П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 04 червня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

за участю захисника особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ЧаплієвоїК.В.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Деснянського районного суду міста Києва від 04 червня 2018 року ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Відповідно до постанови, ОСОБА_3 18 квітня 2018 року приблизно в 18 год. 00 хв. біля будинку № 2/25 по вул. Жукова в м. Києві керувала автомобілем «Тойота», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо неї закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Одночасно апелянт ставить питання про поновлення їй строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк вона пропустила із поважних причин.

Апелянт зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції вона не була присутньою, оскільки перебувала на операційному столі, що підтверджується довідкою лікаря. ОСОБА_3 звертає увагу на те, що копію судового рішення до цього часу не отримала, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження вона пропустила з поважних причин.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає, що судом неповно досліджені необхідні для вирішення справи обставини та порушено норми матеріального і процесуального законодавства. На її думку, суд не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт звертає увагу на те, що в письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказано, що ОСОБА_3 відмовилась від проходження огляду для визначення стану сп'яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» або у лікаря - нарколога.

ОСОБА_3 зазначає, що на відеозаписі відсутній початок перебігу подій, відсутнє пояснення інспектора Легезі Т.М. причини зупинки та в чому полягали порушення з її боку ПДР України, що підтверджує відсутність будь - якої правової підстави для зупинення автомобіля. Крім того, апелянт звертає увагу на те, що відповідно до відеозапису, інспектор пропонує ОСОБА_3 пройти огляд в присутності тільки одного свідка.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що постановою Деснянського районного суду міста Києва від 16 березня 2018 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому суд не міг призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Переглянувши справу та перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_3 пропустила строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 не була присутньою під час розгляду справи 04 червня 2018 року.

В матеріалах провадження відсутні дані про дату отримання ОСОБА_3 копії судового рішення, відтак з урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпро право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_3 пропустила строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому її апеляційна скарга підлягає розгляду.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення захисника Чаплієвої К.В., яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд всебічно, повно та об'єктивно дослідив всі обставини справи, дав належну оцінку наявним в матеріалах справи доказом і прийняв законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18 квітня 2018 року, ОСОБА_3 керувала автомобілем з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження огляду відмовилась в присутності двох свідків у визначеному законом порядку.

Її відмову від проходження огляду засвідчено двома сторонніми особами - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, письмові пояснення яких додані до протоколу.

Доводи апелянта про те, що ці пояснення не можуть бути доказом, оскільки вони виготовлені на заздалегідь надрукованих бланках є невмотивованими.

Як видно з тексту пояснень, вони містять відомості про дату, службову особу, яка їх склала, анкетні дані кожного свідка, а також відомості про те, що вони засвідчили відмову ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння. Пояснення підписані як свідками, так і інспектором патрульної поліції. З огляду на це, апеляційний суд вважає, що зазначені пояснення є належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення.

За доводами апелянта поліцейськими патрульної поліції безпідставно було зупинено автомобіль, яким керувала ОСОБА_3, відтак і вимога поліцейського пройти огляд на стан сп'яніння була незаконною.

З такими доводами не погоджується апеляційний суд.

Як пояснив в суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_3, нею не оскаржувались незаконні дії поліцейського патрульної поліції. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 не зазначила про те, що її автомобіль був зупинений безпідставно.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення, зокрема, стану наркотичного сп'яніння.

Відмова від проходження огляду на стан сп'яніння є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи перебувала особа в такому стані.

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень свідків, судом досліджений відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксована відмова ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків.

Апелянт вважає такий доказ неналежним, оскільки він містить не всю інформацію, зокрема, відсутній запис того, як поліцейський пояснював причину зупинки автомобіля.

Складеним протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 фактично висунуте обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. З урахуванням принципу диспозитивності, судом розглядається провадження в межах висунутого обвинувачення. Отже, предметом судового розгляду в суді першої інстанції було дослідження доказів на підтвердження чи спростування винуватості ОСОБА_3

Відповідно до відеозапису, дослідженого під час апеляційного розгляду, ОСОБА_3 відмовилась від проходження огляду на стан сп'яніння, що засвідчили два свідки.

Свою відмову вона пояснювала тим, що поспішала в аеропорт, про що власноручно зробила запис в протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, на думку апеляційного суду, матеріали провадження містять достатньо доказів для висновку про вчинення ОСОБА_3 адмініністративного правопорушення, в той же час апелянтом не надано інших доказів на спростування.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинила правопорушення протягом року після притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, судом правильно кваліфіковано її дії за ч. 2 цієї норми закону.

В той же час Апеляційний суд вважає за необхідне змінити постанову суду, оскільки відповідно до її тексту, в мотивувальній частині помилково вказано прізвище ОСОБА_6 Така зміна судового рішення не погіршує становище особи, притягнутої до адміністративної відповідальності та не змінює її змісту, оскільки є очевидною помилкою.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 04 червня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови суду прізвище ОСОБА_6

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун