Справа №585/4284/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Шульга
Номер провадження 33/816/21/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,в режимі відеоконференції з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 жовтня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючий, проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 жовтня 2018 року водій ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 21 жовтня 2018 року о 02 год. 55 хв. в м. Ромни Сумської області по вул. Малиновського керував транспортним засобом марки «Rang Rover», номерний знак Jar 013, в стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком КЗ СОР № 188 від 21.10.2018 року, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 просив постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 жовтня 2018 року скасувати, а провадження по справі відносно нього закрити на підставі п.3 ч. 1 ст. 284 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 наголошував на тому, що 21.10.2018 року близько 02 год. 55 хв. автомобілем в стані алкогольного спяніння він не керував, автомобіль стояв, за його кермом перебувала ОСОБА_3, працівники поліції підїхали до них, наказали вийти з автомобіля, повідомили йому про те, що він керував транспортним засобом та має пройти медичний огляд, а потім із застосуванням фізичної сили помістили його до службового авто та відвезли в першу ОСЛ для проходження медичного огляду. При цьому, його пояснення про те, що автомобілем він не керував, поліцейські до уваги не брали. Такі ж пояснення, не заперечуючи факту вживання алкоголю, він надав і лікарю, що його оглядав.

Вказані обставини залишились поза увагою суду, оскільки справа була розглянута як за його ОСОБА_2 відсутності так і за відсутності свідків які в день складення відносно нього протоколу перебували в авто (ОСОБА_4, ОСОБА_3В.) та лікаря, який проводив його огляд на стан алкогольного спяніння.

Крім цього, суд виніс постанову на підставі протоколу, який, на думку апелянта, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду підлягає скасуванню як незаконна та необґрунтована, а провадження у справі повинно бути закрито.

Також, ОСОБА_2 подав заяву в якій просив апеляційний суд допитати свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 19).

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який подану ним апеляційну скаргу підтримав, просив оскаржувану постанову суду скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та допитавши в якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи. Зазначені вимоги закону судом дотримані.

Як вбачається з матеріалів справи суддя першої інстанції, всебічно розглянув справу, об'єктивно оцінив добуті докази, з'ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.

Зокрема вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 049272 від 21.10.2018 року, складеному уповноваженою на те особою у відповідності до вимог закону, з якого вбачається те, що водій ОСОБА_2 21.10.2018 року о 02 год. 55 хв. в м. Ромни Сумської області по вул. Малиновського керував транспортним засобом марки «Rang Rover», номерний знак Jar 013, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення. Крім цього, ОСОБА_2 відмовився як від надання письмових пояснень так і від отримання примірника складеного відносно нього протоколу (а.с. 2);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.10.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2 на момент його огляду (21.10.2018 року о 03 год. 50 хв.) перебуває в стані алкогольного спяніння. Від отримання примірника вказаного висновку ОСОБА_2 відмовився про що свідчить його підпис (а.с. 3);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 21.10.2018 року згідно яких ОСОБА_2 в їхній присутності відмовився від ознайомлення та підпису протоколу про адміністративне правопорушення та був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 4,5).

Також, в ході вивчення матеріалів справи апеляційним судом було досліджено і наявне в ній відео з якого чітко вбачається факт руху транспортного засобу марки «Rang Rover», номерний знак Jar 013, факт його зупинки поліцейськими, а також те, що із-за його керма виходить саме водій ОСОБА_2 (а.с. 7).

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірним та беззаперечним.

Щодо пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, то останні пояснили про те, що вони разом із ОСОБА_2 сиділи в авто, пили каву, авто не рухалось, стояло на місці, за його кермом була ОСОБА_3, коли до них підійшли поліцейські.

Вислухавши такі пояснення свідків, апеляційний суд відноситься до них критично оскільки по-перше вказані особи перебувають з ОСОБА_2 у дружніх відносинах (ОСОБА_4 є товаришем, а ОСОБА_3 співмешканкою), а тому вони зацікавлені у вирішенні справи, а по-друге, як пояснення свідків так і пояснення самого ОСОБА_2 про те, що транспортний засіб в русі не перебував, а за кермом перебувала ОСОБА_3 спростовуються матеріалами вказаного вище відео з нагрудної камери поліцейського, яке було детально досліджено (а.с. 7).

Також, апеляційний суд вважає надуманими і доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд безпідставно провів розгляд справи за його відсутності, тоді як він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, оскільки як вбачається зі змісту протоколу та письмових пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а також із наданих в ході апеляційного розгляду справи свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснень, ОСОБА_2 відмовився від підписання складеного відносно нього протоколу та від отримання його іншого примірника, однак при цьому, зміст протоколу був йому працівниками поліції зачитаний, про дату, місце і час судового розгляду ОСОБА_2 був повідомлений.

З огляду на викладене апеляційний суд не вбачає жодних порушень прав ОСОБА_2, як на тому він наголошує в своїй апеляційній скарзі, на подачу ним до суду клопотань про допит свідків, оскільки про факт складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення він знав, про дату, час і місце судового розгляду ОСОБА_2 був повідомлений працівниками поліції, інших підстав які б перешкодили останньому у реалізації вказаного ним права останній ні в апеляційні скарзі ні в ході апеляційного розгляду справи не навів.

Щодо тверджень апелянта про те, що працівники поліції примусово «….із застосуванням до нього фізичної сили…» посадили його до свого службового автомобіля, то їх апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на їх не обґрунтованість. Матеріали справи не містять жодних відомостей про те, що ОСОБА_2 по вказаному факту звертався із заявою до відповідних органів на неправомірні дії поліцейських та будь-яких висновків про те, що такі дії дійсно мали місце.

Не може погодитись апеляційний суд і з висновком ОСОБА_2 про те, що складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП., оскільки апелянт не наводить в своїй апеляційній скарзі жодних обґрунтувань таких тверджень.

Враховуючи вказані обставини, апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, вмотивованим та законним, а вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 безпідставними та спрямованими на уникнення відповідальності за вчинене.

Таким чином, підстав для скасування постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 жовтня 2018 року та закриття провадження у справі, як того просить апелянт, апеляційний суд не вбачає та вважає, що вказане судове рішення повинно бути залишено без зміни, а вимоги апеляції скарги ОСОБА_2 без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуОСОБА_1.