ПОСТАНОВА

Справа № 137/148/18

21.02.2018 3/137/54/18

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Літинського ВП Калинівського ВПГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою Косіора, 74, с. Дашківці Літинського району Вінницької області, громадянина України, працюючого на АЗС № 5 «Окко» м. Вінниця , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 123517 від 06.01.2018 р. водій ОСОБА_1, 06.01.2018 р. о 13:28 год. на 369 км. Автодороги М-12 керував транспортним засобом Москвич М-412, д.н.з. В4430Ві в стані наркотичного спяніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку за згодою водія в КЗ «ВОНД «Соціотерапія». Висновок № 061 від 06.01.2018 р. , результат позитивний.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив проти інкримінованого йому правопорушення пояснивши, що не вживав наркотичні засоби та був тверезий. Зазначив, що після первинного дослідження, не погодився із результатом обстеження та повторно був змушений пройти огляд на стан наркотичного спяніння. Повторний огляд показав негативний результат.

Допитаний у якості свідка лікар ОСОБА_2 котрий проводив огляд ОСОБА_1 06.01.2018 р. о 15:30 год. на стан наркотичного спяніння, будучи попереджений про необхідність давати правдиві пояснення (а.с. 18) підтвердив ту обставину, що ним дійсно було проведено повторний медичний огляд ОСОБА_1 і повторний огляд дав негативний результат на стан наркотичного спяніння. Вказану обставину мотивував тим, що прилад «Снайпер 5» та «Снайпер10», якими досліджується стан наркотичного спяніння медичними працівниками не є досконалим та може давати похибки. При цьому вказав, що результат визначається тільки двома способами «позитивний» та «негативний» не зазначаючи при цьому ступеня спяніння. Підтвердив що у ОСОБА_1 була адекватна поведінка, останній перебував в тверезому стані.

Акцентував свою увагу на тому, наркотичні речовини виводяться з організму по кілька днів, на відміну від алкоголю. Окрім того, повторно огляд проводився також в присутності працівників поліції, оскільки їх присутність є обов'язковою.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідка ОСОБА_2, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного сп'яніння.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Гурепка проти України" (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Так, при дослідженні матеріалів справи встановлено, що відповідно до висновку КП «ВОНД «Соціотерапія» за № 061 від 06.01.2018 р., ОСОБА_1 станом на 06.01.2018 р. о 13:55 год. перебував в стані наркотичного спяніння. Огляд проводився лікарем ОСОБА_2 (а.с. 4).

Згідно висновку КП «ВОНД «Соціотерапія» складеного черговим лікарем ОСОБА_2 о 19:10 год. 06.01.2018 р. ОСОБА_1 тверезий. Результат наркотичного дослідження дослідження - 0,00 ‰, аналіз сечі на мультитест негативний (а.с. 10).

Окрім того, відповідно до п.15 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376,до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, в супереч положенням ст.251 КУпАП та п.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено будь-яких доказів, щодо підтвердження обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки медичний висновок, котрий слугував підтвердженням перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного спяніння, спростовується повторним медичним висновком та самим лікарем ОСОБА_2 котрий проводив як первинний так і повторний медичний огляд.

Згідно ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З підстав наведених вище приходжу до переконання, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема, що він керував транспортним засобом в стані наркотичного чи алкогольного сп'яніння, будь-які належні та допустимі докази в матеріалах про адміністративне правопорушення відсутні. Натомість сам ОСОБА_1 та лікар ОСОБА_2 спростували факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння.

Отже, справа підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір розмір і порядок якого встановлений законом.

Оскільки відносно ОСОБА_1 не винесено постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, судовий збір не підлягає сплаті.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 247, 256,268, 283, 284 КУпАП, ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч.3 ст. 62 Конституції України, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П. В.