ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/176/18 Справа № 198/460/18 Суддя у 1-й інстанції - Гордієнко К.М. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 1700 грн., з конфіскацією зброї - рушниці "Armsan A612S" та стягнуто судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.,-

за участю

особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника Мицак Н.Т.,

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1, маючи дозвіл № НОМЕР_1, виданий 29 листопада 2017 року МНС України на зберігання вогнепальної зброї, мисливської гладкоствольної зброї, рушниці «Armsan A612S», 12 калібра, № НОМЕР_2, 02 липня 2018 року приблизно о 21.30 годин, поблизу водойми, розташованої біля с. Новогригорівка Юр'ївського району Дніпропетровської області, в порушення п. 12.11 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21 серпня 1998 року № 622, здійснював там стрільбу з вказаної вогнепальної зброї, тобто в місці, невідведеному для практичної стрільби, що не є тиром, стрільбищем, мисливсько-спортивним стендом.

В апеляційній скарзі апелянт просить оскаржену постанову скасувати, а провадження у справі закрити через відсутність події адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, вказує, що його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, свідки, які начебто бачили як з їх компанії у кількості чотирьох осіб здійснювали постріли зі зброї, та до них ніхто не підходив, фактично не могли цього бачити, оскільки в той час було темно, тим паче вони перебували на іншому березі.

Вказує, що судом було здійснено перехресний допит свідків в процесі, що є недопустимим для КУпАП, при цьому не враховано, що свідки не вказали прямо, що саме він здійснював постріли, а сказали, що чули постріли.

Зазначає, що протокол було складено після вилучення зброї та не надано йому до підпису, йому надавали підписати тільки протокол про вилучення зброї, при цьому при складанні протоколу йому не було роз'яснено права та не зроблено відмітки про відмову у його підписанні.

Також вважає, що поліцейським в порушення вимог ст. 214 КПК було допитано в якості свідка неповнолітнього ОСОБА_3, а судом даний факт не враховано та прийнято його пояснення як належний доказ, попри те, що дані пояснення є недопустимим доказом.

Одночасно зазначає, що його доводи щодо гільз, які просто випали із чохла, при цьому їх компанія просто фотографувалася з рушницею, взагалі не було взято до уваги.

На думку апелянта ст. 174 КУпАП передбачає відповідальність саме за стрільбу в населених пунктах і в невідведених місцях, з порушенням порядку стрільби, крім того вказує, що у п. 12 "Інструкції " жодного слова в назві цього розділу про місця використання зброї немає.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його адвокат апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, підтримали, просили апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду скасувати.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Аналізуючи з урахуванням доводів апеляційної скарги висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 174 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає його законним і обґрунтованим, таким, що відповідає фактичним обставинам справи, та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; протоколом вилучення вогнепальної зброї та боєприпасів, дозволом на зброю № НОМЕР_1; письмовими поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які вказали, що бачили трьох чоловіків і одну дівчину, серед яких чоловік здійснював постріли; поясненнями ОСОБА_3, який прямо вказав на ОСОБА_1 як на особу, що здійснювала постріли з рушниці.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому слід зазначити, що згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, зазначене свідчить про те, що суд повинен оцінити всі докази, наявні в матеріалах провадження у своїй сукупності та прийти до висновку про винність чи невинність особи в інкримінованому йому правопорушенні.

Даючи оцінку вищевказаним доказам апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, та доведеність вини правопорушника поза розумним сумнівом.

Доводи апеляційної скарги про те, що свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не могли бачити з такої відстані, що саме особа чоловічої статі здійснювала постріли, та вони не могли бачити, чи до їх компанії хтось підходив, оскільки вони знаходились на протилежній стороні річки та в той час доби вже було темно, то слід зазначити, що таке твердження спростовується поясненнями вказаних апелянтом свідків, які чітко зазначили, що бачили трьох чоловіків та одну дівчину, при цьому їх вони бачили як перебуваючи на протилежному боці, так і безпосередньо на місці вчинення правопорушення, коли приїхали туди з працівниками поліції, що в свою чергу спростовує доводи апелянта стосовно того, що до їх компанії підходив незнайомий чоловік, який нібито і здійснював постріли.

Що стосується доводів апелянта щодо відсутності в матеріалах провадження прямого посилання свідків на те, що саме він здійснював постріли, оскільки пояснення свідка ОСОБА_3 взагалі були відібрані в порушення вимог закону, так як він є неповнолітньою особою та його допит передбачає спеціально встановлену процедуру за участю педагога, батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, якщо вони не заінтересовані у справі, то слід зазначити, що КУпАП не передбачає спеціальної процедури відібрання пояснень у неповнолітніх осіб та заборона на їх посилання як на доказ у справі також відсутня, а тому пояснення неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в силу ст. 251 КУпАП, є допустимим доказом, на який можливо опиратися суду. З показань ОСОБА_3 випливає, що останній перебував в компанії, яка налічувала трьох чоловіків та одну дівчину, з моменту їхнього приїзду до місця правопорушення та до складання протоколу, і чітко вказав, що в їхній компанії попри нього були ОСОБА_1, ОСОБА_7 та дівчина на ім'я ОСОБА_6, при цьому він бачив, що саме ОСОБА_1 здійснював постріли з рушниці, дані пояснення узгоджуються і з поясненнями, наданими ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, та виключають сумніви щодо їх достовірності, також вказане спростовує і твердження ОСОБА_1 щодо прибуття до них незнайомого чоловіка, який начебто і вчиняв постріли з рушниці.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення було складено в порушення положень ст. 256 КУпАП, оскільки його не було ознайомлено з протоколом, не зроблено запису про відмову від підпису та не роз'яснено його права і обов'язки, передбачені ст. 268 КупАП, то слід зазначити, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 163585 від 02 липня 2018 року, який було складено у присутності понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5, вбачається , що у ньому здійснено відмітку про відмову від його підписання та надання пояснень у справі, що в свою чергу підтверджено підписами вказаних понятих, а тому робить вказані доводи неприйнятними та спростованими.

Аналізуючи доводи апелянта стосовно того, що в розділі 12 "Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів" відсутнє посилання про місце використання зброї, то слід вказати, що таке твердження грунтується на особистому трактуванні положень ОСОБА_1 та є необгрунтованим, оскільки, як вбачається з диспозиції ст. 174 КУпАП "Стрільба з вогнепальної, холодної метальної чи пневматичної зброї, пристроїв для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії в населених пунктах і в не відведених для цього місцях або з порушенням установленого порядку", законодавцем чітко встановлено вичерпну заборону здійснення стрільби з вогнепальної зброї в місці, яке не є відведеним для цього, що в свою чергу додаткового роз'яснення не потребує, а тому відповідні доводи апелянта є неспроможними.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 174 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Дніпровського

апеляційного суду С.І. Крот