Справа № 363/1329/18 Головуючий у І інстанції Рудюк О. Д.
Провадження № 33/780/739/18 Доповідач у 2 інстанції Слива
Категорія 147 25.09.2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області Слива Ю.М., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 29 травня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 01 квітня 2018 року о 00:55 годині в Київській області а/д Київ-Вишгород-Десна, на 28 км, гр. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «LEXUS GX470» д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків.

На вказану постанову суду, ОСОБА_2 подав апеляцію, в якій не погоджується з постановою, оскільки судом не повно та не об'єктивно досліджені докази, в результаті чого висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт не заперечує, що відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», однак впевнений, що інспектори патрульної служби проводили такий огляд без дотримання вимог закону, оскільки не пропонували йому пройти огляд у закладі охорони здоров'я, а суд, в свою чергу, дані обставини залишив поза увагою, як і те що в транспортному засобі, яким він керував, знаходилися маленька дитина та дружина. Тому просить постанову скасувати.

Також просить поновити строк на оскарження вказаної постанови, оскільки про час та місце розгляду справи він не був повідомлений, окрім цього у період встановленого строку на оскарження перебував за межами України.

У судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Вислухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, а також свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду.

Враховуючи доводи апелянта, про причини пропуску строку на оскарження постанови, апеляційний суд визнає їх поважними, а тому клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 29.05.2018 року підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Так, суд першої інстанції правомірно врахував, що винність ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №358196 від 01.04.2018 року, у якому викладені обставини вчинення правопорушення (а.с. 2); поясненнями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з яких видно, що 01.04.2018 року вони були присутні при тому, як водій автомобіля «LEXUS GX470» ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку (а.с. 4,5); отриманими під час перевірки інспекції Генеральної прокуратури України поясненнями працівників поліції Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5, ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_8, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння (а.с. 11-23); відеозаписом відмови ОСОБА_2 від огляду на стан сп'яніння, згідно з яким ОСОБА_2 відмовляється від проходження огляду на стан сп'яніння.

Суд першої інстанції правомірно взяв вказані докази до уваги та надав їм належну правову оцінку. З вказаними висновками суду, апеляційний суд погоджується, вважає їх правильними та законними

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП є правильною.

Доводи про те, що огляд на стан сп'яніння ОСОБА_2 проводився з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Так, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Оскільки водій ОСОБА_2 не висловлював незгоду на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а відповідно незгоду з його результатами, суд вважає, що порушень вимог Закону при огляді ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння працівниками поліції не допущено, а тому підстав вважати такий огляд недійсним не встановлено.

Посилання на те, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки вважав дії поліцейських провокацією, у зв'язку з тим, що він є працівником Генеральної прокуратури України та розслідує резонансні справи, також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Суду не надано жодних доказів про вказані обставини, а допитані в судовому засіданні працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_4 пояснили, що раніше вони ОСОБА_2 не знали, ніяких вказівок чи прохань від керівництва чи будь-кого щодо зупинки та огляд саме ОСОБА_2 не отримували, а зупинили його автомобіль тому, що він у нічний час від'їжджав від розважального закладу, а відповідно вони мали підозру про перебування водія в стані алкогольного сп'яніння.

Доводи про те, що працівниками поліції допущено ряд порушень норм чинного законодавства України при виконанні своїх посадових обов'язків, суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені жодними належними доказами.

Так, суду не надано доказів про те, що ОСОБА_2 чи його захисник зверталися з будь-якими заявами до правоохоронних органів щодо неправомірності дій працівників поліції.

Не оскаржували вони й до суду дії вказаних осіб при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

До того ж, навіть не звертались до керівництва поліції з заявою про проведення службового розслідування з приводу неправомірних дій їх підлеглих.

Крім того, суду не надано достатньо доказів про те, що наявність вказаних порушень можуть вплинути на законність оскаржуваного рішення.

Зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд належним чином проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При прийнятті рішення, суд також врахував й особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, врахував, що дане правопорушення є грубим порушенням ПДР України.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, зазначена справа була розглянута у відсутності ОСОБА_2, при цьому матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Розглянувши справу за даних обставин, суддя допустив порушення, гарантованих ст. 268 КУпАП прав ОСОБА_2, що є порушенням вимог закону.

За даних обставин, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не може вважатися законним і підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 вчинив вказане правопорушення 01 квітня 2018 року.

Оскільки, на момент розгляду справи апеляційним судом сплили передбачені Законом строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, апеляційний суд позбавлений можливості накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

За даних обставин, апеляційний суд вважає, що постанова судді Вишгородського районного суду Київської області від 29 травня 2018 року є незаконною та підлягає скасуванню. При цьому по справі слід прийняти нову постанову.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Вишгородського районного суду Київської області від 29 травня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 29 травня 2018 року щодо ОСОБА_2 скасувати та постановити нову постанову.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП на підставі ч. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Слива