Номер провадження: 33/785/1372/18
Номер справи місцевого суду: 520/6625/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя: Сегеда С.М.,

секретар судового засідання Ющак А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засідані апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах ОСОБА_3, на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 30 липня 2018 року,

встановив:

ОСОБА_3, 13.01.1961 року

народження, проживає: м. Одеса,

проспект Свободи, 72-А,

постановою Київського районного суду м.Одеси

від 30 липня 2018 року притягнута до

адміністративної відповідальності за

вчинення правопорушення, передбаченого

ст. 173 КУпАП.

Згідно протоколу ГП№167802 від 23 травня 2018 року, складеному ДОП СП Таїровського ВП Київського ВП ГУМП в Одеській області, ОСОБА_3 приблизно у вечірній час доби 26.04.2018 року, в загальному дворі квартирного будинку № 72 по проспекту Свободи в м. Одесі, в громадському місці, поводила себе агресивно, погрожувала та виражалась нецензурною лайкою у бік сосудів і образливо чіплялась до ОСОБА_4, внаслідок чого вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КпАП України.

В судовому засіданні 30 липня 2018 року адвокат ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, пояснила, що ОСОБА_3 вини не визнає з підстав, передбачених в її запереченнях, а тому адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_3 адміністративного правопорушення.

Так, ОСОБА_3 посилалась на те, що події відбувалися у дворі житлового будинку, що не є громадським місцем, дільничним інспектором були складені декілька протоколів, на підтвердження скоєння адміністративного правопорушення, крім того інших доказів про вчинення нею адміністративного правопорушення органом поліції не надано.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_4 не зявилась, в телефонному режимі повідомила, що зявитися до суду не може через поважні обставини, просила слухати справу за її відсутністю, пояснення дані під час складання протоколу, підтримає в повному обсязі.

В судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_5, яка суду пояснила, що все своє життя проживає за адресою: м. Одеса, Черноморка, АДРЕСА_1, за останні вісім років ОСОБА_3 постійно влаштовує скандали у дворі житлового будинку за вищевказаною адресою. Так, 26.04.2018 року ОСОБА_3 влаштувала скандал з вагітною ОСОБА_4, яка на той час знаходилась на 9 місяці вагітності, висловлювалась нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою.

Виходячи з викладених обставин та досліджених в судовому засіданні доказів, суд першої інстанції своєю постановою від 30 липня 2018 року визнав винною ОСОБА_3 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та закрив провадження у справі, у звязку із закінченням тримісячного строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченого ч.2 ст. 38 КУпАП.

В свою чергу, ОСОБА_3 не погоджується із вказаною ухвалою суду, у звязку з чим подала на неї апеляційну скаргу, та ставить перед судом питання про скасування вказаної постанови і постановлення нової - про закриття провадження у справі через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги та її заявника, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ГП №167802 від 23 травня 2018 року, складеному ДОП СП Таїровського ВП Київського ВП ГУМП в Одеській області, приблизно у вечірній час доби 26.04.2018 року ОСОБА_3 у загальному дворі багатоквартирного будинку № 72 по проспекту Свободи в м. Одесі, в громадському місці, поводила себе агресивно, погрожувала та виражалась нецензурною лайкою у бік сусідів і образливо чіплялась до ОСОБА_4, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Як слідує із показань свідка ОСОБА_5, даних нею в судовому засіданні, вона все своє життя проживає за адресою: м. Одеса, Черноморка, АДРЕСА_1, за останні вісім років ОСОБА_3 постійно влаштовує скандали у дворі житлового будинку за вище вказаною адресою. Так 26.04.2018 року ОСОБА_3 влаштувала скандал з вагітною ОСОБА_4, яка на той час знаходилась на 9 місяці вагітності, висловлювалась нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою.

З цих підстав, суд дійшов висновку про вчинення ОСОБА_3 хуліганства, за яке має нести відповідальність за ст. 173 КУпАП

При цьому, суд виходив із того, що хуліганські дії ОСОБА_3 вчинила саме в громадському місці, у присутності багатьох громадян, виходячи з того, що у відповідності до Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоровя населення» № 2899-IV, прийнятим 11 червня 2009 року, до громадських місць належать: підїзди житлових будинків; підземні переходи; ліфти; таксофони; заклади охорони здоровя; навчальні та освітньо-виховні заклади; дитячі майданчики; спортивні майданчики та приміщення закритих спортивних споруд; громадський транспорт (включаючи транспорт міжнародного сполучення); стадіони, приміщення відкритих та закритих спортивних споруд; заклади громадського харчування; приміщення закладів культури; приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ; приміщення підприємств, установ та організацій всіх форм власності.

Тобто, Громадське місце це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу.

Зазначеними обставинами спростовуються доводи заявника апеляційної скарги ОСОБА_3 та її представника адвоката ОСОБА_2 про те, що двір багатоквартирного будинку не є громадським місцем.

Заперечуючи проти протоколу про адміністративні правопорушення і оскаржуваної постанови суду, ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції вказувала на те, що вона лише зверталась до ОСОБА_4, щоб та покликала з дому свою матір ОСОБА_6, оскільки з останньою у ОСОБА_3 існують неприязні стосунки з приводу користування підсобним приміщенням, спір про яке перебуває в Київському районному суді м. Одеси.

При цьому ОСОБА_3 пояснила, що нецензурно вона не висказувалась ні на адресу ОСОБА_4, ні взагалі, оскільки є віруючою особою, а тому ніколи не виражається нецензурно. Також вона заперечувала проти того, що чіплялась до ОСОБА_4, а лише бажала поговорити з її матірю ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 вважає, що всі особи, які дали письмові пояснення у відділку поліції, фактично заінтересовані у тому, щоб ОСОБА_3 притягнули до адміністративної відповідальності, оскільки між нею і ними існують неприязні стосунки і всі вони дають неправдиві свідчення відносно неї.

З цих підстав, та враховуючи неприязні стосунки між ОСОБА_3 і вказаними особами, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, суд відмовив у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_2 про виклик в судове засідання для допиту їх в якості свідків. Також суд відмовив у виклику для допиту в судовому засіданні в якості свідка лейтенанта поліції ОСОБА_8, оскільки остання не була свідком скоєного правопорушення, а лише складала протокол про адміністративне правопорушення зі слів потерпілої ОСОБА_4 і понятих: ОСОБА_7 і ОСОБА_9

Що стосується потерпілої ОСОБА_4, то суд апеляційної інстанції викликав її в судове засідання на 20.09.2018 року, однак, будучи належим чином повідомленою про час і місце судового засідання, вона до суду не зявилась, надавши суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому підтвердила свої показання, а також те, що ОСОБА_3 безпричинно висловлювалась на її адресу нецензурною лайкою, штовхала її, не дивлячись на те, що вона була на 9-му місяці вагітності, у звязку з чим перенесла дуже тяжкий стрес (а.с.148-149).

Враховуючи викладене, та з огляду на те, що у ОСОБА_3 з ОСОБА_4 не було конфлікту, тобто не було причин для вираження на її адресу нецензурної лайки і погроз, а також враховуючи, що зазначені дії ОСОБА_3 вчиняла в присутності багатьох мешканців будинку, суд апеляційної інстанції вбачає в діях ОСОБА_3 особливу зухвалість і нехтування загальновідомими правилами поведінки в громадських містах, що в свою чергу свідчить про вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вина ОСОБА_3 підтверджується заявою від ОСОБА_4, заявою ОСОБА_5, поясненням ОСОБА_6, поясненням ОСОБА_7, рапортом ДОП СП Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ОСОБА_8

Разом з тим, невизнання своєї вини ОСОБА_3 є нічим іншим, як способом захисту від скоєного адміністративного правопорушення.

Про зазначені обставини свідчать також інші 2 справи, які були заведені за вчинення ОСОБА_3 хуліганських дій: 27.04 та 12.05.2018 року, по яким постановами Київського районного суду м.Одеси від 25.07 та 10.08.2018 року, відповідно, ОСОБА_3 була визнана невинною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Посилання ОСОБА_3 на вказані постанови суду свідчать саме про її бажання уникнути адміністративної відповідальності по зазначеній справі.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані постанови не мають ніякого відношення до даної справи, оскільки мова йде про дії ОСОБА_3 в інші дні, а не 26.04.2018 року.

Крім того, суд не притягував ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, оскільки закрив провадження у справі через закінчення строку притягнення її до адміністративної відповідальності.

Що стосується посилання адвоката ОСОБА_2, яка виступає в інтересах ОСОБА_3, на те, що матеріали справи мають безліч недоліків, які не дають підстав для визнання ОСОБА_3 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, то вони є безпідставними, з огляду на наступні обставини.

Так, та обставина, що протокол про адміністративне правопорушення був складений 23.05.2018 року, в той час як правопорушення було вчинене 26.04.2018 року, в даному випадку правового значення не відіграє, оскільки, як було зазначено вище, протокол було складено за заявою ОСОБА_4, заявою ОСОБА_5, на підставі пояснень ОСОБА_6, пояснень ОСОБА_7, рапортом ДОП СП Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ОСОБА_8

З цих підстав, протокол було складено саме у Таїровському відділку поліції Київського ВП в м. Одесі, а не на місці скоєння правопорушення.

Що стосується ОСОБА_7, який зазначений в протоколі в якості понятого, то із його пояснень слідує, що він також був присутнім 26.04.2018 року при вчиненні ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, що підтверджується його письмовими поясненнями від 03.05.2018 року (а.с.15).

Що стосується письмових пояснень ОСОБА_10, яка є донькою ОСОБА_3, яка також була присутня при вчиненні останньою адміністративного правопорушення, то слід зазначити, що її пояснення є субєктивними, оскільки вона проживає разом з ОСОБА_3 і між нею і мешканцями багатоквартирного будинку також склались неприязні стосунки з приводу користування підсобним приміщенням та устаткуванням для просушування білизни.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_9 був присутнім в якості понятого при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а тому на думку суду, він не може дати пояснення з приводу скоєного ОСОБА_3 правопорушення.

З огляду на викладене, з урахуванням матеріалів справи, пояснень учасника і свідків правопорушення, суд апеляційної інстанції також вважає, що в діях ОСОБА_3 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП, у звязку з чим апеляційна скарга ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення, постанова Київського районного суду м. Одеси від 30 липня 2018 року залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 247, 254, 268, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 30 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 24.09.2018 року.

Суддя апеляційного суду

Одеської області (підпис) ОСОБА_11