшло письмове клопотання про розгляд апеляційної скарги без його особистої присутності.

Перевіривши витребувані із Міловського районного суду Луганської області матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2за ч.2 ст.204-1 КпАП України,проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволеннюза такими підставами.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а, також, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищезазначені вимоги закону під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 виконані судом не у повному обсязі.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення СхРУ № 433624 від 09.07.2018 року, 09 липня 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 намагались незаконно перетнути Державний кордон України поза аунктом пропуску, і були затримані прикордонним нарядом на відстані 50 метрів до лінії ДКУ на напрямку руху Червона Зірка (Україна)-Михайлово-Олександрівка (Російська Федерація).

Як вбачається із змісту диспозиції ч.2 ст. 204-1 КпАП України об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони ДКУ, а об'єктивна сторона дій полягає у перетинання або спробі перетинання ДКУ будь-яким способом, поза пунктом пропуску через ДКУ, здійснюється із прямим умислом.

Доказів здійснення ОСОБА_5 такого характеру дій у матеріалах провадження немає.

Додана до протоколу про адміністративне правопорушення схема місцевості свідчить про те, що на відстані 50 метрів від кордону прикордонним загоном був виявлений автомобіль, яким керував ОСОБА_2.(а.п.8) Про цю подію складений відповідний рапорт дільничим інспектором Хрипком О.( а.п.9).

У письмовому поясненні ОСОБА_2 повідомляв, що намагався перетинати кордон задля переміщення через нього товарів народного споживання, але у матеріалах відсутні докази того, що у автомобілі були знайдені відповідні підтвердження таких зізнань ОСОБА_2.

Суд, перевіряючи зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, належним чином не перевірив докази на підтвердження наявності у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопрушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КпАП України, натомість пославшись на відсутність документальних підтверджень пояснень ОСОБА_2 про пошуки ним та його товарищем брухту металу та плодів дерев як на підставу доведення провини ОСОБА_2 у спробі незаконного перетину державного кордону.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 КпАП України за наслідками апеляційного розгляду скарги суд апеляційної інстанції має право:

1)залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін;

2)скасувати постанову та закрити провадження по справі;

3)скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4)змінити постанову.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що постанова Міловського райсуду від 13.07.2018 щодо ОСОБА_2 повинна бути скасована, а провадження підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України).

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247,ст.268, 294 КпАП України, суддя

постановила:

Постанову Міловського районного суду Луганської області від 13 липня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнаний винним за ч.2 ст. 204-1 КпАП України та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу розміром 8500 грн - скасувати, а провадження закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України, у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопрушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КпАП України

Постанова є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Рябчун