Справа № 752/8012/18 Головуючий в суді І інстанції - Валігура Д.М.
Провадження № 33/824/484/18 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду РудніченкоО.М.

секретар: Ганжа В.В.

за участю:

представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4,

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_5.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 22 серпня 2018 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1;

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ст.124 КупАП та закрито провадження у справі за закінченням строків давності притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_3 05.04.2018 о 09 год. 30 хв. в м. Києві по вул. В. Васильківська, 18, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при зустрічному роз`їзді не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався назустріч, чим порушила вимоги п. 13.3 ПДР України.

ОСОБА_5 05.04.2018 о 09 год. 30 хв. в м. Києві по вул. В. Васильківська, 18, керуючи автомобілем НОМЕР_2, при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, який рухався назустріч, чим порушив вимоги п. 13.3 ПДР України.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 22 серпня 2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження у справі за закінченням строків давності притягнення до адміністративної відповідальності

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 22 серпня 2018 року в частині визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова не містить жодного аналізу доказів, на підставі яких судом зроблено висновок про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Наявні у справі докази свідчать про відсутність у діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП. Зокрема, матеріали справи містять пояснення (а.с. 34) свідка ОСОБА_6, який показав, що автомобіль НОМЕР_1, під час руху зачепив автомобіль ОСОБА_5 Вказані показання повністю узгоджуються з поясненнями самого ОСОБА_5, який, зокрема, пояснив, що водій автомобіля НОМЕР_1, намагаючись проїхати, фактично виїхав на смугу руху ОСОБА_5 та зачепила його автомобіль (а.с. 39). Вказане також узгоджується з відео доказами, що надані ОСОБА_5 під час розгляду судової справи.

ОСОБА_5 зазначає, що матеріали справи містять висновок експертів за результатами проведення судової автотехнічної експертизи від 31 липня 2018 року № 13566/18-52 (а.с. 72), відповідно до резолютивної частини вказаного висновку, вбачається, що в дорожній обстановці технічна можливість уникнути зіткнення з боку водія автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 забезпечувалась дотриманням нею вимог п. 13.3 Правил дорожнього руху України, для невиконання яких у неї не було перешкод технічного характеру.

Також апелянт вказує, що вказаним висновком надано оцінку діям ОСОБА_5, зокрема, зазначено, що ОСОБА_5 своїми односторонніми діями не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем НОМЕР_1. Крім того, висновком чітко визначено, що в дорожній обстановці невідповідність дій водія автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 вимогам п. 13.3 ПДР України знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, висновок суду, що вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у справі матеріалами, повністю спростовуються матеріалами, що наявні у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_5, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити,

Пояснення представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив постанову суду залишити без змін,

перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається із постанови, суддею визнано доведеним те, що водій ОСОБА_5 допустив порушення вимог п. 13.1 ПДР України, тобто, керуючи автомобілем при зустрічному роз'їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем, який рухався назустріч. Однак цей висновок суддею зроблений без належного аналізу зібраних у справі доказів, не ґрунтується на вимогах ПДР України і погодитись із ним не можливо.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП обов'язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв'язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у виді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

Пунктом 13.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року передбачено, що під час обгону, випередження, об'їзду перешкоди чи зустрічного роз'їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

За п.1.10 ПДР безпечний інтервал це відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об'єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Так, з пояснень ОСОБА_5 вбачається, що він керуючи автомобілем по провулку Лунявського зі сторони вул.Грінченка в сторону вул..Ізюмська. Попереду нього їхав автомобіль, який зупинився, щоб пропустити пішоходів, автомобіль ОСОБА_5 теж зробив зупинку, в цей момент на зустріч ОСОБА_5 їхав автомобіль «ленд Ровер», який об'їжджаючи перешкоду справа, зачепив заднє ліве крило та ліву сторону заднього бамперу автомобіля ОСОБА_5

Дані пояснення ОСОБА_5 підтвердив і в суді апеляційної інстанції.

Із пояснень свідка ОСОБА_6 (а.с.6), які містяться в матералах провадження, вбачається, що свідок переходив пішохідний перехід на провул.Червоноармійській, 18 і бачив, що машина ОСОБА_7 стояла перед пішохідним переходом , а машина «Ленд Ровер» проїжджала та зачепила автомобіль ОСОБА_5

Крім того, в матеріалах провадження міститься висновок експертів № 13566/18-52 від 31.07.2018 року. відповідно до якого в даній дорожній обстановці технічна можливість уникнути зіткнення з боку водія автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_3 забезпечувалось дотриманням нею вимог п.13.3 ПДР, для невиконання яких у неї не було перешкод технічного характеру.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Хюндай Акцент», д.н.з.НОМЕР_4 ОСОБА_5 своїми односторонніми діями не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем НОМЕР_3.

В даній дорожній обстановці невідповідність дій водія автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_3 вимогам п.13.3 ПДР знаходиться у причинному зв'язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В суді апеляційної інстанції був переглянутий відеозапис з камер відеоспостереження, з якого вбачається, що водій ОСОБА_5 зупинився в своїй полосі перед пішохідним переходом, автомобіль «Ленд Ровер», рухаючись у зустрічному напрямку щодо автомобіля ОСОБА_5, намагаючись об'їхати припарковані справа від неї автомобілі, повернула кермо свого автомобіля лівіше та допустила зіткнення з автомобілем ОСОБА_5

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до показів ОСОБА_3 (а.с.4) про те, що, що саме автомобіль ОСОБА_5 намагався об'їхати її автомобіль та зачепив його, оскільки вони спростовуються вищезазначеними доказами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суддя місцевого суду безпідставно не надав оцінку всім доказам, які містяться в матеріалах адміністративного провадження, а тому висновки судді першої інстанції про порушення ОСОБА_5 вимог ПДР не відповідають фактичним обставинам справи і є невірними.

Отже, саме версія ОСОБА_5 про обставини та механізм пригоди відповідає дійсності, оскільки підтверджується його поясненнями та свідка ОСОБА_6, схемою пригоди, відеозаписом з камер відео спостереження, а також висновком експертів, які є належними та допустимими доказами, і які суд апеляційної інстанції покладає в обґрунтування своїх висновків

Таким чином доводи апелянта про відсутність з його боку порушень вимог ПДР знайшли своє підтвердження, у зв'язку з чим, не можна вважати обґрунтованим рішення судді місцевого суду про визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні правопорушення.

Оскільки в діях ОСОБА_5 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова судді в частині визнання його винним у вчиненні правопорушення та закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП - скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 22 серпня 2018 року -скасувати в частині визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Рудніченко