Справа № 720/1597/18
Провадження 3/720/582/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (Bencovschi Vladimir), ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина р. Молдова, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2 р. Молдова, вул. Малиновська, 9/31, -

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності у звязку із тим, що 07 вересня 2018 року о 08 годині 10 хвилин по вул. Центральній в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області керував автомобілем марки «Мереседес Бенс» д.н.з. SYR 264 з ознаками алкогольного спяніння та на вимогу працівників поліції, відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що в обід 06 вересня 2018 року він вжив спиртні напої у невеликому обємі. Зранку 07 вересня 2018 року на автомобілі марки «Мереседес Бенс» д.н.з. SYR 264 він їхав в м. Чернівці. В с. Маршинці Чернівецької області, він був зупинений працівниками поліції, після чого він на їх вимогу на місці проїхав огляд на стан спяніння за допомогою спеціального засобу драгера. Огляд проводився без залучення свідків. Драгер показав зміст алкоголю в крові до 0,20 проміле, на що він повідомив працівнику поліції, що вживав алкогольні напої напередодні, в той день не вживав, оскільки мав їхати за кермо, і тому драгер дійсно показав наявність алкогольної концентрації в крові в межах допустимої норми. Тоді працівник поліції запропонував їхати в лікарню для проходження медичного огляду. Він повідомив йому, що вже пройшов огляд на місці та в лікарню не може їхати, оскільки в мікроавтобусі знаходяться пасажири. Тоді, працівник поліції склав протокол про адміністративне правопорушення не залучивши перекладача, не розяснивши наслідки розгляду протоколу та відповідальність за даним протоколом.

Свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що він є власником автомобіля марки «Мереседес Бенс» д.н.з. SYR 264 та їхав 07 вересня 2018 року разом з ОСОБА_1 в м. Чернівці. Останній був тверезий, про що він пересвідчувався перед поїздкою. В с. Маршинці Новоселицького району їх зупинили працівники поліції та освідчили водія за допомогою драгера. Оскільки, результат огляду був в межах норми, працівники поліції запропонували їхати водію в лікарню. Проте, ОСОБА_1 не міг залишити мікроавтобус разом із пасажирами на дорозі, про що було пояснено працівникам поліції. Тоді останні склали протокол та сказали ОСОБА_3, які пояснення необхідно писати в протоколі для того, щоб поїхати далі. Огляд працівниками поліції ОСОБА_3 проходив без свідків, а тому дії працівників поліції щодо повторного огляду в лікарні йому здалися неправомірними, про що він повідомив їм на місці зупинки.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що 07 вересня 2018 року разом з ОСОБА_5 став очевидцем того як ОСОБА_1 відмовився їхати для огляду на стан спяніння в лікарню. Причину відмови не знає. Огляд за допомогою драгера працівником поліції водія на місці при ньому не проводився.

Працівник поліції ОСОБА_6 підтвердив, що після зупинки був проведений огляд ОСОБА_1 на стан спяніння за допомогою драгера, який показав 0,22 проміле. Оскільки, у засобі драгер не працював принтер, водію було запропоновано їхати в лікарню, від чого він відмовився.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі слід закрити у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП з наступних підстав.

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 130 ч.1 КУпАП відповідальність особи настає у разі керування особою транспортним засобом в стані алкогольного (наркотичного) спяніння або відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного (наркотичного) спяніння, а згідно ст. 9 КУпАП обовязковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.

Таким чином, допустимими та належними доказами у справі має бути підтверджено як факт керування особою транспортним засобом, так і перебування її в стані алкогольного спяніння або відмова від проходження медичного огляду на стан спяніння.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 352950 від 07 вересня 2018 року відносно ОСОБА_1 був складений у звязку із тим, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому порядку.

Однак, вищенаведений доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП не можна вважати достатнім та допустимим виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

Частина 3 вказаної статті зазначає, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за № 1103 «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

В той же час, огляд на стан алкогольного спяніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану спяніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідженими в суді доказами зясовано, що працівниками поліції на місці зупинки був проведений огляд на стан спяніння водія ОСОБА_1 з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та вказаної Інструкції, без залучення свідків, складання акту огляду та роздруківки на папері показників тестування, ознайомлення водія з результатами огляду на стан алкогольного спяніння.

Будь-яких доказів про проведення огляду на місці із водієм до матеріалів справи також не долучено.

Таким чином, водій ОСОБА_1 фактично не відмовився від огляду на стан спяніння, пройшовши його на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних засобів, який був проведений працівниками поліції, а тому посилання в протоколі про адміністративне правопорушення на те, що він відмовився від огляду у встановленому порядку є безпідставним.

У звязку із викладеним, без належного оформлення проведеної процедури огляду водія на стан спяніння на місці зупинки автомобіля та ознайомлення його з результатами такого огляду, подальша вимога працівників поліції щодо проходження такого огляду в закладах охорони здоровя суперечило вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції.

За вказаних обставин, висновок працівників поліції, викладений у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан спяніння у встановленому порядку суперечить встановленим обставинам справи, оскільки він пройшов такий огляд на місці зупинки транспортного засобу.

Слід також зазначити, що водія ОСОБА_1, який будучи громадянином іншої держави та в недостатній мірі володіє українською мовою не було забезпечено перекладачем при складанні вказаного протоколу, що є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та позбавило його права для належного ознайомлення з протоколом та наслідками його розгляду.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, в силу п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Приймаючи до уваги, що під час судового розгляду зясовано, що водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння в передбаченому законом порядку не відмовлявся і пройшов такий огляд, який був проведений працівниками поліції на місці зупинення транспортного засобу, без його документального оформлення, залучення свідків, складання акту огляду та роздруківки на папері показників тестування, ознайомлення водія з результатами огляду на стан алкогольного спяніння, вважаю, що викладені у протоколі обставини щодо його відмови від проходження огляду на стан спяніння не знайшло свого підтвердження, а тому його вина у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП не доведена, у звязку із чим провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 9, 130 ч.1, 247 п.1, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (Bencovschi Vladimir) за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до апеляційного суду Чернівецької області в порядку передбаченому КАС України.

Суддя: