Справа № 127/1358/18
Провадження № 3/127/540/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2018 р. м. Вінниця

Вінницький міський суду Вінницької області в складі:

головуючого суді Чернюк І.В.,

при секретарі Томай С.С.,

за участю прокурора Марченкова Д.С.,

особа стосовно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

розглянувши матеріали, що надійшли від сектору протидії корупції Управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Хоменки, Шаргородський район, Вінницька область, громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 172-7 ч. 1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 15.01.2018 року, що 12.07.2017 у директора Вінницької регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини ГУ Держспоживслужби у Вінницькій області ОСОБА_2 під час підписання наказу № 93-К від 12.07.2017 «Про відзначення дня бухгалтера», а саме преміювати бухгалтерів Вінницької регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини в розмірі 1 (одного) посадового окладу виник реальний конфлікт інтересів по відношенню до його дружини, про який публічно та не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізналася чи повинен був дізнатися, не повідомив про наявність реального конфлікту інтересів ГУ Держспоживслужби у Вінницькій області, під час виконання повноважень як директора Вінницької регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини ГУ Держспоживслужби у Вінницькій області ОСОБА_2, що є свідченням вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією передбаченого п. 1-4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за що передбачена ч. 1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор Марченков Д.С. в судовому засіданні обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного корупційного правопорушення підтвердив, зазначивши що в діях ОСОБА_2 вбачається наявність ознак корупційного діяння, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 вину у вчиненні ОСОБА_2 адміністративного правопорушення не визнали, просили провадження у справі закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення з підстав зазначених в поясненнях, які були наданні суду.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що сбір інформації здійснювався СБУ у Вінницькій області. Приватний інтерес ОСОБА_2 проявився в наданні ним премії його дружині. При складанні протоколу останній посилався на ЗУ «Про корупцію».

Заслухавши думку прокурора, пояснення ОСОБА_2 та його захисника, пояснення свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.ст. 245, 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАп орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б однієї ознаки складу адміністративного правопорушення, виключає його наявність.

Корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 Законі України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Статтею 172-7 ч.1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а також за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно примітки до вказаної статті, реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 наказом № 18-К від 06.08.2001 управління державної ветеринарної медицини «Про призначення ОСОБА_2», призначено на посаду директора обласної лабораторії ветеринарної медицини 21.06.2001 по переводу з Шаргородської дільничної лікарні ветеринарної медицини згідно з поданою заявою з позачерговим забезпеченням житлом.

15.12.2008 року наказом Обласної державної лабораторії ветеринарної медицини переведено ОСОБА_5 на посаду провідного бухгалтера 1 категорії ВОДЛВ з 15.12.2008 року з посадовим окладом згідно штатного розпису.

За змістом статті 27 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII «Обмеження спільної роботи близьких осіб» не можуть мати у прямому підпорядкуванні близьких їм осіб лише особи, перелічені у підпунктах «а», «в»-«з» пункту 1 частини 1 статті 3 цього Закону.

Відповідно до посадової інструкції провідного бухгалтера ОСОБА_5 від 03.07.2012 року бухгалтер підпорядковується безпосередньо головному бухгалтеру ВРДЛВМ.

Отже, наведене свідчить про те, що ОСОБА_5 не знаходиться в прямому підпорядкуванні у ОСОБА_2

Згідно пункту 2.8 Положенням про порядок преміювання та інші додаткові виплати працівникам ВРДЛВМ, затвердженого наказом директора Вінницької регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини від 6 лютого 2017 року за № 10-0, преміювання працівників Вінницької РДЛВМ здійснюється в межах фонду оплати праці за такими видами та напрямами: - у зв'язку з державними, професійними, святковими датами, одне з яких є «День бухгалтера».

Відповідно до пункту 3.12 вищевказаного положення одноразові премії працівникам Вінницької РДЛВМ встановлюється з нагоди професійного, державного свята виплачується премія в розмірі до одного посадового окладу.

12.07.2017 року наказом № 93-К від 12.07.2017 Вінницької регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини «Про відзначення дня бухгалтера» премійовано бухгалтерів Вінницької регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини в розмірі 1 (одного) посадового окладу.

Відповідно до абзацу 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях, що зазначено у абзаці 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Закон України «Про запобігання корупції від 14.10.2014 року №1700-VII потенційний конфлікт інтересів відрізняє від реального конфлікту інтересів. Потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального конфлікту інтересів тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Окрім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об'єктивний вираз, а також часовий взаємозв'язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто, відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об'єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Наведене свідчить про те, що під час преміювання бухгалтерів до «Дня бухгалтера» в діях ОСОБА_2 не вбачається приватного інтересу, оскільки преміювалась не тільки ОСОБА_5, а усі бухгалтери Вінницької регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини, крім того в наказі про преміювання не вказано конкретних осіб, а навпаки стосувалось всіх бухгалтерів без виключення. Як вбачається з вищевказаного наказу премія видалась усім в одному розмірі, а саме одного посадового окладу. З наданих суду доказів, не вбачається надання переваги саме дружині ОСОБА_2 під час підписання наказу про преміювання до «Дня бухгалтера». Дані обставини в свою чергу виключають наявність впливу на об'єктивність чи неупередженість прийнятого рішення. Відсутність перелічених ознак виключає наявність в діях ОСОБА_2 реального конфлікту інтересів при виконанні останнім своїх службових повноважень. А тому, за сукупністю усіх обставин, що були встановлені під час розгляду справи у ОСОБА_2 обов'язку повідомляти про наявність конфлікту інтересів не було.

Отже, у зв'язку з відсутністю реального конфлікту інтересів, відсутнє й порушення вимог пунктів 1 - 4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Системний аналіз правових норм, які регулюють питання корупційних правопорушень, свідчить про те, що багато дій є прямим обов'язком державних службовців та інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, тому слід врахувати, що такі дії належать до корупційних правопорушень лише за умови, що вони вчинені з метою незаконного одержання за це матеріальних благ, послуг, пільг або інших переваг, в тому числі і на користь третіх осіб. За відсутності такої мети, в тому числі і за недоведеністю такої мети відповідними доказами, протокол про вчинення корупційного правопорушення за ст. 172-7 КУпАП складений не може бути, а справа за таке діяння, що надійшла до суду, має бути закрита за відсутністю складу правопорушення.

Крім того, ст. 62 Конституції України закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

При цьому слід зауважити, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю у відповідності до вимог ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі № 127/1358/18 стосовно ОСОБА_2 за ст. 172-7 ч. 1 КУпАП - закрити, в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя