Справа № 199/6073/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 вересня 2018 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, який народився 14 вересня 1978 року, мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Будівельників, б. 20, кв. 183, офіційно не працевлаштованого, інваліда ІІ групи,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

02 серпня 2018 року о 02 год. 25 хв. ОСОБА_1 у м. Дніпро, по вул. Калиновій, поблизу будинку № 49, керував автомобілем «Fiat Brava», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння (порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло), та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив фактичні обставини справи та не визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення. Пояснив, що дійсно 02 серпня 2018 року о 02 год. 25 хв. по вул. Калиновій, поблизу будинку № 49, у м. Дніпро, керував транспортним засобом «Fiat Brava», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та був зупинений співробітниками поліції. Через захворювання у нього порушена координації рухів та він також вживає ліки, тому можливо співробітникам поліції і здалося, що перебуває у стані спяніння. Йому запропонували проїхати до наркологічного диспансеру для проходження огляду на стан спяніння, однак йому сказали, що назад його не привезуть. Він грошей на зворотну дорогу не мав, тому від проходження огляду вимушено відмовився. На той момент він розгубився. Вважає, що він не вчинив правопорушення, оскільки був повністю тверезим.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення внаслідок винних дій останнього повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та обєктивності:

-протоколом про адміністративне правопорушення, який оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП;

-рапортом працівника патрульної поліції ОСОБА_2, яким встановлений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного спяніння та відмови останнього від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану наркотичного спяніння;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану наркотичного спяніння;

-переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів патрульних поліцейських, на яких зафільмована відмова ОСОБА_1 в присутності двох свідків від проходження огляду в медичному закладі для визначення стану наркотичного спяніння.

Надаючи оцінку запереченням ОСОБА_1, суд враховує, що останній не заперечує наявність у нього ознак, які співробітники поліції могли розцінити як ознаки наркотичного спяніння.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

За п. 12 Розділу ІІ цієї ж Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

При цьому, за п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Співробітники поліції на підставі п. 2 Розділу І та п. 12 Розділу ІІ вказаної Інструкції мали законні підстави та повноваження вимагати від ОСОБА_1 проходження в медичному закладі огляду для визначення стану наркотичного спяніння, а ОСОБА_1 згідно вимог п. 2.5 ПДР України був зобовязаний пройти такий огляд.

Суд враховує, що ОСОБА_1 посилається на поважні причини, з яких він відмовився від проходження огляду відсутність коштів для повернення назад. При цьому, з переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудних відеореєстраторів патрульних поліцейських вбачається, що на місці зупинки ОСОБА_1 послався на іншу причину можливу неспроможність здачі в медичному закладі біологічної рідини для проведення дослідження (сечі), а в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 викладена третя причина те, що він приймає ліки як інвалід ІІ групи.

В будь якому випадку, жодна з зазначених обставин не звільняла ОСОБА_1 від обовязку пройти в медичному закладі огляд для визначення стану наркотичного спяніння.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він розгубився, судом відхиляється, оскільки за п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил і ОСОБА_1 знав (не міг не знати) свої обовязки як водія механічного транспортного засобу, передбачені п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він був тверезим, також судом відхиляється, оскільки встановленню судом підлягає на наявність стану спяніння, а наявність ознак такого спяніння, за яких водій підлягав відповідному огляду в медичному закладі.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного спяніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення. За перелічених фактичних обставин, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік

ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, отже на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору і такий судовий збір з останнього в порядку ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 33-35, 252, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, зпозбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

13.09.2018