Справа № 462/765/18 Головуючий у 1 інстанції: Пилип"юк Г.М.
Провадження № 33/783/440/18 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року суддя Апеляційного суду Львівської області Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 30 березня 2018 року,

встановив:

постановою Залізничного районного суду м. Львова від 30 березня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 352,40 грн.

Згідно з постановою суду ОСОБА_1, 03.01.2018 року о 20:50 год. у м. Львові по вул. Любінська, 104, керував автомобілем «Форд» н.з. ВС 7586 ЕК в стані алкогольного спяніння, що підтверджується Результатом токсикологічного дослідження № 173 від 04.01.2018 року,чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 оскаржив дану постанову, просить поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови, скасувати її та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що вищевказана постанова винесена з порушенням вимог норм матеріального та процесуального права, без зясування дійсних обставин справи, є такою, що підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції. Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, то апелянт вказує, що під час винесення постанови присутній не був, а постанову отримав 03 квітня 2018 року, про що є відмітка в матеріалах справи. Вважає, що підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП в суду першої інстанції не було, оскільки в стані алкогольного спяніння не перебував, а усі вищезазначені докази по справі, які покладені в основу оскаржуваної постанови не підтверджують його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, зібрані з порушенням порядку, встановленого законом, натомість докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які підтверджували факт його невинуватості безпідставно не були прийняті до уваги судом. Звертає увагу на те, що судом першої інстанції безпідставно не взятий до уваги висновок медичного закладу, передбачений Інструкцією №1452/735, однак взято в основу рішення токсикологічного дослідження від 04 січня 2018 року.

Заслухавши доповідача, апелянта, на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, то матеріалами справи підтверджуються пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження.

Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа)при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи завдано майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції при розгляді справи не дотримано, внаслідок чого поза увагою судді залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 082810 від 08 лютого 2018 року, ОСОБА_1, 03.01.2018 року о 20:50 год. у м. Львові по вул. Любінська, 104, керував автомобілем «Форд» н.з. ВС 7586 ЕК в стані алкогольного спяніння, що підтверджується Результатом токсикологічного дослідження № 173 від 04.01.2018 року,чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, а отже в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також у вищенаведеному протоколі вказано, ОСОБА_1 належно повідомлений, але на розгляд справи не зявився.

Разом з тим, всупереч вимог ч.2 ст. 254 КУпАП, яка передбачає, що протокол про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, працівники поліції не вручили ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП після його складання, що підтверджується матеріалами справи.

Крім цього, зазначений протокол складався без свідків, що вбачається з матеріалів справи та доведено показаннями ОСОБА_1, що тягне за собою визнання недопустимим доказом, оскільки він складений з порушеннями вимог КУпАП та згаданої Інструкції.

Також, згідно п.3 ч.1 Наказу №1395 від 07.11.2015 Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються акт огляду на стан спяніння у разі проведення огляду на стан спяніння, однак, такий в даній справі відсутній.

Таким чином, протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП складено з істотними порушеннями вимог КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а тому не може бути доказом винуватості ОСОБА_1

На підставі наведеного, на думку апеляційного суду, апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана постанова скасуванню із закриттям провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

постановив:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Залізничного районного суду м. Львова від 30 березня 2018 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 30 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП- скасувати, а провадження у справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду О.В. Маліновська-Микич

Львівської області