ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/204/18 Справа № 206/4135/18 Суддя у 1-й інстанції - Маштак К.С. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 28 серпня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп., в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 17.07.2018 о 19 год. 38 хвилин в м. Дніпро по вул. Томська, буд. 292, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом (автомобілем) Mercedes-Benz 320, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків із застосуванням приладу «Драгер» з результатом 0,62‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, разом з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку. В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить постанову судді першої інстанції скасувати а провадження закрити.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку, зазначає, що його не було проінформовано про розгляд справи, а тому не мав можливості оскаржити постанову своєчасно.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова винесена з грубим порушенням норм процесуального права, оскільки його не було належним чином повідомлено про розгляд справи відносно нього. Також вказує на те, що було порушено його право на захист.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, повідомлений належним чином про місце, час та дату слухання справи, тому у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без його участі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_1, яка зводиться до його відсутності в суді першої інстанції при розгляді справи та копія постанови своєчасно йому не направлялась, та до судового засідання на призначену дату та час останній не викликався, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю за необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КупАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об'єкта і цілі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, оскільки здійснення цих прав передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і зіставити їх з матеріалами судової справи.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, вказані вимоги закону судом першої інстанції належним чином виконані не були.

Так, справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшла до суду першої інстанції 24 липня 2018 року та розглянута по суті з винесенням постанови 28 серпня 2018 року за його відсутності без виклику в судове засідання. Однак, на день винесення постанови, у суду не було відомостей, які б підтверджували своєчасне сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про місце та час розгляду справи 28 серпня 2018 року, оскільки матеріали справи не містять відомостей, які б підтверджували, що ОСОБА_1 саме судовий виклик отримав своєчасно.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься повістка від 16.08.2018 року з виправленням про призначення судового розгляду на 28.08.2018 року, однак вже після винесення постанови в матеріалах справи міститься повістка, яка була повернута за терміном зберігання, в якій зазначено дата розгляду справи - саме 31.08.2018 року на 13:00 годину. Таким чином, ОСОБА_1 фактично не був належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, оскільки зазначені повістки не відповідають дійсності.

Отже, на думку суду апеляційної інстанції, не переконавшись в належному повідомлені ОСОБА_1 про час та дату розгляду справи, суд першої інстанції, розглянувши справу за його відсутності, обмежив право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на доступ до правосуддя та реалізацію права на захист, про що вірно зазначено в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи в апеляційній скарзі, стосовно того, що його не було викликано у судове засідання та судовий розгляд проведено без його участі, є обґрунтованими, та, з огляду на викладене, приходжу до висновку про наявність підстав для скасування постанови з прийняттям нового судового рішення.

За змістом ст.7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст.245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Окрім того, згідно ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з'ясовує обставини справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст.251,252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Відповідальність за ч.1 ст.130 КупАП настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції .

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п.2.9а. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції встановив, що 17.07.2018 о 19 год. 38 хвилин в м. Дніпро по вул. Томська, буд. 292, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом (автомобілем) Mercedes-Benz 320, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків із застосуванням приладу «Драгер» з результатом 0,62‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 134877 від 17 липня 2018 року, який був складений уповноваженою особою у відповідності до вимог ст.ст.254-256 КУпАП.

Наведені обставини також підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в присутності яких водій ОСОБА_1 продув алкотестер "Драгер", результат якого показав 0,62 проміле, а також актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів який проведений у зв'язку з виявленнями ознак у водія ОСОБА_1 - нестійка хода, порушення мови, різкий запах з порожнини рота; корінцем квитанції алкотестеру Драгер - результати якого 0,62 % проміле було виявлено у водія ОСОБА_1; письмовою розпискою ОСОБА_4 згідно якого, водія ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом; а також наявними в матеріалах справи відеозаписом за нагрудного відеореєстратора поліцейського, з якого вбачаються обставини скоєного ОСОБА_1 правопорушення.

Підстави ставити під сумнів пояснення цих свідків відсутні, оскільки їх пояснення є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, які слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інших доказів відсутності вини ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні та в апеляційній скарзі не наведено.

Отже, даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення ПДР України, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п.2.9а ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КупАП за ознаками керування транспортними засобами особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

Разом з тим, вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, враховую той факт, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплинув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, оскільки правопорушення мало місце 17 липня 2018 року.

За таких обставин вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова скасуванню з винесенням нової постанови, якою ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження постанови судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 28 серпня 2018 року - задовольнити, та поновити останньому строк на оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 28 серпня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп., в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік- скасувати.

Винести нову постанову, якою провадження відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун