26.09.2018
Справа № 494/1110/18
Провадження № 3/494/271/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2018 року м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, за частиною другою статті 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

До Березівського районного суду Одеської області від Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, 13.11.1994 р.н, за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 123 КУпАП.

Згідно протоколу серії АП2 №429913 від 10.08.2018 року про адміністративне правопорушення від 10.08.2018 року вбачається, що 10.08.2018 року о 14:28 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул.. Нова в смт. Раухівка Березівського району Одеської області, виїхав на залізничний переїзд при увімкненому забороненому (червоному) сигналі світлофора, чим порушив п. 20.5 Правил дорожнього руху.

Статтею 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями80, 81, 121-126, 127-1 -129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Водночас, будь-яких клопотань від ОСОБА_1 до суд не надходило та місце вчинення адміністартивного правопорушення віднесено до юрисдикції Березівського районного суду Одеської області.

В судові засідання 13.09.2018 року та 26.09.2018 року порушник не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином у телефонному режимі, про що свідчать телефонограми та витяги з журналу телефонограм.

Суд вважає зазначити, що обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії» (1989), сторона зобовязана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

З огляду на вищевикладене, ігнорування порушником виклики до суду, суд доходить висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №429913 від 10.08.2018 року.

За таких обставин, суд доходить висновку про те, що у справі зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною другою статті 123 КУпАП.

Разом з цим, враховуючи встановлені судом обставини, при накладенні на ОСОБА_1 стягнення, суд згідно з вимогами статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка до адміністративної відповідальності притягається вперше.

Відповідно до статей 34, 280 КУпАП обставин, які помякшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.

Враховуючи характер правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, суд вважає застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення за частиною другою статті 123 КУпАП у виді накладення штрафу в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без оплатного вилученням транспортного засобу у його власника.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Керуючись статтями 40-1, частиною першою, частиною другою статті 123, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 123 КУпАП, та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. без оплатного вилучення транспортного засобу у його власника .

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Державної судової адміністрації України (Отримувач коштів УК у Берез.р-ні/Берез.р-н/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37983953, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача 5134, Код класифікації доходів бюджету 22030101 ) судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят два ) грн. 40 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя І.А. Римар