П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2018 Справа №607/11709/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Братасюк В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Управління держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою вул. ОСОБА_2Дорошенка, 9а/6, м. Тернопіль, директора Тернопільського обласного комунального навчально курсового центру, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за ч.3 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Управлінням держпраці у Тернопільській області18 червня 2018 року при проведенні інспекційного відвідування тернопільського обласного комунального навчально-курсового центру, було виявлено, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді директора, за місцем здійснення діяльності, у період з січня по травень 2018 року, вчинив адміністративне правопорушення, за ознаками ч. 3 ст. 41 КУпАП, а саме:

Частиною 3 статті 24 КЗпП України визначено: «Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

Директор ТОК НКЦ ОСОБА_1 02.01.2018 року уклав Договори про виконання

робіт із громадянами:

ОСОБА_3 на виконання робіт: «обов'язків двірника (прибирання території навчального закладу площею 0,1425 га від сміття, снігу та осіннього листя). Термін дії договору до 28 грудня 2018 року:

ОСОБА_4 на виконання робіт: «обов'язків сторожа (охорона приміщень на території навчального закладу)». Термін дії договору до грудня 2018 року.

Трудові договори (оформлені наказом) із ОСОБА_3 і ОСОБА_5 не укладалися і повідомлення Тернопільської ОДПІ не проводилось.

У вказаних договорах підряду наявні ознаки трудових відносин, а саме:

- як вбачається зі змісту цих договорів (пункт 1) їх предметом є трудова функція, що передбачає виконання робіт за професіями «двірник» та «сторож», що передбачені Класифікатором професій ДК 003:2010, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 №327. Крім того фактично виконувані роботи за згаданими професіями визначені Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників, випуск 1 розділ 2 «Професії робітників, які є загальними для всіх видів економічної діяльності»;

- пунктом 3 вищевказаних договорів встановлено, що приймання-здавання робіт оформляється актом, який підписується Сторонами, із зазначенням обсягу виконаних робіт;

- пунктом 2 вищевказаних договорів встановлено, що за виконані роботи Замовник зобов'язується оплатити винагороду щомісяця в сумі: ОСОБА_3 - 1000 грн. 00 коп., а ОСОБА_6 - 3000 грн. 00 коп.;

- в актах прийому - передачі виконаних робіт, які щомісячно підписувались сторонами, у пункті 1 зазначено, що Виконавець передав, а Замовник прийняв повний обсяг робіт щодо обов'язків двірника (сторожа), а у пункті 2 - даним актом стверджується, що ОСОБА_3 (ОСОБА_4П.) виконала (виконав) всі умови, передбачені договором від «02» січня 2018 року і це є підставою для виплати їй (йому) винагороди за місяць 1000 грн. 00 коп. (3000 грн. 00 коп.).

Отже, як у договорах так і у актах прийому - передачі виконаних робіт не зазначено кількісні і якісні показники (об'єм роботи, строки (етапи) виконання і т.п.) після досягнення (виконання) яких договір вважається виконаним і дія його припиняється, що нівелює вимоги глави 61 Цивільного кодексу України щодо укладення договору підряду, а саме статей: 837 «Договір підряду», 843 «Ціна роботи», 846 «Строки виконання роботи», 849 «Права замовника під час виконання роботи», 854 «Порядок оплати роботи», 855 «Розрахунки між сторонами у разі випадкового знищення предмету договору підряду або неможливості закінчення роботи», 857 «Якість роботи».

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився не повідомивши про причину неявки. Приймаючи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розгляд справи у його відсутності.

Провина ОСОБА_1 повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення № ТР 739/331/АВ/П/ПТ від 18 червня 2018 року; актом інспекційного відвідування Тернопільського обласного комунального навчально-курсового центру від 18 червня 2018 року; договором про виконання робіт від 02 січня 2018 року укладеного між Тернопільським обласним комунальним навчально-курсовим центром в особі директора ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_3 з другої сторони; договором про виконання робіт від 02 січня 2018 року укладеного між Тернопільським обласним комунальним навчально-курсовим центром в особі директора ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_4 з другої сторони; актом прийому-передачі виконаних робіт від 31 травня 2018 року; наказом від 01 червня 2018 року №24 про внесення змін у штатний розпис; наказом від 15 червня 2018 року №28 про прийняття на роботу та встановлення доплати; квитанцією №1,2; повідомленням про прийняття працівника на роботу.

Згідно ч. 3 ст. 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації" або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно зі статтею 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

Стаття 626 ЦК України визначає загальне поняття цивільно-правового договору. Відповідно, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Виконавець робіт, на відміну від найманого працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку. Наказ (розпорядження) про прийом на роботу не видається.

Сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами статті 208 ЦК України. Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється

Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (частина 1 статті 843 ЦК України).

Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Умовами договору від 02 січня 2018 року, укладеного між Тернопільським обласним навчально-курсовим центром в особі директора ОСОБА_1, з однієї сторони та ОСОБА_4 з другої сторони, визначено, що ОСОБА_4 здійснює обовязки сторожа (охорона приміщень та території навчального закладу), що вказує на те, що предметом цього договору є процес праці, а не її кінцевий результат.

Також, умовами договору від 02 січня 2018 року, укладеного між Тернопільським обласним навчальн6о-курсовим центром в особі директора ОСОБА_1, з однієї сторони та ОСОБА_3 з другої сторони, визначено, що ОСОБА_3 здійснює обовязки двірника (прибирання території навчального закладу площею 0,1425 га від сміття, снігу та осіннього листя), що також вказує на те, що предметом цього договору є процес праці, а не її кінцевий результат.

Крім того, в договорах підряду від 02 січня 2018 року не зазначено, який саме результат роботи повинен передати виконавець замовнику, а процес праці не передбачає будь-якого кінцевого результату.

Також, у договорі відсутні відомості щодо того, який саме конкретний результат роботи повинні передати виконавці замовникові, не визначено переліку завдань роботи, її видів, кількісних і якісних характеристик.

З огляду на вищевказане, дані договори практично являються строковими трудовими договорами (пункт 2 частини 1 статті 23 Кодексу законів про працю України), оскільки укладені на визначений термін, однак трудові відносини із ОСОБА_3 та ОСОБА_5, шляхом видання наказу та повідомлення Тернопільської ОДПІ про прийом їх на роботу проведено не було.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, тобто фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, ступінь вини, особу порушника, його майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують та помякшують відповідальність за вчинене правопорушення, та вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 41, 268, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500, 00 (вісім тисяч пятсот) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 352 грн. 40 коп.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяОСОБА_7