Єдиний унікальний номер 229/3055/18
Номер провадження 3/229/841/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Гонтар А.Л., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та прокурора Дружківського відділу Краматорської місцевої прокуратури Карташяна Н.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП: начальника відділу кадрової та організаційної роботи Управління соціального захисту населення Ясинуватської районної державної адміністрації в Донецької області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Авдіївка Донецької області, громадянки України, освіта вища, заміжня, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, до адміністративної відповідальності не притягувалась,

встановив:

До Дружківського міського суду Донецької області 12 липня 2018 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 590 від 26 червня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2 перебуваючи на посаді начальника відділу кадрової та організаційної роботи Управління соціального захисту населення Ясинуватської районної державної адміністрації в Донецької області, відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов'язана щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агенства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агенством.

Відповідно до інформації розміщеної в єдиному державному реєстрі декларацій - офіційному сайті Національного агенства з питань запобігання корупції начальник відділу кадрової та організаційної роботи Управління соціального захисту населення Ясинуватської районної державної адміністрації ОСОБА_2 несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016рік, а саме 05.04.2017р о 10год 07хв. , чим порушила вимоги ч.1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" і вчинила правопорушення, пов"язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні правопорушення не визнала. Пояснила, що вона несвоєчасно подала декларацію з поважних причин, оскільки були перебої з інтернетом. В цей період часу робота в реєстрі декларацій була нестабільною через перевантаження серверу. В неї не було ніяких змін в матеріальному стані, умислу на неподання декларації в неї не було.

Прокурор просив притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, вважає, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення складено у відповідності до вимог чинного законодавства, уповноваженою особою. Вина правопорушника полягає в тому, що вона мала фізичну можливість подати декларацію своєчасно, але зробила це лише 05 квітня 2017року. Доводи правопорушника, що реєстр не працював спростовуються листом НАЗК , в якому зазначено, що у березні 2017року реєстр неналежно функціонував лише 02.03.2017р, 12.03.2017р., 15.03.2017р., 16.03.2017р. 19.03.2017р., 24.03.2017р, 26 - 28.03.2017р. Наведені причини не є поважними.

Суд, вислухавши думку особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, заслухавши думку прокурора Карташяна Н.А., а також оцінивши інші докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях ОСОБА_2 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, виходячи з наступного.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

Рішення ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України», визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи. Наведена правова позиція повністю кореспондується зі змістом ст. 62 Констинуції України, за якою усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року (із змінами і доповненнями) «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією», суди повинні з'ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв'язку між діянням і виконанням останньою завдань і функцій держави.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що відповідно до наказу №17-о від 23 червня 2016 року начальника Управління соціального захисту населення ОСОБА_2 переведено з посади завідувача сектору кадрово-правової та організаційної роботи на посаду начальника відділу кадрової та організаційної роботи з 01 травня 2016 року.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх перебачити.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов'язковим елементом його об'єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання електронної декларації, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов'язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання електронної декларації.

Крім того, згідно з п. 2 роз'яснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов'язкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

Граничним терміном подачі декларації для ОСОБА_2 було визначено законом 01 квітня 2017 року.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік ОСОБА_2 подана до Реєстру 05 квітня 2017 року.

Однак, ОСОБА_2 зазначила, що вона не подала декларацію вчасно з поважних причин, оскільки були перебої з інтернетом. Вона мешкає за адресою: АДРЕСА_3 з 04 липня 2016 року по 02 квітня 2017 року, а зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2. За фактичною адресою проживання вона не мала можливості заповнити та подати декларацію у зв`язку з відсутністю мережі Інтернет. Подати декларацію за місцем реєстрації не мала можливості у зв"язку з проведенням АТО та інтенсівними бойовими діями в м.Авдіївка. Тому можливість подати декларацію була тільки на робочому місті. Також в кінці березня 2017 року було неналежне функціонування ІТС Реєстру Державного підприємства "Українські спеціальні системи". 21 березня 2017 року вона створила чернетку декларації, але не відправила її завчасно. Змін у її матеріальному стані не відбулось.

Згідно листа Національного агенства з питань запобігання корупції зазначено, що з метою створення належних умов для суб"єктів декларування адміністратором ІТС Реєстр ДП "УСС" спільно з Державною службою спеціального зв"язку та захисту інформаціїї України протягом 24 березня - 28 березня 2017 року здійснювались заходи з оптимізації та переконфігурації обчислювальних ресурсів, що потребувало декількох зупинок та перезапусків окремих компонентів та ІТС Реєстр в цілому.

Як вибачається з матеріалів справи ОСОБА_2 дійсно працювала з декларацією 21 березня 2017 року з 09.56 до 10.44 год., але її не відправила.

Згідно листа Національного агенства з питань запобігання корупції ІТС Реєстр ДП "УСС" визначено періоди неналежного функціонування 24 березня 2017 року з 06:00 год. до 08.00 год., 26 березня 2017 року з 12:00 год до 24:00 год., 27 березня 2017 року з 00:00 год. до 08:00 год., 28 березня 2017 року з 01:00 год. до 10:00 год.

Також судом встановлено, що 1 та 2 квітня 2017 року були вихідними днями.

Суд, бере до уваги доводи ОСОБА_2, про те, що у неї не було умислу на несвоєчасне подання декларації, оскільки остання за її словами намагалась своєчасно подати декларацію, але не було можлиівості із-за відсутності інтернету та належного доступу до сайту. Вона не могла подати своєчасно декдарацію через обставини, що не залежали від неї. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості як зворотній доказ показанням ОСОБА_2

Суд, вважає, що причини несвоєчасної подачі електронної декларації є поважними, тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки не доведено чи в останньої був умисел на несвоєчасне подання електронної декларації.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Крім того, відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Під час судового засідання прокурор Карташян Н.А.. пояснив, що наполягає на визнанні винуватим особи, що притягується до відповідальності та застосувати до неї покарання. Пояснив, що датою виявлення корупційного адміністративного правопорушення є 26 червня 2018 року, тобто дата складання протоколу.

В засіданні встановлено, що протокол відносно особи складений 26 червня 2018 року, який до суду надійшов 12 липня 2018 року.

Як зазначає в протоколі особа, уповноважена на його складання, датою виявлення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією є дата встановлення всіх обставин по справі та складання даного протоколу з подальшим формуванням адміністративних матеріалів працівниками УЗЕ в Донецької області, тобто 26 червня 2018 р.

Однак з даними доводами неможливо погодитися, виходячи з наступного.

Положення ст. 49 Закону України "Про запобігання корупції" встановлюють обов'язок державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, а також юридичних осіб публічного права перевіряти факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють, відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

В адміністративних матеріалах (а. с. 8) міститься лист старшого оперуповноваженого УЗЕ в Донецькій області ДЗЕ НП України ОСОБА_3 від 15 березня 2018 року, де він повідомляє , що під час вивчення відомостей розміщених на офіційному свайті Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядуівання, було встановлено, що начальник відділу кадрової та організаційної роботи УСЗН Ясинуватської районної державної адміністрації Донецької області ОСОБА_2 несвоєчасно подала декларацію за 2016 р.

Таким чином, датою виявлення правопорушення суд вважає початок здійснення відповідної перевірки за фактом йомовірного правопорушення, тобто 15 березня 2018 року.

Факт доведення вчинення корупційного правопорушення ОСОБА_2 проводився без повної перевірки декларації.

Доказом факту несвоєчасного подання декларації є скриншот відомостей із сайту Єдиного державного реєстру декларації, отриманих на ім'я ОСОБА_2, а тому перевірочні дії не потребували значного часу для прикладання зусиль уповноваженої особи на складання протоколу для встановлення всіх обставин справи, формування адміністративних матеріалів та своєчасного їх подання для розгляду судом в межах строків визначених ст. 38 КУпАП.

Як вибачається із скриншоту його було отримано 11 лютого 2018 року (а.с.9)

Відповідно до штампу вхідної пошти, адміністративний протокол надійшов до суду 12 липня 2018 року, тобто зі спливом строку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, в тому числі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Згідно п. 5 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 р. N 223-943/0/4-17, судам слід мати на увазі, що адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців із дня виявлення, але не пізніше двох років із дня його вчинення (ч. З ст. 38 КУпАП). Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов'язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Будь-якого продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається.

Вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. Разом з тим сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об'єктивного і повного з'ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб'єктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі.

Таким чином, провадження в адміністративні справі відносно ОСОБА_2 в скоєні за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підлягає закриттю.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ч. 1 ст. 247, ст.ст. 221, 283-285, 294, КУпАП, суддя

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга через Дружківський міський суд Донецької області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.

Суддя: А. Л. Гонтар