Номер провадження: 33/785/626/18
Номер справи місцевого суду: 520/1603/18
Головуючий у першій інстанції Чаплицький В. В.
Доповідач Грідіна Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

18.12.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Грідіна Н.В., з участю прокурора Войтова Р.Г., ОСОБА_3 та його захисника Грицюка О.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 23.02.2018 року, відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Одеса, працюючого в УПП в Одеській області, проживаючого у АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою ОСОБА_3 визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме в тому, що він, перебуваючи на службі в Національній поліції України на посаді поліцейського роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції, відповідно до Наказу начальника Національної поліції України № 116 о/с від 07.11.2015 року, маючи спеціальне звання лейтенанта поліції, несвоєчасно подав електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим порушив вимоги пункту ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

На ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, так як суд першої інстанції не взяв до уваги роз'яснення ВСС України від 22.05.2017 року №223-934/о/4-17 щодо порушення особою, без поважних причин, своєчасного подання декларації. Зокрема, поважними причинами несвоєчасного подання деклараціє є технічний збій офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки тому, що ОСОБА_3, з 11.03.2017 року до 31.03.2017 року, після оформлення електронної декларації натискав кнопку «Подати документ», але неодноразово відкривалась «технічна підтримка». Зазначена обставина свідчить про відсутність умислу у ОСОБА_3 на несвоєчасне подання зазначеної декларації.

Суд першої інстанції також не взяв до уваги рішення НАЗК від 08.06.2017 року в якому встановлено, що реєстр періодично неналежно функціонував.

В діях ОСОБА_3 при оформленні та надісланні електронної декларації відсутній умисел на вчинення правопорушення, так як при зазначених обставинах мала місце необережність, а також відсутня об'єктивна сторона правопорушення, так як він вчинив всі дії, які вважав необхідними.

ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності без врахування вимог ч. 3 ст. 38 КУпАП, так як про несвоєчасне та неумисне подання електронної декларації ОСОБА_3 було відомо начальнику відділу кадрів УПП м. Одеса підполковнику ОСОБА_5 07.11.2017 року, він про це повідомив ОСОБА_3, однак протокол про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією був складений 08.02.2018 року, незважаючи на приписи п. 7 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_3 та його захисника Грицюка О.О., які підтримали та уточнили доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з'ясуванню, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення та винність особи в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, тощо.

Відповідно до пункту 5 розділу 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 959/29089, про порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_3 будучи поліцейським повинен був подати електронну декларацію у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб», № 1975-VIII від 23.03.2017 року, Розділ XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» доповнено пунктом 5-1, відповідно до якого продовжено до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше.

З протоколу про адміністративне правопорушення №1/2018 року від 08.02.2018 року вбачається, що ОСОБА_3, перебуваючи на службі в Національній поліції України на посаді поліцейського роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції, відповідно до Наказу начальника Національної поліції України № 116 о/с від 07.11.2015 року, маючи спеціальне звання лейтенанта поліції, несвоєчасно, 09.11.2017 року, подав електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим порушив вимоги пункту ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

В постанові суду першої інстанції також встановлено, що ОСОБА_3 несвоєчасно, 09.11.2017 року, подав електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим порушив вимоги пункту ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», яку був зобов'язаний подати до 01.05.2017 року.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, з таких підстав.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, кваліфікуючою ознакою об'єктивної сторони правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є несвоєчасне подання декларації без поважних причин.

Суд першої інстанції належним чином не дослідив та не перевірив послідовні пояснення ОСОБА_3 та його захисника про наявність поважних причин, якими вони обґрунтовували несвоєчасне подання декларації, а саме через неналежне функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з тим, зазначені обставини об'єктивно підтверджуються наданими до протоколу про адміністративне правопорушення доказами, а саме листом заступника керівника адміністративного департаменту національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_6 від 23.11.2017 року та наданого до нього додатку з Реєстру про те, що ОСОБА_3 зареєструвався в ІТС реєстру 15.02.2017 року, о 21:13. Намагався подати декларацію, шляхом натиснення на кнопку «Подати документ» 16.03.2017 року, 13:52 год., 31.03.2017 року, о 15:00 год., 15:01 год., 15:05 год., 15:07 год., 15:26 год., 15:29 год., 21:51 год., однак подав документ 09.11.2017 року. (а.с. 22-27).

