БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1732/18 Провадження № 3/497/918/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2018 року, суддя Болградського районного суду Одеської області, ОСОБА_1, розглянувши адміністративні матеріали відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої головним бухгалтером ТОВ "Агрофірма Дмитрівка", одруженої, не інваліда, має на утриманні одну неповнолітню дитину, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, орган, що видав НОМЕР_1 від 22.05.2018 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.155-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (Довідки) про результати фактичної перевірки господарської одиниці ТОВ "Агрофірма Дмитрівка", що розташована за адресою: вул. Сільськогосподарська, 35, с.Дмитрівка, Болградський район, Одеська область, суб'єкта господарювання ТОВ "Агрофірма Дмитрівка", складеного співробітниками Головного управління ДФС в Одеській області, було виявлено факт порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування, а саме залишок готівки в касі підприємства згідно касової книги становив 27 340.00 гривен, а при проведенні перерахунку готівкових коштів встановлено, що фактичні залишки готівкових коштів в касі підприємства становить 29 342.00 гривен, тобто було порушено п.9 ст.3 Закону України від 06.07.1995р. "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" зі змінами та доповненнями.

За цим фактом головним державним ревізор-інспектором ОСОБА_4 відносно головного бухгалтера ТОВ "Агрофірма Дмитрівка" ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.155-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що протокол про адміністративне правопорушення складено 20.09.2018 року за наслідками перевірки проведеної 19.09.2018 року, тоді як останній платіж готівкою до каси підприємства був внесений 30.06.2018 року, а тому сплив строк притягнення її до адміністративної відповідальності, тому просила закрити провадження по справі.

Разом з цим, не заперечувала факту допущеного правопорушення, а саме отримання готівки через касу підприємства без застосування РРО на загальну суму 7369.93 гривен.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.155-1 ч. 1 КУпАП.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_3 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: 1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; 2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Положеннями ч. 1, п. 6 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються:

1) при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва (крім технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту) підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, крім підприємств торгівлі та громадського харчування, у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних уповноваженою особою відповідного субєкта господарювання;

2) при виконанні банківських операцій, крім: зокрема, при продажу товарів (крім технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту) (наданні послуг) фізичними особами - підприємцями, які відносяться відповідно до Податкового кодексу України до груп платників єдиного податку, що не застосовують реєстратори розрахункових операцій.

ОСОБА_3 ч. 1 ст. 155-1 КУпАП встановлено відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

За змістом ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, суб'єктом даного правопорушення можуть бути особи, які відповідно до своїх функціональних обов'язків здійснюють розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Стаття 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» поширюється на осіб, які здійснюють визначені види господарської діяльності, а саме: суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працює головним бухгалтером ТОВ «Агрофірма Дмитрівка» з 22.06.2015 року згідно до розпорядження №66 від 20.06.2015 року, тобто є посадовою особою. до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Вина ОСОБА_2В повністю підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 145/11/15-32-14-06 серії АА №556169 від 20.09.2018 року,

- актом (довідкою) про результати фактичної перевірки № 948/15/11/РРО/35154156 від 20.09.2018 року,

- довідкою про надходження коштів від ФОП до каси підприємства готівкою за надання послуг харчування без РРО за період з 01.01.2016 року по 20.09.2018 року,

- прибутковими касовими ордерами ТОВ «Агрофірма Дмитрівка» про отримання готівки від ФОП за період з 01.01.2017 року по 30.06.2018 року,

- витягом з наказу (розпорядження) від 20.06.2015 року №66 про прийняття на роботу головним бухгалтером,

- копією паспорта громадянки України ОСОБА_2,

- поясненнями ОСОБА_2 наданими в суді.

Суд не приймає до уваги твердження особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення щодо спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності, так як останній платіж готівкою до каси підприємства був здійснений 30.06.2018 року, а протокол складено 20.09.2018 року за наслідками перевірки проведеної 19.09.2018 року з огляду на наступне.

ОСОБА_3 ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

КпАП не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Проте Міністерство юстиції України листом від 02.08.2013 року №6802-0-4-13/11 розяснило, що в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Визначення поняття «триваюче правопорушення» знайшло відображення й у листі Міністерства доходів і зборів України від 13.05.2013 № 1101/Н/99-99-15-04-01-14. Так, зокрема, Міндоходів України було зазначено, що триваючі правопорушення припиняються, якщо факт цих правопорушень виявлено компетентним органом при проведенні перевірок (наприклад, у разі виявлення таких проступків: відсутності обліку доходів і витрат, для яких встановлена обовязкова форма обліку (обліку результатів підприємницької діяльності відповідно до вимог чинного законодавства), бухгалтерського обліку обєктів оподаткування, ведення його з порушенням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, інших правопорушень, повязаних з нарахуванням податків, і встановити які можна лише в ході документальної перевірки на підставі первинних документів).

Таким чином, суд дійшов до висновку, що правопорушення допущене ОСОБА_2 є триваючим, та строк притягнення до адміністративної відповідальності починає рахуватися з дати виявлення цього правопорушення, то з дати складення ОСОБА_3 (довідки) перевірки 19.09.2018 року, та сплине 19.12.2018 року.

Відповідно до ст. 22 КУпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

По суті правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння, виходячи із засад гуманності, хоча це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності залишається правопорушенням. У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. В кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

На підставі наведеного та враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, матеріальне становище, вчинила правопорушення вперше, у вчиненому розкаялася, суд дійшов висновку про можливість звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст.9-11, 22, 33, 155-1, 283-285, 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винною в вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідно до ст. 22 Кодекси України про адміністративні правопорушення звільнити її від адміністративної відповідальності, оголосивши їй усне зауваження.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя: С.В.Кодінцева