КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мельник В.В., за участю:

особи, провадження стосовно якої закрито ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 та апеляційну скаргу ОСОБА_3 з доповненнями на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 травня 2018 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 травня 2018 року справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито, із оголошенням йому усного зауваження.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 08 травня 2018 року о 07 год. 30 хв., знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1, вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї тещі ОСОБА_3, висловлювався нецензурною лайкою в її адресу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-3 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апелянт зазначав, що підставою для складення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення були надумані ОСОБА_3 обставини, які не відповідають дійсності, а тому її пояснення не можуть бути доказом у справі. Окрім скарги ОСОБА_3, яка через похилий вік не здатна об'єктивно оцінювати ситуацію, матеріали справи не містять інших доказів, зокрема пояснень очевидців, його дружини ОСОБА_5 або сина ОСОБА_6 При цьому, йому безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про допит свідків.

Зазначав, що складений стосовно нього протокол оформлений із чисельними порушеннями та не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Зокрема, після складення протоколу 21 травня 2018 року, до нього вносилися зміни та здійснювались дописи, про що свідчить різний колір записів. Крім того, вручений йому екземпляр протоколу не містить відомостей про встановлення особи.

Крім того, апелянт посилався на те, що інспектор поліції ОСОБА_7 спершу власноруч написала пояснення від його імені, а потім здійснювала оформлення протоколу, не надавши таким чином йому можливості підготувати та подати свої власні заперечення і пояснення до протоколу. У протоколі вказано про роз'яснення прав, у той час як в дійсності йому права не роз'яснювались.

При цьому, йому було відмовлено у залученні адвоката та у знятті фотокопій матеріалів для ознайомлення із ними.

На переконання апелянта, працівники поліції, які оформлювали матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, мали особисту зацікавленість у притягненні його до адміністративної відповідальності, та, здійснюючи психологічний тиск на ОСОБА_3, примусили її написати пояснення проти нього.

Крім того, зазначав, що суддя місцевого суду при винесенні постанови невірно застосував положення ст. 173-2 КУпАП, та Закону України &q? с;Про запобігання та протидію домашньому насильству&q?нн;. Посилаючись у постанові на вказаний Закон, суддя місцевого суду не конкретизував статтю цього закону, та не взяв до уваги, що диспозиція ст. 173-2 КУпАП не містить посилань на зазначений Закон.

Зазначав, що п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України &q?, ;Про запобігання та протидію домашньому насильству&q?нн; містить обов'язкову ознаку домашнього насильства - наявність у відносинах між потерпілим та правопорушником відносин подружжя, родинних відносин, або спільного проживання однією сім'єю. У той же час, він не проживає однією сім'єю із ОСОБА_3, та судом не встановлювався факт їх спільного проживання.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров'ю потерпілої, як це передбачено ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, оскаржувана постанова не містить обгрунтування наявності умислу чи необережності в його діях. Разом з тим, диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність лише за умисні дії.

Також зазначав, що суддя місцевого суду безпідставно послався на рапорт офіцера поліції як на доказ у справі, оскільки він не надавався йому для ознайомлення, та відсутній у описі матеріалів справи, яка була направлена до місцевого суду.

Крім того, на постанову судді місцевого суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_3, в якій вона зазначала, що з квітня 2018 року проживає разом з донькою та її чоловіком ОСОБА_2, та 08 травня 2018 року ОСОБА_2 вчинив із нею сварку, в результаті якої вона звернулась до органів поліції.

Зазначала, що суддя місцевого суду неповно дослідив обставини справи, відмовив у задоволенні її клопотання про долучення доказів та пояснень.

У доповненнях до апеляційної скарги від 19 листопада 2018 року, ОСОБА_3 просила постанову судді місцевого суду скасувати, визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який просив задовольнити його апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги з доповненнями ОСОБА_3, пояснення ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_4, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційних скарг документи, дослідивши доводи апеляційних скарг, приходжу до висновку про те, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 278 КУпАП, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що працівником поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказаних вимог не дотримано.

Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

Як убачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення від 21 травня 2018 року, складеного стосовно ОСОБА_2, останній 08 травня 2018 року близько о 07 год. 30 хв., за адресою: АДРЕСА_1, нецензурно висловлювався у бік своєї тещі, чим вчинив домашнє насильство в сім'ї.

Разом з тим, як убачається зі змісту вказаного протоколу, при викладенні суті вчиненого адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у них вказано лише про вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства, яке полягало у нецензурному висловлюванні, однак такі дії не відповідають диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки не містять даних про вчинення ОСОБА_2 дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, які могли б завдати чи завдали шкоду фізичному або психічному здоров'ю потерпілої.

У відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення вказано, що шкоду потерпілій не заподіяно, однак такі дані не узгоджується із диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка передбачає завдання або можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров'ю потерпілої особи.

З наведеного убачається, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді місцевого суду фактичні обставини вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення не відповідають кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями самостійно змінювати як фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Однак суддя місцевого суду, у порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, при підготовці справи до розгляду на вказані обставини уваги не звернув, та не дослідив обставини, що підлягають з'ясуванню.

З наведеного убачається, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення невірно застосував норми процесуального закону та виніс постанову, яка не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

Без додаткової перевірки викладених обставин та належного оформлення протоколів про адміністративне правопорушення неможливо здійснити повний та всебічний розгляд справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягають поверненню до Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві для дооформлення та належного виконання вимог ст. 256 КУпАП, після усунення яких справа про адміністративне правопорушення, за наявності для цього законних підстав, підлягає подальшому направленню до місцевого суду для її розгляду по суті з урахуванням положень ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 256, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та апеляційну скаргу ОСОБА_3 з доповненнями задовольнити частково.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 травня 2018 відносно ОСОБА_2 скасувати та прийняти нову постанову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повернути до Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві для дооформлення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Мельник В.В.