П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2018 Справа №607/21572/18

23 жовтня 2018 року м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, непрацюючої, жительки м. Тернопіль, вул. Лучаківського, 11/10,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №149981 від 16 жовтня 2018 року, 27 вересня 2018 року о 21 год. 30 хв. громадянка ОСОБА_1, перебуваючи в підїзді №2 по вул. Лучаківського, 11, біля квартири №21, виражалася нецензурною лексикою в сторону ОСОБА_2 та погрожувала фізичною розправою.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Пояснила, що вказана подія мала місце не у підїзді будинку в м. Тернополі по вул. Лучаківського, 11, як зазначено у протоколі, а за місцем проживання ОСОБА_2 у квартирі за №21 по вул. Лучаківського, 11, що виключає склад правопорушення за ст. 173 КУпАП.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, вважає, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол, у якому, відповідно до ст. 256 цього кодексу, зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Положенями ст. 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що 27 вересня 2018 року о 21 год. 30 хв. вона, перебуваючи в підїзді №2 по вул. Лучаківського, 11, біля квартири №21, виражалася нецензурною лексикою в сторону ОСОБА_2 та погрожувала фізичною розправою.

ОСОБА_1 своєї вини не визнала. Вказала, що вказана подія мала місце не у підїзді будинку в м. Тернополі по вул. Лучаківського, 11, як зазначено у протоколі, а за місцем проживання ОСОБА_2 у квартирі за №21 по вул. Лучаківського, 11, що виключає склад правопорушення за ст. 173 КУпАП.

Як вбачається з письмової заяви ОСОБА_2 від 28 вересня 2018 року, остання просить притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, яка 27 вересня 2018 року за місцем її (ОСОБА_2В.) проживання, вчинила конфлікт під час якого ображала її нецензурною лексикою.

Аналогічні пояснення містяться і в письмових поясненнях ОСОБА_2 від 28 вересня 2018 року.

В матеріалах справи, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №149981 від 16 жовтня 2018 року, відсутні будь-які інші докази, які б підтверджували обставини викладені у протоколі та факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ст. 173 КУпАП, а саме нецензурна лайка в громадських місцях.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без наявних інших доказів, які б підтверджували обставини, викладені у ньому не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення та обставин зазначених у протоколі.

Згідно з вимогами ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП слід закрити, за відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 173, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити, у звязку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_3