АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження №33/796/2065/2018 Головуючий суддя в суді 1-ї інстанції: Волошин В.О.
Категорія: ч.2 ст. 130 КУпАП Головуючий суддя в апеляційній інстанції: Чорний О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Чорний О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну справу за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, захисника Багратіоні Д.Г., за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 напостанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 квітня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ :

7.04.2018 року відносно ОСОБА_3 складено протокол серії БД №174723 про адміністративне правопорушення, оскільки останній, 7.04.2018 року о 03.00 год., в м. Києві, по вул. А. Туполєва, 28, керував автомобілем «Рено Логан», д.н.з НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності свідків, відмовився.

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 квітня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП. Також до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 23.04.2018 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд при розгляді адміністративної справи порушив його право на захист, оскільки розглянув справу за його відсутності, чим порушив вимоги ст. 268 КУпАП, позбавивши права на ознайомлення з матеріалами справи, надавати докази та висловлювати правову позицію.

В обґрунтування апеляційних вимог, зазначає, що місцевий суд при розгляді адміністративної справи порушив норми матеріального права, оскільки не з'ясував фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки доказам, працівниками поліції не було дотримано порядку виявлення у особи стану наркотичного сп'яніння та складення відповідних документів. Зауважує на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не вказано, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності , протягом року піддавалась адміністративному стягненню за вчинення одного з правопорушень, передбачених диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП. Більш того, таких даних не містять і матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не має і відповідної постанови в матеріалах справи, а тому вважає безпідставне притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її, захисника ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП України визначено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не дотримався вище зазначених вимог закону та дійшов необґрунтованих висновків про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті130 КУпАП.

Як вбачається з представлених матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 7.04.2018 року о 03.00 год., в м. Києві, по вул. А. Туполєва, 28, керував автомобілем «Рено Логан», д.н.з НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності свідків, відмовився.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 з приводу безпідставного притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, і такими, що підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції не надав належної та об'єктивної оцінки.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення - процесуальний документ, який є підставою для розгляду та вирішення справи про адміністративне правопорушення. Протокол є підставою для складання постанови. При оскарженні постанови протокол необхідний для того, щоб відновити обставини вчиненого правопорушення, цей документ є одним з найважливіших доказів по справі.

У протоколі про адміністративне правопорушення згідно статті 256 КУпАП зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Разом з тим, складений протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3, у графі відповідальність передбачена « » КУпАП містить виправлення частини статті 130 КУпАП, за порушення якого передбачена відповідальність. Крім того, наявний в матеріалах справи протокол, а саме суть адміністративного правопорушення та опис установлених обставин, містить диспозицію саме ч.1 ст. 130 КУпАП, а не порушення ч.2 ст.130 КУпАП, за порушення якої суд першої інстанції визнав винним ОСОБА_3 та притягнув до адміністративної відповідальності.

Викладені вище обставини суд першої інстанції не з'ясував, чим допустив неповноту та однобічність розгляду справи.

Разом з цим сукупність доказів, досліджених апеляційним судом під час перегляду постанови, свідчить про відсутність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_3, оскільки представлені матеріали адміністративної справи стосовно останнього не містять жодного доказу щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що може слугувати підставою про визнання винним у порушення ч.2 ст.130 КУпАП, за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова суду скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 23 квітня 2018 року - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 квітня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки- скасувати, закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_3 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва О.М. Чорний