Справа № 159/3207/18
Провадження № 3/159/1576/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Лесик В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, тимчасово безробітного, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, 24.06.2018 року о 20 год. 50 хв. в м. Ковелі по вул. Василя Стуса,8, керував автомобілем марки "Фольксваген Транспортер", д.н. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння ( різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), від проходження медичного огляду для встановлення алкогольного спяніння в установленому законом порядку відмовився.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце продовження розгляду справи, розгляд якої було відкладено на 16.00 год. 18.09.2018 року за клопотанням ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, останні не зявилися в судове засідання та не повідомли суд про причини своєї неявки.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не визнав. Заперечуючи наявність у своїх діях складу адміністративного правопорушення, пояснив, що він за родом своєї діяльності ремонтує автомобілі. В червні до нього звернувся раніше незнайомий чоловік по імені «Сергій» з проханням відремонтувати коробку передач його автомобіля. Після ремонту, у вечірній час 24.06.2018 року, він разом із ОСОБА_3 випробовували автомобіль та їздили ним по м. Ковелі. Слідуючи по вул. В.Стуса в м. Ковель автомобіль із-за несправності зупинився. Не змігши завести двигун ОСОБА_3 кудись пішов, можливо шукати акумуляторну батарею, а він в свою чергу залишився в автомобілі, при цьому виходив з нього, намагався у жителів цієї вулиці знайти трос для буксирування транспортного засобу, ствердивши що як до цієї події так і самостійно в автомобілі вживав спиртні напої. Через деякий час до нього підїхали працівники поліції, відвезли в лікарню та у відділ поліції де він відмовився від проходження огляду на стан спяніння. Вважає свої дії правомірними, оскільки автомобілем який йому не належить не керував, проте під час спілкування з працівниками поліції на це не вказував . Кому саме належить автомобіль і де він знаходиться на даний час йому невідомо. Не заперечує тієї обставини, що працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан спяніння на вказаному місці за допомогою спеціальних технічних засобів , а також в найближчому закладі охорони здоровя, однак він відмовився, оскільки автомобілем не керував. Не заперечує також, що погодився та підписав постанови винесені поліцейським за інші порушення Правил дорожнього руху, а саме відсутність реєстраційного посвідчення на автомобіль та зупинку автомобілем в забороненому місці.

Захисник-адвокат ОСОБА_3, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки винуватість його не доведена.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї провини, його вина у вчиненні даного правопорушення доводиться показаннями свідків та письмовими доказами у справі.

Так, 24 червня 2018 року о 22 год. 05 хв. поліцейським роти з обслуговування м. Ковеля рядовий ОСОБА_4 складено протокол серії БД №422045 про порушення ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху, що полягало у керуванні автомобілем марки "Фольксваген Транспортер", д.н.АС89186АР, з явними ознаками алкогольного спяніння ( різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), від проходження медичного огляду для встановлення алкогольного спяніння в установленому порядку відмовився.

Протокол складено у присутності двох свідків. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП. У протоколі зафіксовано відмову від підписання та отримання копії протоколу. До протоколу додано висновок медичного огляду від 24.06.2018 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного обстеження на стан алкогольного сп'яніння.

В ході судового розгляду опитаний поліцейський ОСОБА_4, пояснив, що в зазначений час в протоколі про адміністративне правопорушення він в складі екіпажу патрульних ніс службу на службовому автомобілі. Зі служби «102» на його планшет надійшло повідомлення проте, що по вул. В. Стуса в м. Ковелі, водій автомобіля марки «Фольксваген-транспортер» синього кольору, ймовірно перебуває в стані алкогольного спяніння. Приїхавши на місце вони бачили відкритий автомобіль, проте водія чи іншої особи біля нього не було. Пізніше зясувалось, що водія забрав інший екіпаж поліції. По приїзду у відділ поліції ними була встановлена особа, проводилась бесіда більше двох годин, в присутності двох свідків пропонували ОСОБА_1 пройти обстеження на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» проте він відмовився. Було винесено дві постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та ч.1 ст.122 КУпАП, при цьому останній визнав свою винуватість у вчиненні вказаних правопорушень підписавши їх, а щодо складення протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП заявив «Ви нічого не докажете, так як за кермом його не спіймали». Після складення протоколу на прохання ОСОБА_1 його автомобіль було доставлено за його місцем проживання.

В ході судового розгляду опитаний поліцейський ОСОБА_5 підтвердив пояснення поліцейського ОСОБА_4, додатково пояснивши, що по приїзду на місце знаходження автомобіля виявили відсутність водія, однак поряд стояла незнайома жінка, яка повідомила, що водія забрав інший екіпаж поліції. В ході розмови з нею остання повідомила, що будь-якої іншої особи біля автомобіля не було, проте відмовилась надати письмові пояснення, заявивши, що боїться для себе негативних наслідків.

Свідок ОСОБА_6 повідомив суду, що разом з іншим поліцейським ОСОБА_7 в складі екіпажу патрулювали вулицями міста. Знаходячись біля супермаркету « Слайга» міста Ковеля, до них підїхав автомобіль білого кольору, марки якого не памятає, водій якого повідомив, що по вулиці В. Стуса водій автомобіля « Фольскваген» синього кольору ймовірно перебуває в стані алкогольного спяніння та мало не скоїв дорожньо-транспортну пригоду. Тоді він супроводив їх до вказаного місця на якому вони були через проміжок часу, що становить не більше двох хвилин, та рукою вказав на вказаний автомобіль. Коли вони підїхали до вказаного транспортного засобу то побачили водія, тобто особу яка притягується до відповідальності, який перебував в стані алкогольного спяніння, На їх запитання повідомив, що він є власником автомобіля, управляв ним, а в даний час не може завести двигун. Неподалік стояли як він зрозумів жителі будинку, який знаходиться на цьому місці і які в розмові з ним повідомили, що саме цей водій виходив з автомобіля з місця водія і ним до зупинки управляв, проте надати письмові пояснення вони відмовились. Тоді вони запропонували водію поїхати з ними в лікарню для відповідного освідування на що той добровільно погодився, зауваживши, що не знає як буде забрати автомобіль. Перебуваючи в медичному закладі на його мобільний телефон зателефонував інший працівник поліції та повідомив про цей факт як командира взводу, отримавши повідомлення про правопорушення з іншого джерела. Тоді він у відповідь розпорядився про слідування його до медичного закладу, оскільки водій погодився добровільно пройти медичне освідування, і в подальшому саме екіпаж проводив необхідні дії для зясування обставин правопорушення та складав відповідні протоколи.

Свідок ОСОБА_7І в цілому підтвердив пояснення свідка ОСОБА_6, пояснивши що про обставини добре не памятає, проте категорично ствердив, що саме, особа яка притягується до відповідальності, знаходилась біля автомобіля та перебувала в стані алкогольного спяніння і добровільно погодилась пройти медичне обстеження в медичному закладі.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251,252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно з"ясувати всі обставини справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення підтверджуються крім зазначених вище доказів також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського з якого вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження освідування на стан спяніння як в медичному закладі так і в приміщенні поліції.

З цих підстав суд критично відноситься до вказаних пояснень і не бере їх до уваги, оскільки вони повністю спростовані наведеними вище доказами і розцінює їх як надумані та надані з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Посилання ОСОБА_1 на те що, оскільки він не керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, а тому відмовився підписувати протокол та давати будь-які пояснення з приводу складення відносно нього протоколу не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Інструкції оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Однак, ОСОБА_1 таким правом не скористався, протокол підписувати відмовився, пояснень, будь-яких заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надав.

Поліцейськими вказаний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Зазначені вище обставини дають підстави суду вважати, що дії працівників поліції є законними і такими, що не суперечать вимогам КУпАП та вказаної Інструкції і в своїй сукупності обєктивно підтверджують порушення ОСОБА_1. п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні не здобуто жодного доказу та не представлено таких доказів і самим ОСОБА_1, які б підтверджували наявність обставин та подій, викладених ним в усному поясненні в судовому засіданні та спростовували б наявні в матеріалах справи докази.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, положеннями статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об'єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров'я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а його вина у вчиненні даного правопорушення повністю підтверджена зібраними у справі належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення у відповідності до вимог ст.ст.33, 34 КУпАП, яке слід накласти на ОСОБА_1, суд враховує фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, особу правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують чи пом'якшують відповідальність, вимоги санкції статті, згідно якої останній притягується до відповідальності, та приходить до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у чіткій відповідності до ч.1ст.130 КУпАП, яка не містить альтернативи, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім цього, у відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір",слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір.

Керуючись ст.ст.33, 268, 283, 284 п.1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір",

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 ( десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_8