Справа №591/3546/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Мальвана-Когер
Номер провадження 33/788/439/18 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 185 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 серпня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, студента СумДУ, -

притягнуто за ст. 185 КУпАП до адміністративної відповідальності і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 8 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 136 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 серпня 2018 року, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 136 грн., за те, що 18 червня 2018 року близько 02 год. 30 хв., за адресою м. Суми, вул. Козацький Вал, біля буд. № 1, він, перебуваючи з ознаками алкогольного сп'яніння, ображав людську гідність та громадську мораль, висловлювався нецензурною лайкою в бік інспекторів патрульної поліції, поводив себе агресивно, вчинив злісні непокору законній вимозі поліцейського, а саме: не припинив правопорушення, на зауваження працівників поліції не реагував.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді районного суду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову судді районного суду такою, що прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, просить її скасувати, а провадження закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

При цьому апелянт посилається на недотримання суддею вимог ст. 251, ч. 3 ст. 268, 279 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та на порушення його права на захист, оскільки, проявивши спрощений підхід, без належного повідомлення, без застосування приводу, суддя розглянув справу та прийняв рішення за його відсутності.

Також апелянт зазначає, що суддя послався у постанові на те, що його вина підтверджується матеріалами справи, підстав яким недовіряти нема, проте не зазначив якими саме доказами це підтверджується і на чому ґрунтується, в той час як доказів на підтвердження того, що він перебував в стані алкогольного сп'яніння немає, відсутні свідки або потерпілі, вони не встановлені та не опитані.

Крім того апелянт вказує, що суддя не звернув уваги, що протокол, складений відносно нього, містить лише посилання на вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, однак в ньому не вказано в чому саме проявлялась злісна непокора з його боку, яка законна вимога була висунута працівниками поліції до нього, яку він не виконав, тобто, в ньому не розкрито об'єктивної сторони вказаного правопорушення, його суть викладена формально, не конкретно, загальними фразами і не відображає усіх кваліфікуючих ознак.

При цьому апелянт зазначає, що винним себе у вчиненні вказаного правопорушення не вважає, у зазначений в постанові день, час жодних правопорушень не вчиняв, був абсолютно тверезим, мав чистий і охайний вигляд, нецензурними словами в бік поліцейських не виражався, будь-якої злісної непокори на їх законні вимоги не чинив, а підставою для складання протоколу став конфлікт між ним та поліцейськими, який виник внаслідок того, що їм не сподобалось, що після їх звернення він попросив показати службове посвідчення, нащо отримав відмову. Після цього відносно нього безпідставно була застосована фізична сила, у відділі поліції йому забороняли телефонувати, не давали можливості написати письмову скаргу на місці на незаконні дії поліцейських. Одночасно, тобто 18 червня 2018 року, поліцейським була винесена відносно нього постанова за ч. 1 ст. 178 КУпАП, яка постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 липня 2018 року була визнана протиправною і скасована.

Вислухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили скасувати постанову судді районного суду, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що вказана вище апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно вимог ст. 245, 252, 280 КУпАП, судом забезпечується всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи.

Зазначені вимоги закону суддею районного суду дотримані не були.

Так, положеннями ч. 3 ст. 268 КУпАП передбачено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, у тому числі, передбачені ст.185 КупАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення судовий розгляд 16 серпня 2018 року було проведено без участі ОСОБА_2

При цьому суддя, не з'ясувавши причини такої неявки та не вживши заходів для його участі при розгляді справи, прийняв рішення за відсутності останнього, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 268 КУпАП та свідчить про порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, що стосується висновку суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, то апеляційний суд не може з ним погодитись, з врахуванням наступного.

Так, диспозиція ст. 185 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку. Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов'язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов'язків. Тобто, у відмові від обов'язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок.

Правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП обов'язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов'язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення необхідна сукупність обов'язкових елементів, таких як перебування працівників поліції при виконанні службових обов'язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

При цьому, відповідно до абзацу другого пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року № 8 (зі змінами, внесеними постановою від 3 грудня 1997 року №12) «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків у зв'язку з участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Зокрема, до таких законних вимог працівників поліції належить право вимагати від громадян, які порушують громадський порядок, припинення правопорушень та дій, що перешкоджають здійсненню повноважень поліції, тощо.

З протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2 вбачається, що він, «18 червня 2018 року близько 02 год. 30 хв., знаходячись поблизу б. 1 по вул. Козацький Вал в м. Суми, перебуваючи в п'яному вигляді, чим ображав людську гідність та громадську мораль, висловлювався нецензурною лайкою, на вимогу законну поліцейського роти №2 БУПП в Сумській області сержанта ОСОБА_4 припинити адмін. правопорушення, а саме, висловлюватися нецензурною лайкою, не відреагував, при цьому висловлювався в грубій формі на адресу поліцейських, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП».

Разом з тим, в зазначеному протоколі, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, не конкретизовано суть адміністративного правопорушення, в розумінні диспозиції ст. 185 КУпАП, оскільки не вказано, яким чином ОСОБА_2 відмовився від обов'язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, в чому полягала його злісна непокора чи зухвала форма, яка б свідчила про прояв явної зневаги до поліцейських під час виконання службових обов'язків.

В той же час, ОСОБА_2 заперечує, що він вчинив вказане адміністративне правопорушення, з посиланням на те, що доказів на підтвердження зазначених обставин матеріали справи не містять і такі його доводи заслуговують на увагу.

Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що до висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, суддя дійшов з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, з зазначенням, що підстав для їх недовіри у суду не було, однак не зазначив, які саме докази при цьому були враховані, при тому, що в справі наявний лише один протокол про адміністративне правопорушення, а інших доказів немає.

При цьому, щодо перевірки обставин, зазначених у вказаному протоколі, суддею не було допитано самого ОСОБА_2, свідків, працівників поліції, не з'ясовано, чи проводився працівниками поліції відеозапис подій, зазначених у протоколі, чи проводився огляд останнього на стан алкогольного сп'яніння, тобто, не вжито заходів для повного та всебічного розгляду справи.

Разом з тим, під час розгляду справи апеляційним судом, ОСОБА_2 надав рішення Ковпаіквського районного суду м. Суми від 18 липня 2018 року, постановлене за результатом розгляду його адміністративного позову до інспектора роти №2 батальйону УПП в м. Суми ОСОБА_4, яким було скасовано постанову серії ГБ № 472993 від 18 червня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн.

Своє рішення суд вмотивував тим, що вказана постанова є необґрунтованою, з врахуванням досліджених доказів та оглянутого відеозапису з компакт-диску. При цьому зі змісту вказаного судового рішення вбачається, що обставини, які стали підставою для складання відносно ОСОБА_2 постанови за ч. 1 ст. 178 КУпАП ті ж саме, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП.

З врахуванням вищезазначеного, а також таких обставин, що матеріали даної справи не містять доказів на спростування доводів ОСОБА_2 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, постанова судді районного суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення та накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі, у зв'язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 серпня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 грн. - скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіФілонова Ю. О.