Провадження № 3-5104/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Зелінська М.Б., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від ДПС України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 2041КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЧЦП № 471415 19.04.2018 року о 14 год. 05 хв. ОСОБА_1, перебуваючи в пункті пропуску «Київ» (Жуляни), під час оформлення рейсу № 840 «Київ - Мінськ» здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України без відповідних документів, а саме: надав на прикордонний контроль закордонний паспорт громадянина РФ, серії НОМЕР_1, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та ст. 2 Закону України «Про громадянство України», не дає йому, як громадянину України, право на виїзд з України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 2041 КУпАП.

Відповідно до ст. 278 КУпАП суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує ряд питань, одне із яких, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Так, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 2041 КУпАП було встановлено, що будь - які відомості на підтвердження наявності у ОСОБА_1 громадянства України (паспорта громадянина України) відсутні.

Тому, 31.05.2018 року адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 був направлений до ДПС України на дооформлення.

13.06.2018 року матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 2041 КУпАП повернутий до суду. Однак, з матеріалів останнього вбачається, що вимоги постанови від 31.05.2018 року не виконані.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до ст. 247 п. 7 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1, вчинено 19.04.2017 року, а тому, вважаю, що станом на 23.07.2018 року строки, визначені ст. 38 КУпАП, закінчились, що виключає можливість розпочати провадження у справі про адміністративне правопорушення, через що справа підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

При цьому, вважаю за необхідне врахувати те, що суди, виходячи з положень ст. 6 Конституції України, при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, аналіз абз. 1 ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку про те, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 33, 40-1, 2041, 251, 268 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 2041 КУпАП закрити у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Апеляційного суду міста Києва через районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: М.Б. Зелінська