СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/4624/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Скорін А.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацююючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2018 року в провадження Святошинського районного суду м. Києва з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, надійшла справа про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 21.06.2018 року, приблизно о 14:02 год., керуючи транспортним засобом - автомобілем «Ваз 21081», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в м. Києві по вул. Зодчих, 69 з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

У судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, про місце, дату та час повідомлявся належним чином.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Таким чином, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2

Ретельно дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачається порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху та ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення гр. ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, і є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності підтверджується, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 302868 від 21.06.2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, відеозаписом.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне гр. ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 40-1, 283 КУпАП з правопорушника слід стягнути 352,40 грн. судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 352,40 гривень.

Строк пред'явлення до виконання - 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя Святошинського

районного суду м. Києва А.В. Скорін