Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/44/18 Головуючий в 1-й інстанції - Кошева О.А.
Єдиний унікальний № 310/7616/17 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за спільною апеляційною скаргою ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Панченка О.П. на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 грудня 2017 року стосовно ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

постановою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 грудня 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого охоронником ТОВ «Рубіжавто», який проживає за адресою: АДРЕСА_1, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320 грн.

Як зазначено в постанові, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 27.10.2017 року серії БР № 049920, 27.10.2017 року о 21 годині 00 хвилин в м. Бердянську по вул. Маяковського навпроти будинку №41, ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер» ЗОР №1369, чим порушив п.2.9а ПДР України.

В спільній апеляційній скарзі ОСОБА_2 та його захисник - адвокат Панченко О.П. не погоджуються з постановою суду першої інстанції та просять її скасувати. Зазначають, що ОСОБА_2 приймав барбовал, оскільки погано себе почував, на медичному освідуванні в акті помилково зазначено, що він не був тверезий. В документах ОСОБА_2 розписувався два рази, як йому повідомили, це були протоколи затримання. В судовому засіданні суду першої інстанції було подано клопотання про фіксацію судового процесу, але в порушення вимог законодавства, фіксація судового процесу не була проведена. Також було відмовлено у виклику в судове засідання інспектора поліції та лікаря-нарколога, не було перевірено їх повноваження та не надано доказів того, що медичний заклад внесений до переліку медичних закладів, які проводять освідування водіїв.

Перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що спільна апеляційна скарга ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Панченка О.П. задоволенню не підлягає, у зв'язку з наступним.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновки суду, викладені в постанові щодо доведеності винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими і відповідають дослідженим доказам у справі, яким суддя надала відповідну правову оцінку.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, дослідивши в судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення від 27.10.2017 року серії БР № 049920 (а.с. 1), письмове пояснення ОСОБА_2 (а.с. 4), висновок №1369 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі медичний висновок, а.с. 5), суддя дійшла обґрунтованого висновку стосовно порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, та правильно визнала його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянтів, що суддя в порушення вимог ст. 280 КУпАП не з'ясувала усіх обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, є необґрунтованими.

Вина ОСОБА_2 є очевидною і додаткових процесуальних дій, як то додатковий допит свідків для встановлення цього факту було не потрібно. Крім того, захисник у клопотанні не зазначав, яких свідків потрібно було викликати і допитати, не обґрунтував позицію на предмет, які обставини могли бути встановлені в результаті їх допиту.

Посилання апелянта на процесуальні порушення є необґрунтованими, адже обов'язковість фіксації процесу положеннями КУпАП не передбачена, відтак рішення про її застосування є правом, а не обов'язком суду. Так само, як і у випадку з клопотанням про виклик свідків, захисник не обґрунтував позицію щодо необхідності фіксації процесу, лише формально зазначив, що така фіксація необхідна.

На переконання суду апеляційної інстанції, підстав для задоволення клопотання захисника у суду не було.

КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер» ЗОР, лікарем якого проводився медичний огляд на стан сп'яніння ОСОБА_2, зазначений у переліку лікувально-профілактичних закладів, яким надається право проведення оглядів на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп'яніння, затвердженого наказом Управління охорони здоров'я Запорізької обласної державної адміністрації № 103 від 27.01.2012 року.

На переконання суду апеляційної інстанції, версія ОСОБА_2, що він не був в стані сп'яніння, а вживав Барбовал, є формою захисту останнього з метою уникнення від відповідальності, і ця версія повністю спростовуються матеріалами адміністративної справи, а саме: його поясненнями, зазначеними в протоколі і на окремому аркуші, медичним висновком.

З огляду на зазначені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки судді місцевого суду щодо наявності вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, оскільки врахував характер правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Доводи, викладені в спільній апеляційній скарзі ОСОБА_2 та його захисника, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

спільну апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Панченка О.П. - залишити без задоволення.

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 грудня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.А. Фомін