АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №33/791/55/18 Доповідач: Радченко С.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2018 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області Радченко С.В., за участі: захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - адвоката Головатенко К.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 18 січня 2018 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18 січня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_3 18.10.2017 року о 00 год. 40 хв. в м.Херсоні вул. 49 ХГД, 41, керуючи т/з Lancia Lybra н.з. НОМЕР_1, перебував з ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з'ясування судом обставин справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КупАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 18 жовтня 2017 року ОСОБА_3 18.10.2017 року о 00 год. 40 хв. в м.Херсоні вул. 49 ХГД, 41, керуючи т/з Lancia Lybra н.з. НОМЕР_1, перебував з ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.3).

Протокол про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складено з дотриманням вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як доказ у справі про адміністративне правопорушення.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та їх поясненнями наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, відповідно до яких ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився (а.с.5), що спростовує доводи захисника про спрощений підхід суду першої інстанції при розгляді справи.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта щодо порушення поліцейськими порядку огляду на стан сп'яніння не заслуговують на увагу, оскільки від такого огляду він відмовився, за що і притягується до адміністративної відповідальності.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_3 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння ані за допомогою алкотестеру, ані шляхом доправлення його до медичного закладу, оскільки ОСОБА_3 доказів на підтвердження своїх слів апеляційному суду не наддав, зауважень з цього приводу в протоколі не зазначав.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які були б підставою для скасування постанови. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_3 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18 січня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко