Провадження № 3-6538/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Агафонов С.А., за участі захисника Ліндаєва О.С., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №115778 від 05.08.2018 року, ОСОБА_2 05.08.2018 о 07.30 в м. Києві на площі Вокзальній, 1, керував т/з «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна кольору шкірного покриву обличчя), від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні правопорушення не визнав, судді показав, що працівники поліції не направляли його на проходження до лікаря-нарколога та примусили його відмовитись від проходження тесту, мотивуючи це тим, що він може це зробити самостійно.

Врахувавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, враховуючи обставини справи та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а ст. 245 цього Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, як встановлено після перегляду відеозапису з бодікамери, що долучений до справи (файл 403000853.MP4), на 08:27:23 год:хв:сек працівники поліції вимусили ОСОБА_2 відмовитись від проходження тесту на стан сп'яніння та пропонували йому пройти огляд самостійно на протязі дня.

Так, відповідно до розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі - Інструкція):

1. За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

9. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

10. Результати огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Відповідно до Розділу І Інструкції:

7. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Разом з тим, поліцейський не роз'яснив ОСОБА_2 його право пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров'я, не виконав п. 7 розділу І інструкції та не направив його до такого закладу, а повідомив йому, що він може це самостійно зробити на протязі дня.

Таким чином, ОСОБА_2 не заперечував щодо проходження огляду на стан сп'яніння, а оскільки в поліцейський не було при собі газоаналізатора, вони вимусили ОСОБА_2 відмовитись від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Така постановка питання та факт складання протоколу за відмову пройти огляд на стан сп'яніння є незаконними, оскільки диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Однак, поліцейський не дотримався встановленого Інструкцією порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, не запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я та не направив його туди, а склав протокол за ч. 1 ст. 130 КУПАП, що є грубим порушенням прав ОСОБА_2, вимог Інструкції та норм Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відповідно до встановленого порядку, а тому суд тлумачить всі сумніви щодо доведення вини на користь ОСОБА_2

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, суд закриває провадження по справі.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 266, 284 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Агафонов С.А.