415/1716/18
3/415/534/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.03.18 року місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Грибанова Л.О., розглянувши адміністративний матеріал, наданий батальйоном охорони з морально-психологічного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Волиця-Польова Теофіпольського району Хмельницької області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, стрільця-снайпера 2-го взводу 1-ої роти охорони батальйону охорони Військової частини НОМЕР_1 , одруженого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-11 ч.4 КУпАП,
встановив:

14 березня 2018 року, приблизно 03 годині, правопорушник ОСОБА_1 , будучи призваним на військову службу, та, являючись стрільцем-снайпером 2-го взводу 1-ої роти охорони батальйону охорони Військової частини НОМЕР_1 , і, відповідно, військовослужбовцем, під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, самовільно залишив місце розташування Військової частини НОМЕР_1 , в зоні проведення АТО, в межах адміністративної території міста Лисичанська Луганської області, спрямувавши до міста Сєвєродонецька Луганської області, та, використовуючи час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, повернувшись у розташування БТ (в межах міста Лисичанська) - 14 березня 2018 року, вранці.

У своїх поясненнях правопорушник ОСОБА_1 винним себе у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-11 ч. 4 КУпАП, визнав та пояснив, що будучи призваним на військову службу, та, являючись стрільцем-снайпером 2-го взводу 1-ої роти охорони батальйону охорони Військової частини НОМЕР_1 , 14 березня 2018 року, приблизно о 03 годині, під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, дійсно, самовільно залишив місце розташування базового табору Військової частини НОМЕР_1 , в зоні проведення АТО, в межах адміністративної території міста Лисичанська, виїхавши до міста Сєвєродонецька за приватними справами, та, використовуючи час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, при цьому, у розташування БТ повернувся лише вранці 14 березня 2018 року, з приводу чого, співробітниками батальйону охорони з морально-психологічного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 відносно нього і було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення, копію якого він отримав. Свою провину усвідомив, щиро розкаявся, у зв`язку з чим, просив суд суворо його не наказувати, оскільки він вперше притягується до адміністративної відповідальності та зробив для себе належні висновки, зобов`язавшись надалі подібного не вчиняти.

Із досліджених у судовому засідання письмових пояснень ст.сержанта Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 14 березня 2018 року (а.с.4) вбачається, що 14 березня 2018 року, приблизно о 03 годині, під час перевірки наявності особового складу, було встановлено факт самовільного залишення місця розташування базового табору Військової частини НОМЕР_1 , в зоні проведення АТО, в межах адміністративної території міста Лисичанська Луганської області, з боку військовослужбовця правопорушника ОСОБА_1 , вчиненого останнім в умовах особливого періоду.

За таких обставин, суд, дослідивши пояснення правопорушника ОСОБА_1 (а.с.1/зв), надані останнім безпосередньо після вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, у достовірності та істинності яких підстав сумніватися у суду немає, а також, дослідивши інші письмові матеріали справи, в тому числі і письмові пояснення ст.сержанта Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 14 березня 2018 року (а.с.4), зі змісту яких вбачається, що правопорушник ОСОБА_1 , станом на 03 годину 14 березня 2018 року, був відсутній за місцем розташування базового табору Військової частини НОМЕР_1 , в зоні проведення АТО, в межах адміністративної території міста Лисичанська Луганської області, вважає, що винність ОСОБА_1 - у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-11 ч. 4 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді, і дії останнього вірно і обгрунтовано кваліфіковані за ознаками ст.172-11 ч. 4 КУпАП, оскільки правопорушник ОСОБА_1 , являючись військовослужбовцем, самовільно залишив військову частину в умовах особливого періоду.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: правопорушник ОСОБА_1 має постійне місце мешкання, інвалідом не являється, раніше адміністративному стягненню не піддавався.

В якості обставин, що, згідно зі ст.34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги повне визнання своєї провини, щире розкаяння винного, виконання обов`язків військової служби в зоні проведення АТО.

Обставин, що, згідно зі ст.35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.

Приймаючи до уваги вищевказане, з урахуванням особи та майнового стану правопорушника ОСОБА_1 , який має постійне місце мешкання, вперше притягується до адміністративної відповідальності, виконує обов`язки військової служби в зоні проведення АТО, у своїх поясненнях в повному обсязі визнав свою провину, щиро розкаявся та вибачався за скоєне, а також, з урахуванням обставин, характеру та суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, суд вважає, що правопорушнику ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ст.172-11 ч. 4 КУпАП, і, разом з тим, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника ОСОБА_1 , і, одночасно, враховуючи відсутність тяжких наслідків від скоєного та відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, суд вважає за можливе призначити зазначене стягнення у мінімальному розмірі, вказаному у санкції відповідної статті, що буде достатньою мірою відповідальності з метою виховання, а також, запобіганню вчинення нових правопорушень.

Підстав для призначення правопорушнику ОСОБА_1 будь-якого іншого стягнення, передбаченого санкцією ст.172-11 ч. 4 КУпАП, суд не вбачає.

Відповідно до вимог ст.5 ч.1 п.12) Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне звільнити правопорушника ОСОБА_1 від сплати судового збору під час розгляду справи у судовій інстанції, у розмірі 352 гривні 40 копійок на користь ГУК у м. Київ, оскільки справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-11 ч. 4 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 пов`язана з виконанням військового обов`язку, і останній є військовослужбовцем (військовий квиток серії НОМЕР_2 , виданий 09 жовтня 2012 року ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Керуючись ст.33, ст.40-1, ст.172-11 ч. 4, ст.221, ст.284, ст.285, ст.289, ст.294 КУпАП,
постановив:

Піддати ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-11 ч.4 КУпАП, адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 145 (ста сорока п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя: