Справа № 522/3511/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Дерус А. В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, працюючого директором КП «Облконцертсервіс», зареєстрованого та проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП,

за участю:

прокурора - Острік О.

захисника - ОСОБА_2

свідків - ОСОБА_3, ОСОБА_4

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1

Згідно проколу про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 будучи директором комунального підприємства «Облконцертсервіс» та, будучи субєктом відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», допустив порушення фінансового контролю, а саме: ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», що виразилось у несвоєчасному поданні до 1 травня 2017 року декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно з рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3, щорічна декларація субєкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітнім роком та така декларація охоплює звітній рік, період з 01 січня до 31 грудня включно. У відповідності до ч. 1 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції» державні службовці зобовязані щорічно, до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. Таким чином, для субєктів декларування, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, останнім днем подання декларації за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є 31 березня 2017 року.

ОСОБА_1, будучи директором комунального підприємства «Облконцертсервіс», лише 11.05.2017 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua., тобто у порушення визначеного рішенням Національного агентства строку, а саме після 30.04.2017.

В ході проведення перевірки поважних причин для несвоєчасної подачі ОСОБА_1 електронної декларації не встановлено.

На думку особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, своїми діями ОСОБА_1 І вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Прокурор в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушеннях, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не визнав, та просив закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки в період з 25.04.2018 по 28.04.2017 року він заповнював чернетку декларації та 28.04.2018 року, остаточно заповнивши її, натиснув кнопку «подати декларацію» та був впевнений, що декларація відправлена. Про те, що його декларація відсутня в реєстрі він дізнався лише 05.05.2017 року, після чого він намагався повторно відправити декларацію, але й звязку із навантаженням реєстру, йому це вдалось зробити лише 10.05.2017 року. Як зазначив ОСОБА_1 несвоєчасне надходження до реєстру його декларації сталось з незалежних від нього причин.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що 28.04.2018 року вона разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заповнювали декларацію та ОСОБА_1 повідомив їм, що відправив до НАЗК свою декларацію.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 28.04.2018 року він разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заповнювали декларацію та ОСОБА_1 повідомив їм, що відправив до НАЗК свою декларацію.

Заслухавши думку учасників процесу, вислухавши пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, суд приходить до наступного.

Так, згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала їх шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

За змістом статті 1 Закону України "Про запобігання корупції", корупційне правопорушення - це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно абзацу 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання корупції", корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, ОСОБА_1 несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме 11.05.2017 року.

Проте, як вбачається з матеріалів, доданих ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме прінт-скрінів, у період з 26 по 29 квітня 2017 року ОСОБА_1 працював в веб-сайтом НАЗК, однак неодноразово виникали помилки, та сервер не відповідав. Окрім того, ОСОБА_1 були направлені листи до НАЗК з проханням надати інформацію щодо його першої реєстрації в системі, дати збереження чернеток та спроб зберегти та подати декларацію в період с 25.04 по 10.05.2017 року. Однак, відповіді не його листи не надано.

Також,як вбачається з матеріалів адміністративної справи, перевірка файлів легування послідовності дій користувача ОСОБА_1 ІТС Реєстру, не встановлювалась.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 р. № 223-943/0/4-17 зазначив, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, слід врахувати обєктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його обєктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларацій. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за вищезазначеною статтею виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у звязку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням під вартою.

Субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З огляду на це орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення повинен довести, що в діях особи є умисел на несвоєчасне повідомлення.

Однак, відповідним органом не надано суду жодного доказу на підтвердження в діях ОСОБА_1 умислу, направленого на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Більш того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 неодноразово намагався подати декларацію своєчасно, та був впевнений, що декларація успішно подана, що підтверджується показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Для підтвердження дій щодо подання декларації, ОСОБА_1 неодноразово звертався з відповідними листами до НАЗК. ОСОБА_1 не приховав майновий стан субєкта декларування, зареєстровані відомості викладені в декларації, відповідають дійсності.

Отже, у звязку з технічними збоями на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, що є поважними причинами, ОСОБА_1 не зміг подати вчасно електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Будь-якого наміру на порушення вимог ст. 45 Закону та Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 11.08.2016 року, ОСОБА_1 не мав.

Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі повязаного з корупцією, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів обєктивних та субєктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Положеннями ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, між іншим, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Частина 3 статті 62 Конституції України, зобовязує суд тлумачити усі сумніви щодо доведеності вини особи на її користь.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 -6 КУпАП, що виключає провадження у справі.

Зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, слід вважати дату зібрання всіх матеріалів перевірки, а саме 26.02.2018 року.

Однак, в моє провадження протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшов лише 17.05.2018 року, та на момент розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, строк накладення адміністративного стягнення сплинув.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 62, 129 Конституції України, ст. ст. 7, 9, ч.1 ст. 172-6, п.1 ч.1 ст. 247, 251, п. 3 ч. 1 ст. 284, ст. 294, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови в апеляційний суд Одеської області.

Суддя Приморського

районного суду міста ОСОБА_5 Дерус

07.06.2018