АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/2202/2018 Постанова винесена суддею Новик В.П.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., за участю: ОСОБА_2 та захисника Конюшка Д.Б., розглянувши апеляційну скаргу захисника в справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_2, громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Хабаровськ, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 червня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 червня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Як встановив суддя місцевого суду в постанові, 14 березня 2018 року приблизно о 12 год. 25 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Мазда», державний номерний знак JTC 062, на Кільцевій дорозі, 22 в м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не дотримав безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення із автомобілем «ДАФ», державний номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом «Vaneck», державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався зліва в попутному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

В апеляційній скарзі захисник Конюшко Д.Б. просить постанову Святошинського районного суду м. Києва від 13 червня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративну справу відносно ОСОБА_2 закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

За доводами апеляційної скарги захисника, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) відбулась внаслідок того, що водій автомобіля «ДАФ» при зміні смуги руху не врахував безпечного бокового інтервалу і здійснив зіткнення з автомобілем «Мазда», що було зафіксовано працівниками поліції.

Крім того, як зазначає захисник, суд першої інстанції, не взявши до уваги пояснення свідка зі сторони ОСОБА_2, у постанові свої висновки в цій частині не мотивував.

Вислухавши пояснення захисника Конюшка Д.Б. та ОСОБА_2 на підтримку апеляційних вимог, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга захисника Конюшка Д.Б. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів тощо.

Згідно з вимогами п. 13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до визначення терміну «безпечний інтервал», яке міститься у п. 1.10 ПДР,- це відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об'єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

За змістом ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов'язані з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням у їх сукупності.

Зазначені вимоги закону при розгляді даної справи суддя місцевого суду дотримав, оскільки висновок про доведеність вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на доказах у справі, зокрема, даних, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серія БД № 067872 від 14 березня 2018 року, складеному уповноваженою на те особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП (а.с. 1); схемі місця ДТП, в якій наявні необхідні та достатні відомості для з'ясування дійсних обставин ДТП, у тому числі відображено: напрямок руху транспортних засобів та їх кінцеве положення після зіткнення, слідова інформація (гальмівний шлях автомобіля &q?ін;ДАФ&q?ло;), указані характер та локалізація механічних пошкоджень автомобілів (а.с. 2); письмових поясненнях водія ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5, наданих відразу ж після цієї пригоди, та підтриманих свідком ОСОБА_5 в суді першої інстанції (а.с. 3, 5); світлинах з місця ДТП, на яких частково зображений автомобіль &q?ан;ДАФ&quс.; на місці ДТП у кінцевому його положенні (а.с. 10-12).

Доводи апелянта про те, що ДТП відбулась внаслідок порушення водієм автомобіля «ДАФ» вимог п. 13.1 ПДР України, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються, окрім іншого, поясненнями в суді свідка ОСОБА_5, який, будучи незацікавленим очевидцем цієї ДТП, повідомив, що 14 березня 2018 року, керуючи автомобілем «Хюндай Соната», державний номерний знак НОМЕР_3, та рухаючись по Жулянському шляхопроводу з Одеської площі в другій смузі руху, побачив як автомобіль «Мазда», державний номерний знак JTC 062, який рухався перед ним за 100-150 метрів, почав повертати вліво в третю смугу руху, в якій рухався автомобіль &q? 1;ДАФ&quме; з напівпричепом та зачепив задньою частиною автомобіля (лівим заднім крилом) вантажний автомобіль «ДАФ», водій якого застосував екстрене гальмування та трохи змістився вліво з метою уникнення зіткнення.

Такі пояснення свідка, які відповідають його ж поясненням від 14 березня 2018 року, наданим відразу після ДТП, повністю узгоджуються з поясненнями водія ОСОБА_4, який також зазначав, що рухався в третій смузі руху, а автомобіль «Мазда» несподівано став перелаштовуватися в його смугу руху з правої сторони (&q?об;підрізав&qu н;), внаслідок чого відбулося зіткнення, а також не суперечать іншим доказам у справі, отже суддя місцевого суду обґрунтовано поклав пояснення свідка ОСОБА_5 та іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_4 в основу своїх висновків.

На спростування указаних висновків захисник в апеляційній скарзі переконливих доводів не навів, отже підстав не брати їх до уваги у суду апеляційної інстанції немає.

Посилання апелянта на те, що суддя місцевого суду не надав оцінки поясненням свідка ОСОБА_6, яка під час ДТП була пасажиром автомобіля &q? н;Мазда&q?ці; і про обставини цієї пригоди в суді надала пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_2, не заслуговують на увагу, оскільки, мотивувавши у постанові свій висновок в цій частині, суддя місцевого суду обґрунтовано не взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_6, бо вони спростовуються доказами у справі, в тому числі і даними, зафіксованими на схемі ДТП. Зокрема, відображені на схемі: місце початку гальмівного шляху автомобіля &q?ва;ДАФ&q? с; (у тій смузі, у якій він рухався з подальшим зміщенням вліво), кінцеве розташування транспортних засобів після зіткнення та локалізація і характер пошкоджень автомобілів (у автомобіля &q?сп;Мазда&q?со; - ліве переднє крило, лівий передній покажчик поворотів, передній бампер, ліві передні та задні двері, заднє ліве крило, задній бампер, задня фара, молдінг задньої лівої фари; у автомобіля &q?і ;ДАФ&qu з; - передній бампер, молдінг лівої та правої фари, радіаторна решітка, права сходинка) у взаємозв'язку з поясненнями свідка ОСОБА_5 та іншими доказами по справі переконливо свідчать про те, що в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_2 не виконав вимог п. 13.1 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

За таких обставин, доводи захисника про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставними, а судове рішення про його винуватість у вчиненні зазначеного правопорушення, як постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, - законним та обґрунтованим.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено з дотриманням вимог ст.ст. 23, 33, 124 КУпАП, в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Таким чином, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Конюшка Дениса Борисовича залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 червня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва О.П. Павленко