Справа № 466/6644/18 Головуючий у 1 інстанції: Федорова О.Ф.
Провадження № 33/811/406/18 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року суддя Львівського апеляційного суду Партика І. В., з участю ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 05 листопада 2018 року,

встановив:

постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 05 листопада 2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1, 1.08.2018 року об 17 год. 55 хв. у м. Львові, по вул. Кульпарківській 141 керуючи транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, не дотримався безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та стан дорожнього покриття (мокрий асфальт), не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом автомобілем НОМЕР_2, порушивши вимоги пунктів 2.3Б, 12.1, 13.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Окрім того, 11.08.2018 року об 17 год. 55 хв. у м. Львові, по вул. Кульпарківській 141 керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, порушення мови, почервоніння шкірних покривів обличчя. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2. 5 ПДР України.

У поданій апеляції скаржник, не погоджуючись із постановою суду, вважає її незаконною та просить скасувати в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому вказує, що огляд на стан спяніння не проводився, а тому висновок суду про його перебування у такому стані є необґрунтованим. Зазначає, що не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, а лише відмовився від огляду у медичному закладі. Суд першої інстанції необґрунтовано відмовив йому та захиснику у задоволенні клопотання про виклик свідків в присутності яких, буцімто, він відмовився від проходження огляду на стан спяніння. Працівники поліції в порушення ст. 266 КУпАП не відсторонили його від керування транспортним засобом.

Заслухавши доводи скаржника ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Вважаю, що суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові судді обставинах, підтверджується, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №063098 від 11.08.2018 року (а.с. 1), поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с. 3, 4), які були присутніми під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу є необґрунтованим, що спростовується відеозаписом з камер спостереження працівників поліції.

Окрім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився від пояснень, відповідно до ст. 63 Конституції України.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням вимог ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 05 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду ОСОБА_5