Справа № 264/3839/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2018 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Мирошниченко Юрій Михайлович, розглянувши у м. Маріуполі матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП ДФС України не надано, не працюючого, який мешкає в АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 09.07.2018 року о 05 годині, керуючи автомобілем ЗАЗ-DAEWOO T13110ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в районі будинку № 85 по вул. Мисливській в Кальміуському районі м. Маріуполя, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням в результаті чого скоїв наїзд на дерево. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 2.3б, 12.1 Правил дорожнього руху України.

Він же, 09.07.2018 року о 05 годині, керуючи автомобілем ЗАЗ-DAEWOO T13110ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в районі будинку № 85 по вул. Мисливській в Кальміуському районі м. Маріуполя, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), був учасником ДТП, від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився.

Правопорушник до суду не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку.

Провина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в присутності яких ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, поясненнями ОСОБА_5, яка вказувала, що 09.07.2018 року приблизно о 04 год. 30 хв. вживала спиртні напої з ОСОБА_2, потім вони посварились та ОСОБА_2 взяв її автомобіль ЗАЗ-DAEWOO T13110ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_1 та в нетверезому стані сів за кермо і поїхав у невідомому напрямку, поясненнями самого ОСОБА_2, який не заперечував факту вживання алкоголю, керування транспортним засобом та вчинення дорожньо-транспортної пригоди, рапортом інспектора роти №3 батальйону УПП в Донецькій області Кухтіна О.М., схемою місця ДТП та фототаблицею до неї, а також доданим до матеріалів справи відеозаписом, на якому зафіксований факт підтвердження водієм управління ним транспортним засобом та відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків.

Згідно із п. п. 2.3.б, 12.1 Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (2.3б); під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (12.1).

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 вимог п. п. 2.3б, 12.1 Правил дорожнього руху в Україні не виконав, внаслідок чого вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що провина порушника доведена в повному обсязі, а дії правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, як порушення Правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортного засобу.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України особа, яка керує транспортним засобом, повинна на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання такого обов'язку з боку водія ОСОБА_2 є грубим порушенням Правил дорожнього руху України.

Таким чином, суд вважає, що провина ОСОБА_2 доведена в повному обсязі, а дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, суд вважає необхідним об'єднати матеріли про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 в одне провадження.

Призначаючи ОСОБА_2 стягнення, суд враховує наступне.

Відповідно до роз'яснень пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення, однак суди не вправі застосовувати його тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або в загалі його не мала.

Як вбачається з матеріалів справи водійське посвідчення у правопорушника ОСОБА_2 відсутнє.

За положеннями п. 1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Санкція частини 2 статті 130 КУпАП передбачає стягнення у вигляді однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Отже, ОСОБА_2 в розумінні наведеної норми ПДР України та ч. 1 ст. 130 КУпАП не є водієм та відноситься до інших осіб, для яких не передбачений такий вид стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, вважаю необхідним піддати ОСОБА_2 адміністративному стягненню у виді штрафу.

Оскільки судом ухвалене рішення про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника також підлягає стягненню судовий збір відповідно до ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 124, 130, 122-4, 283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Об'єднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення № 264/3840/18, провадження №3/264/1509/2018 відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП України та справу про адміністративне правопорушення №264/3839/18, провадження №3/264/1508/2018 відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, присвоїти номер провадження №3/264/1508/2018 (№264/3839/18).

ОСОБА_2 визнати винуватим у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок) судового збору.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко