Справа № 308/566/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді: Данко В.Й.

при секретарі Павлюх Л.М.

з участю прокурора Малицький С.М.

з участю правопорушника ОСОБА_1

з участю представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ужгород обєднані матеріали (№308/566/18 та №308/567/18) адміністративних справ Національного агентства з питань запобігання корупції щодо притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючу директором ОСОБА_3 регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 чт.172-7 КпАП України

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли матеріали справи Національного агентства з питань запобігання корупції за Протоколом №45-03/106 від 25.10.2017 року та за Протоколом №45-03/107 від 25.10.2017 року, складених головним спеціалістом пятого відділу (Західний регіон) Департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції НАЗК ОСОБА_4

Як вбачається з Протоколу про адміністративне правопорушення №45-03/106 від 25.10.2017 року, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора ОСОБА_3 регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», тобто будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, на яку відповідно до пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» поширюється дія даного Закону, перебуваючи за адресою: вул. Перемоги (Капушанська), 32А м. Ужгород, Закарпатська область, 88018, в порушення вимог п.п. 1, 2 ч.1 ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції» не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не повідомила голову правління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час вирішення питання щодо укладення договору суборенди нежитлового приміщення з ТОВ «Ужгородський житловий комплекс», учасником якого є її чоловік. Таким чином, в її діях наявних склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КпАП України.

Як вбачається з Протоколу про адміністративне правопорушення №45-03/107 від 25.10.2017 року, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора ОСОБА_3 регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», тобто будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, на яку відповідно до пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» поширюється дія даного Закону, перебуваючи за адресою: вул. Перемоги (Капушанська), 32А м. Ужгород, Закарпатська область, 88018, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції» прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме 04.01.2016 року ОСОБА_1 від імені ОСОБА_3 уклала договір суборенди нежитлового приміщення з ТОВ «Ужгородський житловий комплекс» учасником якого є її чоловік ОСОБА_5 Таким чином, в її діях наявних склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КпАП України.

Правопорушник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засідання проти обставин, викладених в протоколах заперечили та просили вказані матеріали повернути на дооформлення. А в разі відхилення клопотання про повернення вказаних матеріалів на дооформлення, просили закрити провадження з розгляда даних Протоколів про адміністративні правопорушення у зв'язку з відсутністю події та складу інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, про що надали суду письмові Пояснення - клопотання.

Прокурор Малицький С.М. в судовому засіданні обставини, викладені у даних протоколах підтримав в повному обсязі, просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП та на підставі ст. 30 КпАП України позбавити її права обіймати посаду директора ОСОБА_3 регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву».

Розглянувши матеріали справи за Протоколом про адміністративне правопорушення №45-03/106 від 25.10.2017 року та Протоколом про адміністративне правопорушення №45-03/107 від 25.10.2017 року, заслухавши пояснення правопорушника, її представника, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП, яке виразилось у порушенні встановлених Законом України «Про запобігання корупції» обмежень щодо вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, з наступних підстав.

Згідно з приписами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» субєктами, на яких поширюється дія цього Закону особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку.

Так, встановлено, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора ОСОБА_3 регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», тобто будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, на яку відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону поширюється дія Закону, перебуваючи за адресою: вул. Перемоги (Капушанська), 32А, м. Ужгород, Закарпатська область, 88018, в порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 28 Закону не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не повідомила голову правління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час вирішення питання щодо укладення договору суборенди нежитлового приміщення з товариством з обмеженою відповідальністю «Ужгородський житловий комплекс», учасником якого є її чоловік ОСОБА_5 та 04.01.2016 року ОСОБА_1 від імені ОСОБА_3 уклала договір суборенди нежитлового приміщення з ТОВ «Ужгородський житловий комплекс» учасником якого є її чоловік ОСОБА_5

Відповідно до абзацу третього частини другої статті 81 Цивільного кодексу України юридична особа публічного права створюється, в тому числі розпорядчим актом органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Так, відповідно до пунктів 1.1. та 1.2. Розділу 1 Положення про Закарпатське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», затвердженого наказом Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (далі - Держмолодьжитло) від 10 листопада 2016 року № 95/9, Закарпатське РУ є підрозділом Держмолодьжитло і відноситься до сфери його управління.

Згідно з пунктом 1 Статуту Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2000 № 1604 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11.05.2017 року № 316), інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником Держмолодьжитла є Кабінет Міністрів України і створений він згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 р. № 334 «Про заходи щодо виконання Указу Президента України від 4 грудня 1996 р. № 1165» (Офіційний вісник України, 1997 р., число 16, с. 36) та від 2 червня 2000 р. № 88 «Про організацію житлового кредитування населення України» (Офіційний вісник України, 2000 р., № 23, ст. 940).

Таким чином, Закарпатське РУ є юридичною особою публічного права.

Згідно з пунктом 4.1. Розділу 4 Положення управління ОСОБА_3 здійснює директор. Директор, зокрема, організовує роботу ОСОБА_3, приймає рішення з питань організації його діяльності, забезпечує вчинення правочинів, організовує та проводить розрахунки за договорами, за якими у ОСОБА_3 є зобовязання, виключно з метою забезпечення нормального функціонування Закарпатького РУ (пункт 4.5. Положення).

Відповідно до пункту 1 посадової інструкції директора ОСОБА_3, затвердженої головою правління Держмолодьжитло ОСОБА_6 15.03.2013, директор ОСОБА_3 є посадовою особою, призначається на посаду та звільняється з посади безпосередньо наказом голови правління Держмолодьжитло.

Наказом голови правління Держмолодьжитло ОСОБА_7 від 25.10.2005 № 05-кр ОСОБА_1, директора ОСОБА_3 регіонального відділення Фонду переведено на посаду директора ОСОБА_3

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 є посадовою особою юридичної особи публічного права, на яку, з огляду на положення підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, поширюється дія Закону.

Виконуючи обовязки директора ОСОБА_1 від імені ОСОБА_3 04.01.2016 року уклала договір суборенди нежитлового приміщення з ТОВ «Ужгородський житловий комплекс» №10, відповідно до якого ТОВ «Ужгородський житловий комплекс» як суборендодавець передало, а Закарпатське РУ як суборендар прийняло у строкове платне користування нежиле приміщення на вул. Перемоги (Капушанській), 32а, загальною площею 61.30 кв.м. для використання під офіс. Всього за користування приміщенням суборендар щомісячно мав сплачувати 3923 грн. 20 коп.

Відповідно до пункту 1.2 Розділу 1 Статуту ТОВ «Ужгородський житловий комплекс», затвердженого Зборами Учасників ТОВ «Ужгородський житловий комплекс» 19.10.2009 одним із учасників цього товариства є громадянин ОСОБА_5. При цьому ОСОБА_5 перебуває у шлюбі з ОСОБА_1, що підтверджується інформацією з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 2 від 04.08.2017 року.

Згідно зі змістом пункту 2.1 Розділу 2 та пункту 4.1 Розділу 4 вказаного Статуту головною метою ТОВ «Ужгородський житловий комплекс» є обєднання грошових та інших коштів для одержання прибутку від виробничої та комерційної діяльності, більш повне забезпечення населення товарами народного споживання, надання різномонітних послуг юридичним та фізичним особам. При цьому учасники цього товариства, серед іншого, мають право брати участь у розподілі прибутку та одержувати його частку. Отже, ОСОБА_5, будучи учасником ТОВ «Ужгородський житловий комплекс» заінтересований в отриманні прибутку цим товариством, в тому числі за договорами оренди (суборенди).

Таким чином, під час виконання повноважень директора ОСОБА_3 щодо укладення договору суборенди нежитлового приміщення під офіс у ОСОБА_1 був наявний приватний інтерес, а саме: майновий інтерес, з тим щоб укласти відповідний договір саме з ТОВ «Ужгородський житловий комплекс», оскільки її чоловік ОСОБА_5 є учасником вказаного товариства і заінтересований в отриманні ним прибутку, що вступало у суперечність з її повноваженнями як директора ОСОБА_3 (які мають здійснюватися виключно в інтересах ОСОБА_3). Таким чином, ОСОБА_1, уклавши вказаний договір, прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 28 Закону особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону, в тому числі посадові особи юридичних осіб публічного права, зобовязані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

В відповідно до п.3 ч.1 ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції» особи зазначені у пунктах 1, 2 ч.1 ст.3 цього Закону, в тому числі посадові особи юридичних осіб публічного права, зобовязані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

З Положення, а також з пункту 1 посадової інструкції директора ОСОБА_3, затвердженої головою правління Держмолодьжитла ОСОБА_6 15.03.2013, вбачається, що безпосереднім керівником директора ОСОБА_3, до повноважень якого належить призначення на посаду та ініціювання відповідного звільнення з посади директора, є голова правління Держмолодьжитла.

Факт неповідомлення ОСОБА_1 про наявність реального конфлікту інтересів підтверджується інформацією голови правління Держмолодьжитла (лист Держмолодьжитла від 21.07.2017 № 1094/11), в якому зазначено, що ОСОБА_1 не повідомляла керівництво Держмолодьжитла про наявний у неї конфлікт інтересів при вирішенні питання щодо укладення договору суборенди нежитлового приміщення від 04.01.2016 № 10 з ТОВ «Ужгородський житловий комплекс».

Частиною першою статті 65 Закону передбачено, що за вчинення корупційних або повязаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 Закону, притягаються, у тому числі до адміністративної відповідальності у встановленому законом порядку.

Згідно з приміткою до даної статті субєктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону.

У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

ОСОБА_1 всупереч вказаним нормам законодавства не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомила голову правління Держмолодьжитло про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час вирішення питання щодо укладення договору суборенди нежитлового приміщення від 04.01.2016 № 10 з ТОВ «Ужгородський житловий комплекс» та 04.01.2016 року від імені ОСОБА_3 уклала договір суборенди нежитлового приміщення з ТОВ «Ужгородський житловий комплекс» учасником якого є її чоловік ОСОБА_5, чим порушила вимоги пункту 1, 2, 3 частини першої статті 28 Закону, таким чином вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною першою та частиною другою статті 1727 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а також вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

У відповідності до ч.2 ст.36 КпАП України якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягненнянакладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь яке з вчинених правопорушень.

Згідно до ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.5 ст.30 КпАП України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю призначається судом на строк від шести місяців до одного року, незалежно від того, чи передбачене воно в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, коли з урахуванням характеру адміністративного правопорушення, вчиненого за посадою, особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та інших обставин справи суд визнає за неможливе збереження за нею права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Однак, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора про позбавлення ОСОБА_1 права обіймати посаду директора ОСОБА_3 регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву».

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, суд прийшов до переконання, що стягнення за адміністративне правопорушення слід накласти у відповідності до ст.36 КпАП України в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, установленому ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. ОСОБА_2 і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 33, 36, 172-7, 221, 252, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 3, 28 ЗУ «Про запобігання корупції», суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер суду невідомий) визнати винною у вчинені адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100/п'ять тисяч сто/грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер суду невідомий), мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 в дохід Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 352/триста пятдесят два/грн. 40коп.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

На постанову може бути подана апеляція на протязі десяти днів до Апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_8