Справа № 159/4477/18 Провадження №33/802/217/18 Головуючий у 1 інстанції:Восковська О. А.
Категорія:ст.ст.126 ч.3, ч.4 ст.121 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду - Денісов В.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 жовтня 2018 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1, не працюючого, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121, ч. 3 ст.126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 23 серпня 2018 року о 02 год. 47 хв. у м. Ковелі, на вул. Володимирська, 133, керував транспортним засобом «Опель», номерний знак «НОМЕР_1», який переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, чим порушив п.п.31.3а Правил дорожнього руху України.

Крім цього, 19 жовтня 2018 року о 01 год. 56 хв. у м. Ковелі, на вул. Володимирська, 66, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Опель», номерний знак «НОМЕР_1», будучи особою, яка тимчасово обмежена у праві керування транспортним засобом, чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух».

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржує її з мотивів невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Вважає рішення місцевого суду передчасним та необ'єктивним. Посилається на те, що встановлені в його автомобілі додаткові освітлювані лампи не заборонені законом. Також зазначає, що йому не було відомо про тимчасове його відсторонення від керування транспортними засобами. Вказує, що адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами позбавить його усіх засобів для існування, оскільки доставка товарів автомобілем є єдиним джерелом його доходу. З наведених мотивів просить рішення суду змінити, застосувавши до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1, який апеляційну скаргу підтримав з викладених в ній підстав та просив скасувати постанову судді, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст.279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Даних вимог закону суддею в повному обсязі не було виконано.

У відповідності до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України N 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу зазначається, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №136240 від 01.09.2018, ОСОБА_1 23 серпня 2018 року о 02 год. 47 хв. у м. Ковелі, на вул. Володимирська, 133, керував транспортним засобом «Опель» номерний знак «НОМЕР_1», який переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, чим порушив п.п. 31.3а Правил дорожнього руху України (а.с.1).

Разом з тим, п.31.4.3 (а) Правил дорожнього руху передбачено заборону експлуатацію автомобіля з порушенням таких ознак: «кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу».

У порушення вищевказаних вимог законодавства в протоколі про адміністративне правопорушення серія БД №136240 від 01.09.2018, не конкретизована суть адміністративного правопорушення за ч.4 ст.121 КУпАП, а саме фабула правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Крім того, за змістом ч.4 ст.121 КУпАП передбачається відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Однак, у протоколі не зазначено, що особа вчинила правопорушення повторно протягом року, тобто фабула правопорушення містить ознаки зовсім іншого складу адміністративного правопорушення.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст.213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Суд першої інстанції під час розгляду справи не звернув уваги на зазначені порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та безпідставно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Таким чином, постанову судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не можна вважати законною та обґрунтованою, тому це судове рішення підлягає скасуванню у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, а справа в цій частині на підставі п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 і ч.2 ст.284 КУпАП - закриттю.

Разом з тим, висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від серія БД №069341 від 09 жовтня 2018 року, ОСОБА_1 в зазначений в протоколі час керував автомобілем марки «Опель-Аскона», будучи особою яка тимчасово обмежена у праві керування транспортними засобами, з яким останній погодився та підписав його.

Як вбачається з копії постанови старшого державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Гусак О.М., ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено тимчасове обмеження у праві користування транспортними засобами.

Проаналізувавши зібрані докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, а саме - керував автомобілем транспортним засобом, будучи особою яка тимчасово обмежена у праві керування транспортними засобами, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Враховуючи дані вимоги закону, а також обставини вчинення адміністративного правопорушення в їх сукупності, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці, яке за розміром та видом є мінімальним стягненням, передбаченим ч.3 ст.126 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов