Справа № 361/4092/18
Провадження № 3/359/2565/2018
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., розглянувши, за участі особи, яка притягається до відповідальності, та прокурора Добривечір К.В., адміністративні матеріали, що надійшли від управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого начальником відділу зв'язку, навігації, спостереження (ЗНС) та спеціального зв'язку Українського центру планування використання повітряного простору України та регулювання повітряного руху "Украероцентр" ДП "Обслуговування повітряного руху України", паспорт серії СТ № 317189, виданий Бориспільським РВ УДМС України в Київській області 13.11.2012, за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в:

За протоколом про адміністративне правопорушення № 352 від 26 червня 2018 вбачається, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді начальника відділу зв'язку, навігації, спостереження (ЗНС) та спеціального зв'язку Украероцентру, являючись військовою посадовою особою, маючи військове звання полковника, відповідно до Положення про об'єднану цивільно-військову систему організації повітряного руху України, затвердженого постановою КМУ від 19.07.1999 № 1281, на якого розповсюджується спеціальне законодавство, як на військовослужбовця, що відряджений до ДП "Обслуговування повітряного руху України" для виконання завдань Міністерства оборони України, являючись суб'єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно з пп. "г" п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про запобігання корупції", примітки до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 ЗУ "Про запобігання корупції", пункту 1 рішення НАЗК від 10.06.2016 № 2 "Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" та п. 6 розділу ІІ "Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016, у десятиденний термін не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, а саме про придбання 08.02.2018 автомобіля вартістю 534 600 грн. Таким своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, за яке передбачено відповідальність ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, зазначивши, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, за яке передбачено відповідальність ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. Пояснив, що дійсно 08.02.2018 він придбав автомобіль марки "Mazda 3", 2017, номер шасі НОМЕР_1, вартістю 534 600 грн., на підставі договору купівлі-продажу № 988 від 05.02.2018, укладеного з ТОВ "НІКО ІСТЛАЙН МЕГАПОЛІС" (Продавець). 05.02.2018 він оплатив даний товар, та 08.02.2018 на підставі Акту приймання-передачі товару він отримав у власність автомобіль марки "Mazda 3", 2017, зареєстрований в територіальному сервісному центрі МВС. Це в свою чергу свідчить про те, що він не мав умислу на приховування інформації щодо придбання транспортного засобу, оскільки вказаний автомобіль, у відповідний спосіб було зареєстровано у державному реєстрі, на його ім'я, про що відомості внесено до реєстру транспортних засобів МВС України. Підстава виникнення права власності на зазначений автомобіль є договір купівлі-продажу. Це підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. При цьому вказаний автомобіль він придбав за власні грошові кошти, які ним були попередньо задекларовані у декларації за попередній рік, а тому не вважав, що у його майновому стані відбулись суттєві зміни. Так, придбання автомобіля за грошові кошти, які ним були попередньо задекларовані, свідчить лише про зміну якісного показнику майнового стану, а саме один вид майна змінюється на інший, але при цьому не змінюється кількісний показник майнового стану. Враховуючи, що він придбав автомобіль за свої особисті кошти, які попередньо ним були задекларовані, то він вважав, що про факт придбання автомобіля необхідно лише зазначити у щорічній декларації за 2018 рік, яку необхідно подавати у 2019 році. Це в свою чергу свідчить про відсутність в його діях прямого умислу на вчинення правопорушення, оскільки він не своєчасно подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування, так як помилково вважав, що не маю права його подавати. Разом з тим, як йому тільки стало відомо про обов'язковість подання повідомлення про зміни у майновому стані, він відразу ж, 08.05.2018, щоб усунути таке порушення, самостійно вніс дані в електронну декларацію про придбання 08.02.2018 р. автомобіля марки "Mazda 3", 2017 року випуску, вартістю 534 600 грн. Таким чином, дані обставини в сукупності являються належним та достатнім доказом і підтвердженням факту відсутності в його діях будь-якого умислу щодо приховування факту придбання транспортного засобу, та являється правовою підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КупАП. Крім того, зазначив, що перевірка стосовно нього по даній справі проводилась виключно працівниками Департаменту захисту економіки Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення. Однак, Департамент захисту економіки Національної поліції України, не є уповноваженим органом, згідно чинного законодавством на самостійне складання протоколів щодо правопорушень, пов'язаних з корупцією, відповідно до наданих повноважень. Так, після встановлення, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, відповідну перевірку уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК. Враховуючи вище викладене, ОСОБА_1 зазначив, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а саме його суб'єктивна сторона, оскільки він вніс повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а транспортний засіб він придбав за грошові кошти, отримані ним в законний спосіб та із законних джерел, які задекларовані в щорічній електронній декларації за 2016 рік, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 05.02.2018. Тому особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просив суд дану справу закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, підтримав повністю та вказав, що ОСОБА_1, будучи суб'єктом декларування відповідно до підпункту ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", примітки до ст. 172-6 КУпАП, є суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, безумовно порушив вимоги ч. 2 ст. 52 Закону, оскільки письмово не повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані. Просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суддя приходить до висновку, про необхідність закриття провадження у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, з наступних підстав.

Так, положення ст. 129 Конституції України, які є нормами прямої дії, передбачають розгляд та вирішення справ у судах на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП настає у разі порушення вимог фінансового контролю, які полягають у тому числі і в неповідомленні чи несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни в майновому стані.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 ЗУ "Про запобігання корупції", у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 розмірів прожиткового мінімуму, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Встановлено, що на підставі наказу т.в.о. директора Украероцентру ДП "Обслуговування повітряного руху України" ОСОБА_4 (з особового складу) № 588/о від 14.08.2017, відповідно до погодження Міністра інфраструктури від 26.07.2017 та листа Міністерства оборони України від 24.07.2017 № 220/5673 щодо погодження зазначених нижче військовослужбовців Збройних Сил України, які відряджені до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, із залишенням на військовій службі, на відповідних посадах, полковника ОСОБА_1, призначено на посаду начальника відділу зв'язку, навігації, спостереження (ЗНС) та спеціального зв'язку Украероцентру, із 14.08.2017. Таким чином, ОСОБА_1 являється військовою посадовою особою, має військове звання полковника, та відповідно до Положення про об'єднану цивільно-військову систему організації повітряного руху України, затвердженого постановою КМУ від 19.07.1999 № 1281, на нього розповсюджується спеціальне законодавство, як на військовослужбовця, що відряджений до ДП "Обслуговування повітряного руху України" для виконання завдань Міністерства оборони України.

Відповідно до п.п. "г" п. 1 статті 3 ЗУ "Про запобігання корупції" суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема військові посадові особи Збройних Сил України.

Так, ОСОБА_1, будучи начальником відділу зв'язку, навігації, спостереження (ЗНС) та спеціального зв'язку Украероцентру, займає посаду військової посадової особи.

Тому згідно з підпунктом пп. "г" п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про запобігання корупції", ч. 1 ст. 45 Закону, приміткою до статті 172-6 КУпАП, ОСОБА_1 є суб'єктом декларування та відповідно суб'єктом правопорушення.

Відповідно до статті 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2018 рік становив 1700,00 гривень.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 8 лютого 2018 р. придбав у власність автомобіль марки "Mazda 3", 2017, номер шасі НОМЕР_1, вартістю 534 600 грн., на підставі договору купівлі-продажу № 988 від 05.02.2018, укладеного з ТОВ "НІКО ІСТЛАЙН МЕГАПОЛІС" (Продавець). 08.02.2018 на підставі Акту приймання-передачі товару він отримав у власність автомобіль марки "Mazda 3", 2017, зареєстрований в територіальному сервісному центрі МВС.

Таким чином, ОСОБА_1 придбав у власність вищезазначений автомобіль, вартість якого склала 534 600 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, а саме 80 000,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_1 з 09.02.2018 протягом 10 днів зобов'язаний був подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства в Реєстрі. Кінцевою датою подання такого повідомлення, без порушення вимог частини 2 статті 52 Закону України "Про запобігання корупції", у даному випадку, є 23:59 год. 18 лютого 2018.

Проте відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування суб'єкт декларування ОСОБА_1 повідомив про суттєву зміну у майновому стані суб'єкта декларування, а саме про придбання 08.02.2018 автомобіля марки "Mazda 3", 2017 року випуску, вартістю 534 600 грн., на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 05.02.2018 з ТОВ "НІКО ІСТЛАЙН МЕГАПОЛІС", лише 8 травня 2018.

Таким чином, на момент придбання рухомого майна - транспортного засобу, автомобіля марки "Mazda 3", вартістю 534 600 грн., ОСОБА_1 був суб'єктом декларування, відповідно до положень підпункту "г" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону, оскільки обіймав посаду начальника відділу зв'язку, навігації, спостереження (ЗНС) та спеціального зв'язку Украероцентру, являвся військовою посадовою особою, маючи військове звання полковника, відповідно до Положення про об'єднану цивільно-військову систему організації повітряного руху України, затвердженого постановою КМУ від 19.07.1999 № 1281, на якого розповсюджується спеціальне законодавство, як на військовослужбовця, що відряджений до ДП "Обслуговування повітряного руху України" для виконання завдань Міністерства оборони України, при цьому повідомлення про суттєві зміни в майновому стані подав до Національного агентства з питань запобігання корупції лише 8 травня 2018 о 10 год. 38, і такі обставини підтверджуються як матеріалами справи, так і не оспорюються самим ОСОБА_1

Разом з тим, вимогами ст. 280 КУпАП, на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обов'язок з'ясувати не лише те, чи було вчинено діяння, але і питання винуватості особи у його вчиненні.

Вина є одним з елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Водночас, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не доводять тих обставин, що останній мав умисел на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції", корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Склад правопорушення - це наявність об'єктивних та суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Так, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це випливає з аналізу ст.10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст. 11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати). Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Такої ж думки притримуються судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією вих. № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017, зазначила, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП необхідно встановити той факт, що ОСОБА_1 усвідомлював суспільну небезпечність неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані, передбачав неможливість здійснення фінансового контролю з боку держави та бажав настання таких наслідків, або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.

З огляду на вище викладене, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із вищезазначених норм законодавства, завжди характеризується умисною формою вини.

Доводи ОСОБА_1, зазначені ним під час надання пояснень в ході судового розгляду, про відсутність в нього прямого чи непрямого умислу на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, заслуговують на увагу, оскільки вони підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 08.05.18 о 10:38 год. самостійно подано інформацію до Національного агентства з питань запобігання корупції, про суттєві зміни в майновому стані, а саме про придбання 08.02.2018 транспортного засобу - автомобіля марки "Mazda 3", 2017 року випуску, вартістю 534 600 грн., на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 05.02.2018 з ТОВ "НІКО ІСТЛАЙН МЕГАПОЛІС". Це підтверджується роздруківкою повідомлення про суттєві зміни в майновому стані 08.05.2018 та інформацією, оприлюдненої на офіційному сайті: https://portal.nazk.gov.ua.

Також відповідно до пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 витрати на придбання автомобіля не виходили за межі його доходів, які раніше були ним зазначені та задекларовані у попередній щорічній декларації. Ці обставини підтверджуються роздруківкою щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 за 2016, яку ним було подано 01.04.2017 в електронному кабінеті на сайті НАЗК.

Це в свою чергу вказує на те, що ОСОБА_1 не своєчасно подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування, помилково, так як вважав, що придбав автомобіль за власні грошові кошти, які ним були попередньо задекларовані у декларації за 2016 рік, а тому останній не вважав, що у його майновому стані відбулись суттєві зміни. При цьому він вважав, що про факт придбання автомобіля необхідно зазначити у щорічній декларації за 2018 рік, яку необхідно подавати у 2019 році.

В той же час він одразу вніс повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, коли йому стало відомо про такий обов'язок, що підтверджується поданими суду документами, а тому свідчить про наявність вини особи у формі необережності, що, у даному випадку, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

При цьому суд звертає увагу, що під час розгляду справи не було встановлено в діях ОСОБА_1 мотивів, спрямованих на уникнення фінансового контролю отриманого доходу, оскільки транспортний засіб він придбав за грошові кошти, отримані ним в законний спосіб та із законних джерел, які задекларовані ним в щорічній електронній декларації за 2016 рік, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 05.02.2018, та зареєстрованого у відповідності до вимог чинного законодавства, в територіальному сервісному центрі МВС, де власником автомобіля зазначено останнього.

Також судом приймаються до уваги доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, з приводу того, що він не мав фізичної можливості подати в 10-денний термін повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, оскільки тривалий час, а саме майже весь лютий 2018, перебував у службових відрядженні, що підтверджується наказами за підписом т.в.о. директора Державного підприємства обслуговування повітряного руху України "Украерорух" ОСОБА_5 № 22/вд від 31.01.2018, № 23/вд від 05.02.2018, № 28/вд від 08.02.2018 та 38/вд від 27.02.2018.

Ці обставини в сукупності свідчать про те, а ні у протоколі про адміністративне правопорушення, а ні в матеріалах справи не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження суб'єктивної сторони даного правопорушення. Тобто, не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо).

Належних і допустимих доказів, які беззаперечно спростовують це твердження, в матеріалах справи немає.

Крім того, під час розгляду справи не було встановлено в бездіяльності ОСОБА_1 мотивів на уникнення фінансового контролю отриманого доходу, оскільки, як зазначалося вище, грошові кошти у сумі 564 600 грн., за які він придбав автомобіль марки "Mazda 3", являються його власними коштами, отриманими у законний спосіб та із законних джерел, та попередньо задекларованими, що також додатково свідчить про відсутність умислу на уникнення фінансового контролю доходів суб'єкта декларування.

Таким чином, суддею встановлено, що в бездіяльності ОСОБА_1 відсутні ознаки суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки у нього були відсутні мотиви вчинити порушення закону, він не бажав його порушити, поза його волею перебував свідомий допуск настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 06.10.2010, справа 1-27/2010, з об'єктивної сторони корупційне правопорушення характеризується також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, яким суб'єкт правопорушення мав керуватися при його вчиненні.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Вєренцов проти України" від 11 квітня 2013, відповідальність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено внутрішнім законодавством. У разі браку чітких та передбачуваних законів, що встановлюють певні правила, покарання осіб за порушення неіснуючого порядку, суперечить принципу "ніякого покарання без закону", що закріплений у ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на вищевикладене, суддя вважає, що висновки старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу протидії корупції управління оперативних розробок Департаменту захисту економіки Національної поліції України підполковника ОСОБА_2, про вину ОСОБА_1 в скоєні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, за яке передбачено відповідальність ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, зроблені на підставі припущень, що відповідно до вимог ст. 62 Конституції України є неможливим, оскільки з урахуванням норм цієї статті, посадова особа правоохоронного органу, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, скоїв правопорушення. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останнього.

Оцінюючи матеріали справи, встановлено, що у діях ОСОБА_1 відсутній умисел на порушення вимог фінансового контролю, які полягають в несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни в майновому стані, а тому в його діях відсутня суб'єктивна сторона інкримінованого йому адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Крім цього, обґрунтованими є також твердження ОСОБА_1 про те, що в працівників Департаменту захисту економіки Національної поліції України відсутні повноваження на здійснення перевірки декларацій.

З матеріалів провадження вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилась виключно працівниками Департаменту захисту економіки Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки Департаменту захисту економіки Національної поліції України та інше.

Слід зазначити, що згідно Загальних положень "Про Департамент захисту економіки Національної поліції України" покладення на Департамент обов'язків, серед інших, боротьба з корупцією й хабарництвом у сферах, які мають стратегічне значення для економіки держави, та серед посадових осіб органів державної влади і самоврядування, протидія корупційним правопорушенням і правопорушенням, пов'язаним з корупцією.

Відповідно до п. 1, п.п. 1 п. 3, п. 5 "Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 56 від 10.02.2017, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України "Про запобігання корупції".

Згідно п. 2 - п. 5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб'єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб'єкта декларування та спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

Якщо за результатами контролю встановлено, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, Національне агентство направляє такому суб'єкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації. За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа Національного агентства складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням Національного агентства направляється до суду.

Тобто, з урахуванням поняття "суб'єкт декларування", зазначений у ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції", даний Порядок визначає суб'єктів, що наділені правом перевірки змін у майновому стані суб'єктів декларування, а також порядок перевірки та дії у разі встановлення факту неподання або несвоєчасного подання відповідних змін суб'єктом декларування.

Верховний Суд України в своїй постанові від 11.04.2018 справа № 814/886/17, також наголосив, що на підставі рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 14 серпня 2016 N 1 "Про початок діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції" (Рішення N 1) розпочало свою діяльність Національне агентство з питань запобігання корупції, до повноважень якого згідно з пунктом 8 частини 1 статті 11 Закону N 1700-VII (Закон N 1700-VII) належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом (Закон N 1700-VII), контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику та має повноваження зі здійснення в порядку, визначеному Закону N 1700-VII (Закон N 1700-VII), контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя зазначених осіб.

Національне агентство з питань запобігання корупції здійснює повну перевірку декларацій у порядку, передбаченому статтею 50 Закону N 1700-VII (Закон N 1700-VII).

Таким чином, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб'єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Департамент захисту економіки Національної поліції України, не відноситься до суб'єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення № 352 від 26 червня 2018 старший оперуповноважений в особливо важливих справах відділу протидії корупції управління оперативних розробок Департаменту захисту економіки Національної поліції України підполковник ОСОБА_2, зазначив, що склав протокол з додержанням вимог ст. ст. 254-256 КУпАП, що дає йому право на це, та в подальшому направити справу для розгляду в суд. Але будь-які органи (юридичні особи) Національної поліції України, до суб'єктів, які наділені правом перевірки як декларацій так і змін у майновому стані суб'єктів декларування не відносяться. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції. Посадовці Національної поліції, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, суб'єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціальний уповноважений суб'єкт у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення. Але усі обов'язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію та не повідомив про суттєві зміни у майновому стані, тільки НАЗК вправі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

Таким чином, посадові особи правоохоронних органів здійснюючи перевірку особи, як суб'єкта декларування, та складаючи протокол без відповідного звернення (доручення) НАЗК, виходять за межі своїх повноважень, та діють по за межами діючого законодавства.

За таких обставин обраний Департаментом захисту економіки Національної поліції України спосіб отримання інформації з визначених у запиті правових підстав, по суті, свідчить про проведення перевірки поданою ОСОБА_1 декларації, що не передбачено чинним законодавством та слід розцінювати як намагання правоохоронців ініціювати збір інформації у не передбачений законом спосіб та фактичне перебирання на себе повноважень державних органів, уповноважених на здійснення функцій контролю у сфері запобігання та протидії корупції. Органи національної поліції не мали права збирати документи у той спосіб та порядок, як це було ними зроблено, що дає підстави визнати недопустимими всі докази по справ. Тому вказані документи не можуть прийматися судом для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, визначеного ч. 2 ст. 172-6 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин враховуючи зазначені норми Закону, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП слід закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 10, ч. 2 ст. 172-6, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП - закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________