ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 569/19675/17

16 січня 2018 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Ореховська К.Е., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від національної поліції України управління патрульної поліції в м.Рівному Департаменту патрульної поліції відносно: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою, ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, -

за ч.1 ст. 130 КУпАП-

в с т а н о в и в:

17 грудня 2017 року інспектором роти №1 батальйону УПП в м.Рівне ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.130 ч.1 КУпАП. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 256911 від 17 грудня 2017 року, вбачається, що 17 грудня 2017 рокку о 19 год. 10 хв. в м. Рівне по вул.. Кн. Володимира, 82А водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння ( запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці) від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора № 6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни, а відтак, скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що 17 грудня 2017 року з товаришем їхали з полювання, нас зупинили працівники поліції, які пояснили, що надійшов сигнал про те що в нашому автомобілі перебуває викрадена дитина, попросили в мене документи, для встановлення особи, я документів не надав , після чого ми поїхали до поліціх встановлювати особу після того як повернулися почали складати акти та шукати свідків, при складанні протоколу мені ніхто не пояснював, що саме я порушив та про що складається протокол, проходити огляд на встановлення стану алкогольного спяніння мені ніхто не пропонував.

Захисник ОСОБА_4 суду пояснив, що дані, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не в повній мірі відповідають обставинам справи та іншим доказам, які містяться в матеріалах справи, та в частині є суперечливими й неточними, які в своїй сукупності ставлять під сумнів наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.І ст. 130 КпАП України. Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан спяніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану спяніння. Підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згілно із законом до відповідальності. Як вбачається зі змісту Акта огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного 17.12.2017р. о 20 год. 15 хв. інспектором роти №1 батальйону УПП у Рівненській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовився пройти огляд за допомогою газоаналізатора. Відповідно до п. 4 Порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Проте, акт складений без участі свідків, що підтверджується записами з нагрудних камер поліцейських долучених до матеріалів справи, з яких вбачається, що приблизно о 20 год. 43 хв. було запрошено свідків для підтвердження відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на місці зупинки. При цьому, автомобіля, яким начебто керував ОСОБА_2 на місці складання протоколу не було, що зафіксовано на відеозаписах, свідки не бачили чи керував ОСОБА_2 автомобілем чи ні, а також чи пропонувалося йому пройти медичний огляд як на місці зупинки так і в медичному закладі. Отже, на місці зупинки транспортного засобу поліцейськими не було встановлено і підтверджено документами, оформленими належним чином, факту відмови від проходження медогляду на визначення стану алкогольного сп'яніння ОСОБА_2, що виключає притягнення водія до відповідальності. 17.12.2017 року об 20 год. 50 хв., тобто через 35 хвилин після складення направлення на огляд, хоча як зазначалося вище, відповідно до п. 7 Порядку, поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин, командир роти №1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_3 склав протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 256911, чим порушив п.п. 4-8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, п. 7 розділу І, п.п. 8, 12 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735, п. 1 розділу II, п.п. 6,7 розділу IX Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015р. № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015р. за №1408/27853. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення було складено за адресою: м. Рівне, вул. Князя Володимира, 82-А (тобто на місці зупинки транспортного засобу), що також вказує на незабезпечення поліцейським проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я та порушення вище вказаних нормативних актів. Отже, командир роти №1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_3 передчасно склав протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 256911, так і не встановивши, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що вони їхали з ОСОБА_2 , правил дорожнього руху не порушували, за ними їхали патрульні які зупинили їх і пояснили, що надійшов сигнал про те що в автомобілі перебуває викрадена дитина, після чого почали вимагати документи для встановлення осіб, ми їхали з полювання будь яких алкогольних напоїв не вживали, працівники поліції не пояснювали що відносно ОСОБА_2 складається будь який протокол, тим більше не пропонували пройти огляд на встановлення стану алкогольного спяніння

Відповідно до вимог, передбачених ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобовязаний з"ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень заперечив з підстав, що правил дорожнього руху не порушив, не керував в стані алкогольного сп'яніння автомобілем, він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, тому п. 2.5 ПДР не порушував

Відповідно до ст. 256 КУпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі

Суд не приймає до уваги покази свідків оскільки їх покази не можуть бути доказами вказаного правопорушення, так як вони не були очевидцями правопорушення в час і місці вказаних в протоколі. Із змісту долучених до матеріалів пояснень вбачається, що вони свідчили про відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до ст.268 КУпАП України, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З урахуванням викладеного , в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази які б підтверджували керування ОСОБА_2 17.12.2017 року в м. Рівне по вул.Кн. Володимира, 82А транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

З врахуванням наведеного, протокол про адміністративні правопорушення серії БР № 256911 від 17 грудня 2017 року, відносно ОСОБА_2 за ст. 130 ч.1 КУпАП, не може бути належними доказами в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки такі містять суперечливі дані, та вищезазначені пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Обставини, викладені у вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно розяснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9«Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. (ст. 7 КУпАП).

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, у звязку із чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, ст.62 Конституції України,та керуючись ст.ст.7, п.1 ч.1 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду К.Е. Ореховська