Тобто, з зазначених доказів вбачається, що ОСОБА_3 неодноразово намагався подати декларацію до встановленого законом терміну, до 01.05.2018 року, про, що уповноваженому підрозділу з питань запобігання та виявлення корупції органу, в якому працює суб'єкт декларування, було відомо щонайменше 21.11.2017 року (а.с. 22).

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що він до закінчення встановленого законом терміну подання електродних декларацій, тобто до 01.05.2017 року, скориставшись електронним ключем, зареєструвався та увійшов у систему НАЗК для подачі декларації за 2016 рік, заповнив декларацію у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та натиснув кнопку «подати документ», знаходять підтвердження матеріалами наданими до протоколу.

Також не спростовані доводи останнього про перебої у роботі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, через що ОСОБА_3 був позбавлений можливості своєчасно завантажити декларацію, що підтверджується матеріалами справи

При цьому, апеляційний суд враховує інформацію в листі в.о. керівника Департаменту фінансового контролю та моніторингу способу життя НАЗК ОСОБА_7 від 26.01.2018 року, в якому прямо зазначено, що суди, при розгляді адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 176-6 КУпАП, розглядають обставини, які спричинили неможливість особи вчасно подати електроні документи до Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, враховують об'єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення та суб'єктивну сторону, яка характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Однак, доказів того, що ОСОБА_3 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання, якими характеризується непрямий умисел на вчинення правопорушення, в матеріалах справи не міститься, такі обставини не встановлені в протоколі та в оскаржуваній постанові суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені обставини свідчать про поважність причин не своєчасного (із запізненням) подання ОСОБА_3 декларації за 2016 рік та відсутність у діях ОСОБА_3 суб'єктивної та об'єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що тягне наслідки передбачені п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 38 ч. 3 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

При розгляді апеляційної скарги встановлено, що 07.11.2017 року начальник відділу кадрів УПП м. Одеса підполковник ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_3 з питань несвоєчасного подання декларації, що під сумнів учасниками апеляційного провадження не ставилося.

Після цього, ОСОБА_3 почав здійснювати дії для подання декларації, зокрема, 08.11.2017 року отримав, згідно довідки ПАТ КБ «Приватбанк» від 29.01.2018 року, сертифікат електронного цифрового підпису, та подав декларацію 09.11.2011 року (а.п.21).

З наданого до протоколу листа заступника керівника адміністративного департаменту Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_6 від 23.11.2017 року, як зазначалось, фактично вбачаються аналогічні відомості.

Таким чином, обставини, які інкримінуються ОСОБА_3, як правопорушення, фактично були виявлені компетентними органами 07.11.2017 року, після чого положення ст. 38 ч. 3 КУпАП передбачали строк накладення адміністративного стягнення протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 був складений 08.02.2018 року, тобто після спливу строків, передбачених ст. 38 ч. 3 КУпАП, що, в свою чергу, має наслідки, згідно положень ст.247 ч.1 п.7 КУпАП.

Так, згідно ст.247 ч.1 п.7 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Доводи сторони захисту про те, що строком виявлення є дата вчинення інкримінованого діяння, а також доводи прокурора про те, що строком виявлення є дата складання протоколу, не можуть бути прийняті до уваги, так як встановлена зазначена дата виявлення правопорушення компетентними посадовими особами правоохоронних органів.

Доводи апеляційної скарги про те, що перевірка та складання протоколу проведені не уповноваженою особою є неспроможними.

При таких обставинах, згідно ст. 294 ч. 8 п.2 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду підлягає скасуванню, з закриттям провадження у справі, на підставі положень п.п.1,7 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та закінченням строків накладення адміністративного стягнення., передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 23.02.2018 року, якою ОСОБА_3 був визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., - скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_3 закрити, на підставі п.п.1, 7 ч. 1 ст.247 КУпАП, в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та закінченням строків накладення адміністративного стягнення., передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області (підпис) Н.В. Грідіна

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду

Одеської області Н.В. Грідіна