Провадження № 33/4820/140/18
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Коростелкіної Ю.І., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвоката ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 листопада 2018 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 листопада 2018 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1 громадянина України, не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 352 грн. 40коп. судового збору.

ОСОБА_3 визнано винним у тому, що він 24 жовтня 2018 року о 01 год. 20 хв. в м. Хмельницькому, по вул. Чорновола, 35, керував транспортним засобом «ВАЗ 21061», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_3 просить постанову суду першої інстанції скасувати. Вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом його не було повідомлено про дату та час розгляду справи, внаслідок чого він був позбавлений можливості скористатися правами, які гарантовані йому законом, та надати пояснення по справі з метою з'ясування обставин справи. Вказує, що працівник поліції не уповноважений призначати справу до розгляду, у зв'язку з цим ОСОБА_3 не міг розцінювати повідомлення працівника поліції як належне повідомлення про судовий розгляд. В протоколі не вказано адресу та номер кабінету, в якому мав відбутись розгляд справи, а тому ОСОБА_3 очікував належного повідомлення у вигляді судової повісти. Суд першої інстанції, розглядаючи справу, відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду.

В засідання апеляційного суду 7 грудня 2018 року ОСОБА_3 не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, того ж дня подав до канцелярії суду клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку з наміром укладення угоди з захисником. В судове засідання 17 та 18 грудня 2018 року апелянт не з'явився, про розгляд справи повідомлявся, що підтверджувала його захисник під час апеляційного розгляду, заяв про відкладення апеляційного розгляду не надавав, відтак апеляційний суд вважає можливим розглянути справу в його відсутність на підставі наявних в справі доказів.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2, яка підтримувала доводи апеляційної скарги, вказувала на наявність підстав для закриття провадження в справі в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, розглянув справу з істотними порушеннями закону, у відсутність ОСОБА_3, який не був повідомлений про судовий розгляд, не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Відповідно до положень п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 24 жовтня 2018 року був складений поліцейським роти №3 БУПП у м.Хмельницькому сержантом поліції ОСОБА_4, того ж дня, о 01 год. 20 хв. в м. Хмельницькому по вул. Чорновола, 35, ОСОБА_3 керував транспортним засобом «ВАЗ 21061», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Вказаний протокол був підписаний ОСОБА_3 без будь-яких зауважень та застережень з боку апелянта. Відтак підстав для визнання складеного протоколу недопустимим доказом з підстав відсутності в ньому підписів свідків в апеляційного суду немає. При цьому апеляційний суд враховує, що присутність свідків під час огляду ОСОБА_3 зафіксована на відеозаписі, переглянутому апеляційним судом, підтверджується даними акту огляду ОСОБА_3 на стан сп'яніння та не оспорюється апелянтом в апеляційній скарзі.

В складеному на місці зупинки акті огляду за участю ОСОБА_3, свідків (а.с. 2) працівниками поліції зазначено, що огляд проводився в зв'язку з наявністю характерного запаху алкоголю з порожнини рота, хиткою ходою. ОСОБА_3 в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, під час якого було встановлено факт перебування у стані алкогольного сп'яніння (покази тесту 1,81 %о). Вказані обставини давали право поліцейському проводити такий огляд, з результатами якого погодився ОСОБА_3, засвідчивши ці обставини своїм підписом у акті огляду, роздруківці спеціального технічного приладу та у протоколі. Доводи апелянта про неповне з'ясування судом таких обставин не приймаються до уваги, зважаючи на встановлений факт перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння.

Необхідності виклику та допиту свідків, які були присутні під час проведення огляду ОСОБА_3, так і осіб, які перебували разом з ОСОБА_3 в автомобілі останнього, в суду першої інстанції не було. Не наведено таких підстав захисником і під час апеляційного розгляду, зважаючи, що обставини, з приводу яких, як вважала захисник, варто було б допитати цих осіб, чітко зафіксовані на відеозаписі, долученому до справи та переглянутому апеляційним судом.

За змістом п. п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп'яніння, згідно з ознаками такого стану, зокрема, в разі наявності запаху алкоголю з порожнини рота.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено можливість розгляду справ (в яких участь особи, що притягується до відповідальності не є обов'язковою) у відсутність цієї особи в разі, якщо в суду є відомості про повідомлення особи про судовий розгляд справи та якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги, що суд розглянув справу у відсутність апелянта, без належного повідомлення щодо дати його розгляду, що йому не було відомо про судовий розгляд, як підстави для скасування судового рішення, не можуть бути враховані апеляційним судом.

З протоколу про адміністративне правопорушення видно, що ОСОБА_3 був повідомлений працівниками поліції про місце, день та час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, з чим погодився ОСОБА_3 та засвідчив своїм підписом в відповідній графі протоколу (а.с. 1).

Твердження апелянта, що йому не було відомо, в якому саме приміщенні Хмельницького міськрайонного суду, який розміщений у трьох будівлях за різними адресами, відбудеться розгляд даної справи, суперечить наявним в справі доказам, позаяк, як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, працівником поліції чітко зазначено адресу місця знаходження будівлі суду (вул. Героїв Майдану, 54), де і відбулось судове засідання.

Відтак, за таких обставин, в випадку нез'явлення особи, що притягується до відповідальності, що була повідомлена про слухання справи, однак не побажала взяти участь в цьому судовому засіданні, в суду першої інстанції відповідно до ст.268 КУпАП були всі підстави для розгляду справи у відсутність ОСОБА_3 на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин підстави для скасування постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_3, відсутні.

Доводи апеляційної скарги, що апелянт мав намір взяти участь в судовому засіданні, не підтверджуються матеріалам справи, зважаючи, що апелянт в день, зазначений у протоколі, до місцевого суду не з'явився. За умови з'явлення апелянта до суду, звернення його до судового розпорядника за отриманням інформації з приводу зали суду, де відбувалось судове засідання, його участь в судовому розгляді була б забезпечена. Не скористався апелянт своїм правом взяти участь і під час апеляційного розгляду

Суд критично оцінює доводи ОСОБА_3, що йому не було відомо про судовий розгляд справи та місце слухання справи, а судом його позбавлено права взяти участь в судовому засіданні та надати пояснення, позаяк такі твердження суперечать вищевказаним обставинам, матеріалам справи.

При розгляді справи щодо ОСОБА_3 порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі та в апеляційному суді мотивів, допущено не було.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції позбавив його права на захист, він був позбавлений можливості давати пояснення, подавати докази та скористатися правовою допомогою адвоката, на увагу не заслуговують. Апелянт відповідно до вимог чинного законодавства отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення, своїм підписом у протоколі підтвердив факт роз'яснення йому поліцейським прав, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення. Також апеляційний суд враховує, що його права передбачені ст.268 КУпАП, повністю відновлені під час апеляційного розгляду, за участю його захисника, а апеляційний розгляд, як зауважує апеляційний суд, проводиться в межах строків накладення стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді штрафу в розмірі 10200грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 листопада 2018 року щодо ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя