Єдиний унікальний номер 243/9360/18 Номер провадження 33/804/276/18

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2, діючого в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, на постанову судді Словянського міськрайонного суду Донецької області від 28 листопада 2018 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 17 вересня 2018 року о 10 год. 50 хв. ОСОБА_3 в районі заводу «Грета» по вул. Леваневського в м. Дружківка Донецької області керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння. Від продуття алкотестеру «DRAGGER» та проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову судді першої інстанції та постановити нову, якою провадження по справі закрити за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що про час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_3 не був повідомлений належним чином.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3 та його захисник не зявились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли. Вважаю можливим розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Факт скоєння адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_3 підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення БД № 015763 від 17 вересня 2018 року, в якому зазначено, що ОСОБА_3, керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння; показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відмову особи від проходження медичного огляду; поясненнями ОСОБА_3, в яких він зазначив, що він керував автомобілем та від проходження огляду на стан спяніння в установленому законом порядку відмовляється в присутності двох свідків.

Відповідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вказаних вимог чинного законодавства ОСОБА_3 не виконав, що й призвело до вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не заслуговують на увагу як безпідставні доводи ОСОБА_3 про те, що йому не було відомо про час розгляду справи в суді.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_3 не приймав участь у розгляді справив суді.

Разом з тим, суддя неодноразово вживав заходів щодо повідомлення апелянта та його захисника шляхом надіслання судових повісток, повідомлень за телефоном, проте в жодне з призначених судових засідань ОСОБА_3 не зявився. Так, з матеріалів справи вбачається, що в судове засідання 16.10.2018 року захисником ОСОБА_3 ОСОБА_2 було подано заяву про відкладення розгляду справи у звязку із перебуванням ОСОБА_3 на лікарняному, про що надав медичну довідку, в якій зазначено, що ОСОБА_3 перебував на лікуванні: « з 12 жовтня 2018 року в денному стаціонарі КЛПУ «Вузлова лікарня м. Словянська» по теперішній час», при цьому дата складання вказаної довідки не зазначена (а.с. 19). Про проведення наступних судових засідань: 01 листопада 2018 року та 15 листопада 2018 року ОСОБА_3 також був повідомлений належним чином, про що свідчать заяви його представника про відкладення вказаних судових засідань у звязку із продовженням лікування ОСОБА_3 (а.с. 20). Разом з тим, 14 листопада 2018 року до заяви про відкладення судового засідання, призначеного на 15 листопада 2018 року, захисником було долучено копію листка непрацездатності, з якого вбачається, що на лікуванні ОСОБА_3 перебував лише один день 12 листопада 2018 року. Режим лікування амбулаторний.

Про розгляд справи 28 листопада 2018 року ОСОБА_3 був повідомлений судовою повісткою та телефонограмою (а.с. 27,28). Відомостей про причини неявки ОСОБА_3 в судове засідання 28 листопада 2018 року суду не надано.

Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, відсутність апелянта під час розгляду справи в суді першої інстанції зумовлена саме його пасивною поведінкою.

Апеляційна інстанція не бере до уваги доводи апеляції щодо порушення працівниками поліції порядку огляду на стан алкогольного спяніння з огляду на таке.

Згідно п.12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп'яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Ця Інструкція покроково встановлює дії працівників поліції в разі підозри про перебування водія стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів. Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозвязку свідчать про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від любого запропонованого (в разі підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням його порядку проведення.

Відтак, дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, оскільки вона передбачає порядок проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров'я.

Доводи апелянта про те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення медичного огляду на стан алкогольного спяніння є безпідставними, оскільки особа відмовилась від проходження зазначеного огляду.

Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування постанови судді відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Постанову судді Словянського міськрайонного суду Донецької області від 28 листопада 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя