КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1639/2018 Суддя у першій інстанції: ЗаставенкоМ.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ФричТ.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4, в інтересах ОСОБА_3, на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 16 листопада 2018 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 16 листопада 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір, що на день винесення постанови становить 352 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 16 листопада 2018 року та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, захисник вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення є основним процесуальним документом, на підставі якого здійснюється розгляд справи по суті, однак протокол про адміністративне правопорушення серії БД №162163 щодо ОСОБА_3, на переконання сторони захисту, був складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з огляду на те, що в ньому не зазначено жодних ознак, що дають підстави вважати, що ОСОБА_3 знаходився у стані наркотичного сп'яніння. Крім того, часом складання протоколу вказано 03 год. 00 хв., а висновок лікаря про стан наркотичного сп'яніння ОСОБА_3 складено о 05 год. 15 хв., що свідчить про те, що до 05 год. 15 хв., а саме зокрема при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, співробітникам патрульної поліції не було достовірно відомо про перебування ОСОБА_3 у стані наркотичного сп'яніння, що на переконання сторони захисту, свідчить про передчасність складання такого протоколу і відповідно є порушенням порядку його складання.

Також апелянт зазначає про те, що у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння від 19.09.2018 року зазначається, що ОСОБА_3 перебуває у стані наркотичного сп'яніння (стимулятори - амфетамін), однак, сторона захисту наголошує на тому, що під час проходження огляду на стан сп'яніння особі, яка притягається до відповідальності було запропоновано здати аналіз сечі, проте у зв'язку із фізичною та/або психологічною неможливістю ОСОБА_3 не зміг її здати та запропонував взяти у нього зразки крові, дослідити її біологічне середовище на вміст алкоголю. Проте лікар йому повідомила, що у них такі аналізи не проводяться. Таким чином, фактично зразки біологічного середовища (сечі, кров та інше) лікар у ОСОБА_3 не відбирала, відповідно лабораторні дослідження не проводила, що, на переконання захисника, свідчить про порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість затверджене наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 X» 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735, під час проведення огляду ОСОБА_3 на стан наркотичного сп'яніння, а тому складений, в результаті такого огляду висновок і акт медичного огляду не є належним доказом по справі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАПпередбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього рухуУкраїни водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

В силу вимог п. 6 та п.7 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України від 09.11.2015 року №1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); 2) лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7, 8 розділу 3 вказаної Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов'язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп'яніння.

Згідно з п. 20 розділу 3 вказаної Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров'я.

З матеріалів справи вбачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення адміністративного правопорушення, наявні у справі докази, а тому висновок, викладений в постанові суду, про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним.

Всупереч тверджень апелянта, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи даними, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №162163 від 19 вересня 2018 року (а.с. 1), згідно якого ОСОБА_3, 19.09.2018 о 02 год. 20 хв., по вул. Дніпровська Набережна, 17, в м. Києві, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані наркотичного сп'яніння, огляд на стан наркотичного сп'яніння, у встановленому законом порядку, проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 6, результат огляду позитивний, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, який складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, підписаний ОСОБА_3 без будь-яких зауважень щодо процедури його складання, особою, яка його склала - інспектором роти №1, батальйону №1, полку №2 УПП у м. Києві лейтенантом поліції ОСОБА_5;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.09.2018 р., відповідно до якого ОСОБА_3 перебуває в стані наркотичного сп'яніння, а саме під впливом стимуляторів - амфетаміну (а.с.2);

- копією акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №009678 від 19.09.2018 р., відповідно до якого ОСОБА_3 був направлений поліцейським на огляд о 02.40 хв. 19.09.2018 р., фактично огляд проведений о 04 год. 00 хв. 19.09.2018 р. лікарем КМНКЛ «Соціотерапія». ОСОБА_3 повідомив, що раніше вживав «фен», встановлений стан сп'яніння внаслідок вживання наркотичних речовин, лабораторні тести не провадились протягом 2 год. 35 хв., оскільки ОСОБА_3 не надав біологічне середовище, пропонували пити воду, але останній ігнорував, тому лікар зробив заключний висновок про стан сп'яніння внаслідок вживання наркотичних речовин - амфетаміну (а.с. 33);

- рапортом інспектора роти №1, батальйону №1, полку 2 УПП в м. Києві капрала поліції Киричука М.М., відповідно до якого 19.09.2018 р., приблизно о 02.год. 20 хв. за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, екіпажем №0206 було зупинено автомобіль НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та під час перевірки документів у водія ОСОБА_3 було виявлено ознаки наркотичного сп'яніння, а саме: тремтіння рук, зіниці очей не реагують на світло, в результаті чого ОСОБА_3 було доставлено до КМНКЛ «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 6, для проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, який, в результаті проведення огляду підтвердився (а.с. 3).

Як вірно було встановлено судом судом першої інстанції, з чим в повній мірі погоджується й суд апеляційної інстанції, лікар встановив стан наркотичного сп'яніння ОСОБА_3 за клінічними ознаками про які вказав в акті від 19.09.2018 р. №009678, а саме крім всього іншого: поведінка особи напружена, роздратована, агресивна, ейфорічна, балакуча, метушлива, настрій нестійкий, увага знижена, схильний до агресії, шкіра обличчя бліда, рухи нечіткі, виконує з промахами, тремтіння повік, пальців рук.

Наявні у справі докази відповідають критерію належності, допустимості, об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду та обґрунтовано визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується тверджень апелянта, про те, що протокол складений був передчасно до висновку лікаря, то суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, оскільки суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що при визначенні наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення, суд керується не тільки складеним протоколом, а всебічно, повно і об'єктивно досліджує всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_3 не зміг здати зразки біологічного середовища (сечі), у зв'язку із фізичною та/або психологічною неможливістю та запропонував взяти у нього зразки крові, дослідити її біологічне середовище на вміст алкоголю, проте лікар йому повідомила, що у них такі аналізи не проводяться, як на підставу визнання висновку і акту медичного огляду такими, що складені з порушенням Інструкції та є неналежними доказами по справі, суд апеляційної інстанції також вважає безпідставними, з огляду на відсутність в матеріалах справи даних про вимогу ОСОБА_3 взяти в нього аналіз крові, та розцінює їх способом захисту і спробою уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки вони повністю спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Обговорюючи доводи сторони захисту щодо того, що біологічне середовище не досліджувалося, суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що відібрання біологічного середовища потрібно для уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп'яніння, тобто не проведення лабораторних досліджень не спростовує перебування особи у стані наркотичного сп'яніння, а свідчить у невизначеності назві речовини, яка спричинила стан такого сп'яніння.

На підставі викладеного, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Будь-яких інших переконливих доводів, які були би підставою для скасування постанови Дарницького районного суду м. Києва від 16 листопада 2018 року, апелянтами не наведено та судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, не вбачаючи підстав для скасування чи зміни постанови суду, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м. Києва від 16 листопада 2018 року - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4, який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_3, - залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 16 листопада 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Т.В. Фрич