Справа № 461/3309/18 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/783/1001/18 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

Головуючого судді - Галина В. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 02 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 02 серпня 2018 року ОСОБА_1, визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Згідно постанови суду, 05 травня 2018 року приблизно о 01год. 40 хв. ОСОБА_1 на вулиці Чайковського, 5 у м. Львові керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ 240 D, д.н.з. НОМЕР_1 та відмовся від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку.

27 серпня 2018 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 02 серпня 2018 року.

У клопотанні просить поновити строк на апеляційне оскарження вищевказаного рішення суду від дати його ознайомлення з цим рішенням, тобто від 23.08.2018 року.

Зазначає, що справу розглянуто у його відсутність. Копію оскаржуваної постанови станом на 27 серпня 2018 року він не отримав. Вважає, що мало місце неповне з'ясування обставин, що мають істотне значення для справи.

Вивчивши доводи про поновлення строку на апеляційне оскарження вважаю, що необхідно відмовити у поновлення строку на апеляційне оскарження і повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Виходячи зі змісту ч.2 ст.294 КУпАП апеляційна скарга, подана після закінчення строку на апеляційне оскарження постанови, подається одночасно з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження такої постанови.

Таким чином, законодавець пов'язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не вручення порушнику копії цієї постанови.

Оскаржувана постанова винесена суддею Галицького районного суду м. Львова 02 серпня 2018 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав 27 серпня 2018 року. Тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Як вбачається із матеріалів справи, суддя першої інстанції вчинив всі необхідні дії щодо виклику ОСОБА_1 в судове засідання для розгляду цієї справи по суті. Зокрема, судові повістки тричі направлялись на адресу: с. Старе село, вул. Возз'єднання,123, Пустомитівського району Львівської області (а.с. 10,13,16). Із рекомендованих повідомлень №542 (а.с.9), №296 (а.с.12), №324 (а.с.15) вбачається, що судові повістки повертались до суду першої інстанції «за закінченням терміну зберігання».

Крім того із клопотання про відкладення від 12 липня 2018 року (а.с.17) слідує, що ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього. Таке підтверджується розпискою про повідомлення про час і місце судового засідання о 14:00 год. 18 липня 2018 року (а.с.18).

Як вбачається із оскаржуваного рішення, у судове засідання 18.07.2018 року ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлений, не прибув, а його захисник - адвокат Шуст С.І., надав клопотання про відкладення судового засідання для ознайомлення з матеріалами справи.

Надалі двічі оголошувались перерви у судовому засіданні за клопотанням захисника (25.07.2018 року до 30.07.2018 року, 30.07.2018 року, до 02.08.2018 року).

Із розписки захисника Шуст С.І. вбачається, що він був обізнаний про розгляд справи 02.08.2018 року (а.с.29). Крім того, із клопотання про відкладення розгляду справи від 01.02.2018 року, яке ОСОБА_1 особисто подав через канцелярію суду, слідує, що він був належним чином повідомлений про судове засідання 02.08.2018 року.

Відтак ОСОБА_1 не з'являвся у судові засідання у силі суб'єктивної поведінки та власного волевиявлення.

Також варто зазначити, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості своєчасно ознайомитись з відповідним судовим рішеннями суду першої інстанції в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

У силу приписів ст.2,4 ЗУ «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу та офіційному веб-порталі судової влади України.

Відтак, доводи апелянта у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження про незаконний розгляд цієї справи у його відсутності та не отримання ним копії оскаржуваної постанови є безпідставні.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як вказав Європейський суд у справі «Пономарьов проти України», принцип правової визначеності порушується і у разі відсутності поваги до процесуальних строків (заява № 3236/03,3 квітня 2008, п. 40-41). Так, суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ( рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України», заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.

Таким чином, ті мотиви, що наводить апелянт у частині поновлення строку на апеляційне оскарження є безпідставними і голослівними, і не є поважною причиною пропуску цього строку.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 02 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - відмовити.

Апеляційну скаргу - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області В.П.Галин