Святошинський районний суд міста Києва
пр. № 3/759/7888/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Жмудь Вікторія Олексіївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Бородянка Київської обл., українця, громадянина України, номер картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1,який працює менеджером у ФОП «ОСОБА_3.», не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 17.11.2018 о 02 год. 20 хв. керував автомобілем «Toyota Land Cruiser», номерний знак НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_4, та рухався по просп. Ак.Палладіна, 14 в м. Києві, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в установленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнав та пояснив, що наркотичні речовини не вживав, з працівниками поліції він поїхав на огляд до лікаря-нарколога в Київську міську наркологічну клінічну лікарню «Соціотерапія», але прочекав в черзі більше години і коли працівники поліції повідомили йому, що потрібно буде чекати ще дві години результатів огляду, він попросив їх поїхати пройти огляд в іншій лікарні, на що вони відмовили. Оскільки була пізня година і він був дуже втомлений, він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння. Тоді працівники поліції записали відео з двома свідками про те, що він відмовляється від проходження медичного огляду. Разом з тим, він самостійно звернувся до ТОВ «Клініка «Інтер», в якому пройшов лабораторні дослідження на вміст алкоголю та психотропних речовин в організмі, та згідно з яким, слідів алкоголю та психотропних речовин в його організмі не виявлено.

Також, у судовому засіданні ОСОБА_2 заявив клопотання щодо надання йому часу для залучення захисника, яке судом було задоволено, у зв'язку з чим відкладено судове засідання, однак ОСОБА_2 не скористався наданим йому правом та не залучив захисника.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 161464 від 17.11.2018, який складений стосовно ОСОБА_2; письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 17.11.2018; диск DVD-R, на якому міститься відеозапис із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) співробітників УПП у м. Києві та на якому у присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зафіксовано факт відмови ОСОБА_2 на вимогу працівника поліції пройти огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння; лабораторні дослідження на вміст алкоголю та психотропних речовин в організмі № 84/17 від 17.11.2017, які проведені у ТОВ «Клініка «Інтер» та згідно з якими слідів алкоголю та психотропних речовин в організмі ОСОБА_2 не виявлено, суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння.

Як достовірно встановлено у судовому засіданні ОСОБА_2 на вимогу поліцейського в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовився пройти огляд з метою встановлення стану наркотичного сп'яніння у медичному закладі у лікаря-нарколога.

Вказане підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 17.11.2018, а також відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) співробітника УПП в м. Києві, який безпосередньо був досліджений у судовому засіданні.

Щодо висновку № 84/17 від 17.11.2018, виданого ТОВ «Клініка «Інтер» та згідно з яким у ОСОБА_2 за результатами лабораторних досліджень слідів алкоголю та психотропних речовин в організмі не виявлено, то суддя не бере його до уваги з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічна норма міститься у п. 1-8 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які у сукупності не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є умисним, грубим та суспільно небезпечним, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Накладення такого стягнення на ОСОБА_2 відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_2 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З огляду на вище викладене та керуючись ст. 9, 23, 33, 401, 124, ч. 1 ст. 130, ст. 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят) грн 40 к.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Святошинського

районного суду міста Києва В.О. Жмудь