№ 415/7502/18
№ 3/415/1507/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Березін А.Г., адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, не є особою з інвалідністю, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч. 1, 124, 122-4 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

14 вересня 2018 року о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_2, керував транспортним засобом ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, в м. Лисичанськ на перехресті вулиць Машинобудівельників-Донсодівська в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку з використанням алкотестеру «Драгер» на місці у присутності двох свідків. Результат огляду: 0,63% тест №523, чим порушив п.2.9 А ПДР України.

14.09.2018 року о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3, в м. Лисичанськ на перехресті вулиць Машинобудівельників-Донсодівська, рухаючись по вул.. Машинобудівельників повертаючи ліворуч на вул.. Донсодівську не вибравши безпечної швидкості та не переконався,що це буде безпечно внаслідок чого скоїв наїзд на бордюрний камінь і в подальшому зіткнувся із бетонним стовпом, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу, чим порушив п.2.3 д, 10.1, 12.1 ПДР України.

14.09.2018 року о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом ВАЗ ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, в м. Лисичанськ на перехресті вулиць Машинобудівельників-Донсодівська рухаючись по вул.. Машинобудівельників повертаючи ліворуч на вул.. Донсодівську не вибравши безпечної швидкості та не переконався,що це буде безпечно внаслідок чого скоїв наїзд на бордюрний камінь і в подальшому зіткнувся із бетонним стовпом, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу, після чого залишив місце пригоди, чим порушив п.2,10 а ПДР України.

У суді ОСОБА_2 провину у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, 130 ч. 1 КУпАП не визнав та пояснив, що 14.09.2017 під час спілкування із поліцейськими, пояснив, що він не є водієм транспортного засобу, а був в автомобілі пасажиром, оскільки попросив свого малознайомого товариша по імені ОСОБА_3, підвести його до дому, оскільки сам не мав можливості керувати автомобілем після відпочинку зі своїми друзями з якими розпивав спиртні напої. Його знайомий погодився відвести його до дому. Після чого ОСОБА_2 перебував в автомобілі в якості пасажира. Під час руху автомобіль потрапив в ДТП, однак про обставини ДТП від пояснити не мав можливості, оскільки під час руху в автомобілі, втратив свідомість і заснув на пасажирському сидінні автомобіля. До свідомості ОСОБА_2 прийшов через деякий час відчуваючи значний біль в нозі. Після чого він вийшов з автомобілю та перебуваючи шоковому стані направився за медичною допомогою. Через деякий час, він поліцейськими був доставлений до пошкодженого в наслідок ДТП автомобілю, які обманим шляхом отримали від нього свідчення про те, що начебто ОСОБА_2 керував автомобілем та виявили бажання скласти адміністративні протоколи за обставинами зазначеними вище. Після складання протоколів, до міста ДТП прибуло СОГ Лисичанського відділу поліції, і працівники поліції зясувавши всі обставини по справі порушили кримінальне провадження № 0002236, за яким ОСОБА_2 отримав статус потерпілої особи, оскільки за наслідками ДТП отримав тілесні ушкодження і перебував в автомобілі, як пасажир. За наслідками вищезазначеного, зазначає, що патрульними поліцейськими не було доведено, та належними доказами не встановлено, що він керував автомобілем, оскільки поняття «керування транспортним засобом» слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв,незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом за допомогою буксирування…

Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002236 від 14.09.2018 за ст.. 286 ч. 1 КК України до ЧЧ Лисичанського ВП надійшло повідомлення про те, що 14.09.2018 року, близько 03-30 годині на перехресті вулиць ОСОБА_4 та Машинобудівників стався наїзд на стовп автомобілем НОМЕР_3, у результаті чого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який знаходився у вказаному автомобілі, отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелом зовнішньої щиколотки правої голені, забій правового променево-зап`ястного суглоба, садна носу та лівої надбрівної дуги, ЗЧМТ-СГМ? Алкогольна інтоксикація.

Згідно з довідки №4538 наданої ЦМЛ ім.. Титова м. Лисичанська ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 в тому,що він звернувся 14.09.2018 р. о 10-15 годині діагноз злам зовнішньої щиколотки правої голені, забій правого променево-зап`ястного суглоба, садна носу та лівої надбрівної дуги, ЗЧМТ-СГМ? Алкогольна інтоксикація (0,30%). Травма побутова 14.09.2018 о 03-00 годині ДТП на вулиці ОСОБА_4 зі слів пасажиру. Проведено огляд, гіпс.

Відповідно до ст. 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов'язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.252 цього Кодексу зазначено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

Згідно з ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстроковим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а також збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_2 правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч. 1, 124, 122-4 КУпАП, не доведений, оскільки ОСОБА_2 заперечував факт керуванням ним транспортним засобом, а матеріали справи про адміністративні правопорушення, не містять достатніх доказів, про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_2.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130 ч.1, 221, 247, 284, 285, 289, 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 130 ч. 1, 124, 122-4 КУпАП, у відношенні ОСОБА_2 закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя А.Г.Березін