Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1791/17
Провадження № 3/280/35/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 січня 2018 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління захисту економіки в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого суддею Брусилівського районного суду Житомирської області,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю ОСОБА_1, ОСОБА_2,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області відповідно до постанови Апеляційного суду Житомирської області від 19.12.2017 надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно судді Брусилівського районного суду Житомирської області Руденка В. О.

Відповідно до протоколу №218 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, від 22.11.2017 ОСОБА_1, обіймаючи у період з 18.10.2013 по 16.03.2016 посаду судді Старобешівського районного суду Донецької області, а з 16.03.2016 по теперішній час посаду судді Брусилівського районного суду Житомирської області та будучи, відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (надалі - Закону), суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону у десятиденний строк з моменту отримання доходу, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, письмово не повідомив про це Національне агентство, шляхом внесення відомостей до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства, чим порушив вимоги, передбачені чинним законодавством України, при наступних обставинах.

Так, Указом Президента України № 570/2013 від 18.10.2013 «Про призначення судців» ОСОБА_1 призначено строком на п'ять років на посаду судді Старобешівського районного суду Донецької області.

Указом Президента України № 99/2016 від 16.03.2016 «Питання переведення суддів» ОСОБА_1 переведено у межах п'ятирічного строку на посаду судці Брусилівського районного суду Житомирської області.

Приписами статті 3 Закону визначено коло осіб, на яких поширює свою дію цей Закону, зокрема підпунктом «ґ» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону, передбачено його розповсюдження на суддів.

Отже, ОСОБА_1 є суб'єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, у тому числі за статтею 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Законом України від 21.12.2016 № 1801-VIII «Про Державний бюджет України на 2017 рік», прожитковий мінімум працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1600,00 гривень. Таким чином, станом на 1 січня 2017 року 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб дорівнює 80000,00 гривень.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов'язкові для виконання нормативно-правові акти.

Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону.

Так, згідно п.п. 1 п. 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №958/29088 із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 18.08.2016 №1, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 за №1153/29283 і набрало чинності з 23.08.2016, Національне агентство з питань запобігання корупції (за текстом - НАЗК) визначило, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи:

Перший етап з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та суб'єктів декларування - повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону, службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 чи пізніше цієї дати займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.

Згідно примітки статті 50 Закону України «Про запобігання корупції», до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, відносяться судді.

Крім цього, зазначена у пункті 1 цього ж рішення декларація (повідомлення) подається згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (за текстом Порядок), затвердженого Рішенням НАЗК №3 від 10.06.2016, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089 зі змінами від 06.09.2016 №20, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.10.2016 за №1366/29496, від 02.12.2016 №132, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.01.2017 за № 99/29967, суб'єкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми.

Під час перевірки встановлено, що ОСОБА_1 13.04.2017 уклав договір купівлі-продажу №8041/2017/416346 транспортного засобу: автомобіль марки «DAEWOO LANOS», 2007 року випуску, сірого кольору, № кузова: SUPTF69YD7W327823, н/з НОМЕР_1 в територіальному сервісному центрі.

Відповідно до п. 2.1 Договору передача транспортного засобу Продавцем (ОСОБА_1О.) і прийняття його Покупцем (ОСОБА_3В.) здійснюється після повної оплати вартості майна. Крім того в договорі визначено, за домовленістю сторін, ціна транспортного засобу складає 83700,00 гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року.

Згідно з наданої відповіді в.о. начальника регіонального сервісного центру в Житомирській області перереєстрація транспортного засобу на нового власника ОСОБА_3, новий н.з. автомобіля НОМЕР_2, відбулася цього ж дня 13.04.2017.

Отже, починаючи з 14.04.2017 ОСОБА_1 зобов'язаний був протягом десяти днів подати повідомлення про суттєві зміни, кінцевий строк подання якого був 23.04.2017.

Главою 2 розділу III Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що суддя зобов'язаний:

- виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції;

- подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У відповідності до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Листом НАЗК від 02.03.2017 №03-05/4886/17 зазначено, що дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання суб'єктами декларування документів до Реєстру.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування (за текстом - Реєстр), повідомлення про суттєві зміни ОСОБА_1 подано 24.04.2017, тобто з пропущенням десятиденного строку, визначеного законодавством.

Таким чином, суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Руденко Владислав Олександрович, який 13.04.2017 отримав дохід від продажу автомобіля у сумі 83700,00 грн, який перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, не повідомив у десятиденний термін НАЗК, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за що встановлена частиною 2 статті 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У ході проведення перевірки по даному факту було отримано ОСОБА_2 прийому-передачі від 16.08.2017 року, який укладено між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в якому вказано, що повний розрахунок за вказаний автомобіль ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_5 15.04.2017, тобто через 2 дні після офіційного укладання договору купівлі-продажу та перереєстрації транспортного засобу. Окрім цього, ОСОБА_4 надав письмову розписку, в якій зазначив, що грошові кошти в сумі 83700,00 гривень отримав 15.04.2017 року.

Про те, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» в пункті 25 вказано, що Державна реєстрація придбаних у розстрочку транспортних засобів проводиться згідно з цим Порядком із внесенням до свідоцтва про реєстрацію відповідного запису (запис «розстрочка» повинен міститися в акті приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6), проте такий запис в реєстраційних документах на даний автомобіль відсутній, тобто автомобіль був проданий, а ОСОБА_1 отримав дохід фактично в день перереєстрації транспортного засобу.

Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення, слід вважати дату зібрання всіх матеріалів перевірки та складання адміністративного протоколу, тобто 22 листопада 2017 року.

Прокурор Бородько А. П. у судовому засіданні поклався на розсуд суду при прийнятті рішення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненому не визнав, пояснив, що відсутня подія адміністративного правопорушення, дохід від продажу автомобіля був отриманий ним не 13.04.2017, а 15.04.2017. Автомобіль фактично був переданий ОСОБА_3 задовго до оформлення, оскільки ОСОБА_3 є родичем його дружини, вони давно близько товаришують і мають абсолютно довіру. Питання фактичного виконання договору, момент фактичної передачі автомобілю та дату фактичного розрахунку вони визначили так, як вважали за потрібне, оскільки діяли як субєкти цивільних правовідносин, диспозитивно визначаючи свої взаємні права та обовязки. Матеріали справи містять неспростовані письмові докази отримання ним доходу від продажу автомобілю 15.04.2017 та подання ним повідомлення про суттєві зміни фінансового стану 24.04.2017, тобто у понеділок після вихідних днів, у передостанній день десятиденного строку, встановленого чинним законодавством. Більше того, оперуповноваженим після складання протоколу, який повністю надрукований за допомогою компютерної техніки, і вручення йому другого екземпляру, були внесені відомості до нього з метою, на його думку, приховання інформації про дату виявлення адміністративного правопорушення. Також звертає увагу, що особою, яка складала протокол, не дотримано положень, що регламентують порядок його оформлення, будь-які записи про додатки у протоколі відсутні, що на думку ОСОБА_1, зроблено невипадково. Протокол про адміністративне правопорушення внаслідок грубих порушень законодавства не відповідає вимогам нормативно-правових актів.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, суди зобовязані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ, КпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно рішення ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України», визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

ОСОБА_1, обіймаючи посаду судді Брусилівського районного суду Житомирської області, є відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення. ОСОБА_1 є суб'єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією.

Згідно частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Станом на 01.01.2017 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб становить 80000 гривень.

ОСОБА_1 13.04.2017 уклав договір купівлі-продажу №8041/2017/416346 транспортного засобу: автомобіль марки «DAEWOO LANOS», 2007 року випуску, сірого кольору, № кузова: SUPTF69YD7W327823, н/з НОМЕР_1 в територіальному сервісному центрі 8041 /а.с.16-17/.

Відповідно до п. 2.1 Договору передача транспортного засобу Продавцем (ОСОБА_1 О.) і прийняття його Покупцем (ОСОБА_3 В.) здійснюється після повної оплати вартості майна, та оформляється актом приймання-передачі у двох примірниках, які підписуються сторонами. Відповідно до пункту 3.1 Договору за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 83700 гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2017.

Перереєстрація транспортного засобу на нового власника ОСОБА_3 відбулася цього ж дня 13.04.2017 /а.с.27-29/.

У матеріалах справи наявний акт приймання-передачі від 16.08.2017, в якому зазначено, що13.04.2017 продавець (ОСОБА_1 О.) передав, а покупець (ОСОБА_3 В.) отримав транспортний засіб автомобіль «Деу Ланос», 2007 року випуску; 15.04.2017 покупець оплатив, а продавець прийняв оплату за переданий транспортний засіб в сумі 83700 гривень відповідно до розписки /а.с.61/.

Також у матеріалах справи є розписка від 15.04.2017 про отримання ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 83700 гривень за проданий автомобіль /а.с.62/.

У протоколі зазначено, що починаючи з 14.04.2017 ОСОБА_1 зобов'язаний був протягом десяти днів подати повідомлення про суттєві зміни, кінцевий строк подання якого був 23.04.2017.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування (за текстом - Реєстр), повідомлення про суттєві зміни ОСОБА_1 подано 24.04.2017, тобто з пропущенням десятиденного строку, визначеного законодавством.

Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення, слід вважати дату зібрання всіх матеріалів перевірки та складання адміністративного протоколу, тобто 22 листопада 2017 року.

Законом України «Про запобігання корупції», який вступив в силу 14 жовтня 2014 року, передбачені додаткові заходи здійснення фінансового контролю, які полягають в обов'язку суб'єкта декларування у разі суттєвої зміни у майновому стані протягом десяти днів з моменту отримання доходу або придбання майна повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції шляхом внесення інформації до Єдиного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Саме невиконання таких обов'язків у визначений строк утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Частиною 2 статті 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, а саме неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Склад правопорушення за частиною 2 статті 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення є формальним, оскільки обовязковим елементом обєктивної сторони є умисна дія умисне несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне повідомлення.

Субєктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 15.04.2017 отримав кошти на виконання умов договору від 13.04.2017, подав електронну декларацію до НАЗК у десятиденний термін з моменту отримання доходу.

Ані у протоколі про адміністративне правопорушення, ані прокурором у судовому засіданні не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження субєктивної сторони правопорушення, тобто не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби тощо) та мета інкримінованого правопорушення.

Відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Тому, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяв умисно, усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

За таких обставин, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 слід закрити на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 1726, 247, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко