АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/3239/18 Номер провадження 33/786/946/18Головуючий у 1-й інстанції Гусач О. М. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, в його інтересах захисника - адвоката Лашко О.О., свідка ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 липня 2018 року щодо

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого в Локомативному Депо м. Кременчука, проживаючого в АДРЕСА_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені суддею суду першої інстанції обставини

Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 червня 2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 352 грн.40 коп.

Згідно з постановою судді, 24 квітня 2018 року о 16-00 год. ОСОБА_2 в м. Дніпро на вул. Святослава Хороброго керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з побожними рота, нечітка мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. ПДР України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 червня 2018 року, а провадження у справі відносно нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляції вказує, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді щодо нього, та судових повісток не отримував, чим порушено його право на захист та безпосередню участь в судових засіданнях.

Також зазначає, що судовий розгляд справи проведено поверхнево без дослідження всіх істотних обставин справи.

Поліцейським безпідставно встановлено, що він має ознаки сп'яніння, хоча був стомлений. Апелянт вказує, що не відмовлявся від проходження медогляду за допомогою « Драгеру», проте він був відсутній у поліцейських та необхідно було чекати поки «Драгер» підвезе інший екіпаж. Відсутній був і сертифікат до нього. В подальшому сам запропонував пройти обстеження в медичному закладі , проте поліцейські йому відмовили та сказали , що він вже відмовився від проходження у визначеному законом порядку.

Крім того вказує, що протокол щодо нього складено без свідків, а підписи, що містяться в ньому їм не належать та в протоколі не вказано адресу проживання свідків, що унеможливлює їх повторний допит в суді.

Також, на переконання принесеної апеляції ОСОБА_7 наголошує на тому, що поліцейськими в порушення вимог закону не складався акт та направлення на медогляд.

Оскаржена постанова судді є незаконною, оскільки з неї незрозуміло, чи переглядався запис нагрудної камери, постанова не містить висновків судді , а тільки переліковує письмові покази інших осіб.

Позиція апелянта в судовому засіданні апеляційного суду

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисник апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав.

Мотиви суду

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне , всебічне , повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи , вирішення її в точній відповідності з законом , забезпечення виконання винесеної постанови , а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень , запобігання правопорушенням , виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

Вважаю , що суддя суду першої інстанції вказаних вище вимог закону дотримався в повному обсязі , правильно встановив фактичні обставини по справі, обґрунтував їх належними на допустимими доказами та дав їм правильну юридичну оцінку.

Так, визнаючи ОСОБА_5 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..130 ч.1 КУпАП суддя послався на протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст..130 ч.1 КУпАП від 24.04.18 серії БД № 143874, поясненнями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння; рапорт поліцейського; відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Із вказаними доказами винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП погоджується і апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вищенаведених висновків суду першої інстанції.

Так, за нормативним визначенням ст.. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об'єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ст.266 КУпАП , п.2.5 Правил дорожнього руху України , постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103» Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду за метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують їх увагу на швидкість реакції» встановлено обов'язок особи яка керує транспортним засобом (водія) і щодо якої є підстави вважати, що вона перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу на швидкість реакції , пройти такий огляд та порядок його проведення як на місці поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків так і в медичному закладі .

Перевіряючи доводи апеляційної скарги апеляційним судом було повторно допитано особу, яка притягується до адміністративної відповідальності , досліджено в судовому засіданні відеозапис фіксування правопорушення із змісту якого вбачається , що дійсно ОСОБА_2 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння. Аналіз цього відео дає всі підстави вважати , що він діяв при цьому свідомо , без будь-якого примусу з боку працівників поліції. На відео чітко видно свідків факту відмови, які своєю поведінкою засвідчили цей факт.

Доводи апеляції щодо безпідставного зупинення працівниками поліції, проведення огляду на стан сп'яніння та складання протоколу з порушенням, спростовуються вищенаведеними доказами.

Так, згідно з матеріалами справи, водій ОСОБА_2 був зупинений у зв'язку з перетином перехрестя на заборонений сигнал світлофора.

Після зупинення, під час спілкування, поліцейським у нього виявлено ознаки алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка мова та нестійка хода, що і послугувало підставою для пропозиції пройти огляд на стан сп'яніння, у проходження якого ОСОБА_2 відмовився.

Згідно з положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп'яніння.

Обставини, за який було встановлено ознаки сп'яніння у ОСОБА_5 в повній мірі відповідають умовам, описаним у вищенаведеній нормі закону, при яких працівникам поліції надано право оглядати водіїв на стан сп'яніння.

Відсутність порушення правил дорожнього руху в частині перетину на заборонений сигнал світлофору, про що наголошує апелянт, не може бути предметом дослідження під час даного апеляційного розгляду, оскільки має окремий порядок оскарження, про що і був ознайомлений ОСОБА_2 працівником поліції, і не впливає на правильність кваліфікації його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тому доводи в цій частині є необґрунтованими та підлягають відхиленню.

Відсутність «Драгеру» у екіпажу поліцейських, необхідність чекати іншого прибору , також не змінює правової кваліфікації його дій.

Вважаю , що особа , зацікавлена у доведенні правомірності своїх дій , повинна всіляко сприяти виконанню законних вимог правоохоронців.

Не є такими, що заслуговують на увагу доводи щодо порушення проведення огляду на стан сп'яніння, оскільки самого огляду проведено не було, а протокол щодо ОСОБА_5 було складено за відмову у його проходженні, що відповідає змісту санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не встановлено апеляційним судом після перегляду відеозапису фіксування правопорушення, порушень вимог законодавства щодо залучення свідків факту відмови порушника від проходження медогляду. Так, з того ж відеозапису чітко вбачається залучення безсторонніх свідків, відібрання у них пояснень та підписів. Тому протокол, як того вимагає закон, містить їхні підписи, та до нього додані письмові пояснення.

А тому доводи апеляції в цій частині є також неспроможними.

Є хибними і твердження апелянта про нібито порушення допущені з боку поліцейських , які полягають у тому , що ними не було надано письмового направлення для медичного огляду , оскільки ОСОБА_2 відмовився від такого огляду.

Не ґрунтуються на законі також і доводи апеляції щодо самостійної підстави для скасування судового рішення через розгляд справи за відсутності особи.

За змістом положень статті 268 КУпАП такий розгляд (за відсутності особи) можливий в разі її належного повідомлення і відсутності прохання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 був повідомлений про розгляд справи щодо нього Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за місцем його проживання. Крім того, ОСОБА_2 власноручним підписом засвідчив той факт, що місце його проживання АДРЕСА_1. За вказаною адресою судом направлялись повідомлення , які ним не отримувались , про що свідчить конверт з відміткою поштового відділення про причину повернення : "за спливом строку зберігання". При цьому варто зазначити , що ОСОБА_5 було відомо про існування щодо нього судового провадження.

Тому вважаю, що суддею місцевого суду після третьої неявки особи до суду , правильно прийнято рішення про можливість розгляду справи за його відсутності з посиланням на прецедентну практику Європейського суду з прав людини, згідно з якої сторони, у розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, звертаю увагу, що сам по собі факт розгляду справи за відсутності особи не є самостійною підставою для скасування судового рішення. Також варто зазначити , що права ОСОБА_5 були відновлені в ході апеляційного розгляду. Йому була надана можливість вільно надавати докази , доводити перед судом, їх обґрунтованість.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи ОСОБА_5 про те, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень законодавства , які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, і підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст..294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення , а постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 липня 2018 року щодо нього - без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області А.О.Рябішин