АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №635/4548/18 Суддя 1-ї інстанції: Пілюгіна О.М.
Провадження № 33/790/850/18
Категорія: ч. 1 ст. 130. Ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрика В.П., потерпілого по справі щодо вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.. 124 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП - ОСОБА_2, його представника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 18.07.2018 року у відношенні ОСОБА_4,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Харківського районного суду Харківської області від 18.07.2018 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_4 17.06.2018 року о 05:30 год. на 12 км + 700 м. під'їзної дороги до аеропорту зі сторони міста Ростов керував автомобілем Volkswagen Golf, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння, не вибрав безпечних швидкості руху та інтервалу, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen Transporter, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 в результаті чого вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_2 - травму та був доставлений до ХМКЛШНМД. Після дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) ОСОБА_4 в присутності двох свідків відмовився від проходження обстеження на стан сп'яніння, відповідно до встановленого порядку. Такими діями суддя вважав, що ОСОБА_4 порушив вимоги п. 2.5, п. 12.1 та п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з цим рішенням, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову від 18.07.2018 року в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження по справі в цій частині закрити на підставі вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що йому повідомили, що 18.07.2018 року повний текс виготовлено не буде, та після виготовлення буде йому направлена поштою. Чекаючи копію постанови всю наступну неділю та так її не отримавши звернувся особисто до суду 27.07.2018 року та в той же день отримав копію, при цьому посилається на ст. 289 КУпАП. ( подав 03.08.2018 року).

В апеляційній скарзі вказує, що не згоден з тим, що визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому що на справді не відмовлявся від проходження огляду, а на пропозицію пройти такий огляд повідомив, що буде його проходити в присутності його адвоката, про що не було зазначено в оскаржуваній постанові.

Вказує, що інспектор поліції швидко зафіксував факт, ніби то, його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння.

Посилається на те, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення не зрозуміло, в чому саме його звинувачують, у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, чи відмові від проходження огляду.

Зазначає, що суддею суду першої інстанції не було надано оцінку поясненням потерпілого та свідка щодо вживання ним спиртних напоїв після ДТП, та не зрозуміло чому в такому випадку не було складено протокол за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду, у зв'язку з чим, на його думку, протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повідомлені причини такого про пропуску апеляційний суд вважає поважними, та відмовити в задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

В судове засідання апеляційного суду на 04.09.2018 року ОСОБА_4 не прибув, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином як направлення за його адресою судової повістки, так і виклику за допомогою СМС повідомлення на вказаний ним власноручно телефонний номер. За таких обставин вважаю за можливе розглядати справу за його відсутністю.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Згідно змісту апеляційної скарги ОСОБА_4 не згоден з постановою від 18.07.2018 року лише в частині визнання його винним за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим, апеляційний суд не перевіряє вказану постанову в частині визнання особи винною за ст. 124 КУпАП.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційних вимог апеляційний суд виходить з того, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 099354 від 17.06.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, та на вимогу працівника патрульної поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків. При цьому в письмових поясненнях він вказав, що алкогольних напоїв не вживав.

В суді суду першої інстанції надаючи суду пояснення ОСОБА_4 зазначав, що має право відмовитись від проходження такого огляду чим він і скористався.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій зобов'язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи з наведеного, суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров'я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов'язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичнийо гляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або підвпливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Частиною 2 та 3 статті 266 КУпАпП встановлено порядок проведення огляду водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, який проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Таким чином посилання апелянта, що він виявив бажання пройти такий огляд, але тільки в присутності адвоката апеляційний суд оцінює критично, оскільки такі доводи насамперед суперечать первинним поясненням ОСОБА_4, як викладені ним письмово (а.с. 2 вказано лише що спиртні напої не вживав), так і в суді першої інстанції (а.с. 36 він взагалі відмовився пройти огляд), а крім того законодавець визначив процедуру такого огляду та час його проведення від моменту зупинки водія працівниками поліції, і посилання, що ОСОБА_4 ніби то погоджувався пройти огляд, але тільки в присутності адвоката не узгоджується з приписами ст. 266 КПК України.

Посилання апелянта, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БР№099354 від 17.06.2018 року ніби то не зрозуміло, в чому саме його звинувачують, є безпідставні, оскільки з його змістом після складання протоколу ОСОБА_4 був ознайомлений, і у протоколі зазначені обставини правопорушення, та відповідальність за їх вчинення. Під час дослідження матеріалів справи не встановлено невідповідностей такого протоколу вимогам ст. 256 КУпАП.

Твердження ОСОБА_4, що відносно нього не складався протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки воно не спростовує правильність рішення про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, що підтверджується також, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7

Апелянтом не спростовано об'єктивність цих доказів, їм, на думку апеляційного суду, суддею суду першої інстанції надано повну та належну оцінку, і прийнято законне та обґрунтоване рішення.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Апеляційний суд вважає, що істотних порушень місцевим судом норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим, та підстав для скасування такої постанови за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопопрушення,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 18.07.2018 року щодо ОСОБА_4 задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вказану вище постанову без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик