Провадження №3-в/748/2/18
Єдиний унікальний № 748/3155/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді : Меженнікової С.П.

при секретарі: Медвідь А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

10 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить розстрочити на півроку сплату штрафу, накладеного на нього як адміністративне стягнення в розмірі 10 200 грн, оскільки він отримує мінімальну заробітну плату і не має змоги одразу сплатити вказану суму штрафу. Просив розгляд даної заяви здійснювати у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи № 748/3155/17 (провадження № 3/748/12/18), суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про відстрочення сплати штрафу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 298 КУпАП, постанова про накладання адміністративного стягнення є обов'язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно зі ст. 307 даного кодексу, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 12 даного Закону передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Нормами частини 2 статті 12 Закону встановлено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Частиною 1 статті 33 даного Закону передбачене право особи за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Зі змісту вказаної норми слідує, що підставою вирішення судом питання про відстрочку або розстрочку виконання є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Разом з тим, питання відстрочки виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу врегульовано частиною другою статті 301 КУпАП, відповідно до якої відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно статті 304 КУпАП, питання, зв'язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Як встановлено в судовому засіданні, у ОСОБА_1 складне фінансове становище, заробітня платня є єдиним джерелом його доходу, в звязку з чим останній просить розстрочити йому сплату штрафу, тобто фактично просить відстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити та відстрочити виконання постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн на строк шість місяців в звязку з важким матеріальним становищем ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 301, 304, 307 КпАП України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2018 року про накладенняадміністративного стягнення у виді штрафу за ч. 1 ст. 130 КУпАП - задовольнити.

Відстрочити сплату штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн, визначеного постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП строком на шість місяців з дня звернення до суду, тобто до 23 липня 2018 року, встановивши щомісячну суму виплати штрафу у розмірі 1700 грн (одна тисяча сімсот) грн.

Постанова суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.П. Меженнікова