П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Солом'янського районного суду міста Києва від 27 липня 2018 року про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження закрите у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, -

за участю особи, яка притягнута до

до адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Солом'янського районного суду міста Києва від 27 липня 2018 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження закрите у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до постанови, ОСОБА_3 26 квітня 2018 року в 00 год. 55 хв. керував автомобілем «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 біля будинку № 6 по вул. Максима Кривоноса в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Суд закрив провадження у справі, оскільки ОСОБА_3 вчинив правопорушення 26 квітня 2018 року, тобто на момент розгляду справи в суді строки, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчились.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Одночасно апелянт ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк він пропустив із поважних причин.

Апелянт зазначає, що в судовому засіданні 27 липня 2018 року він був присутнім, проте копію постанови отримав 09 серпня 2018 року, оскільки текст постанови не був виготовлений. 16 серпня 2018 року він вже подав апеляційну скаргу, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропустив з поважних причин.

В доводах апеляційної скарги захисник зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, оскільки не був водієм, а сидів в салоні автомобіля. Захисник ОСОБА_2 зазначає, що в той вечір ОСОБА_3 та його товариш ОСОБА_4 сиділи в автомобілі та розпивали спиртні напої. Власником автомобіля є саме ОСОБА_4, проте в момент, коли працівники поліції підійшли до автомобіля, він сидів на пасажирському сидінні, а ОСОБА_3 на місці водія. Після чого, інспектор поліції запропонував ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп'яніння, на що останній відмовився, бо не вважав себе водієм.

Крім того, захисник ОСОБА_2 звертає увагу на те, що свідок ОСОБА_5 надав пояснення в суді першої інстанції, відповідно до яких він не бачив, хто саме керував автомобілем «Ауді», проте засвідчив відмову ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо ОСОБА_3 закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2, апеляційний суд вважає, що захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 09 серпня 2018 року ОСОБА_3 отримав копію судового рішення, ухваленого 27 липня 2018 року та 16 серпня 2018 року подав апеляційну скаргу.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпро право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2, який підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

За приписами ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи.

На думку апеляційного суду, ухвалюючи рішення про визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом в повній мірі дотримані вимоги закону. Судом вказано, які докази він приймає, а які ні, та чому. Отже, судове рішення є вмотивованим.

Так, судом були вислухані пояснення самого ОСОБА_3, який не заперечував перебування в стані сп'яніння та пояснював свою відмову від проходження огляду на стан сп'яніння тим, що він не був водієм автомобіля, який з вимкненим двигуном був припаркований; пояснення свідка ОСОБА_4, який підтвердив перебування разом з ОСОБА_3 в автомобілі «Ауді», де вони вживали алкогольні напої. За кермом автомобіля сидів ОСОБА_3, проте транспортний засіб на той час, коли до них підійшли працівники поліції, не рухався; пояснення свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 - патрульних поліції, які показали, що в складі автопатруля приїхали за викликом на вул. М. Кривоноса в м. Києві у зв'язку з порушенням громадського порядку. Там вони побачили автомобіль «Ауді», який рухався заднім ходом. Після зупинки водій передав чоловіку, який стояв поруч предмети, схожі на стаканчик та пляшку. Водій повідомив, що так нажаль сталось, що він сьогодні випив. Йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння та надати документи на автомобіль і посвідчення водія, проте ОСОБА_3 зачинився в автомобілі, став їхати. Заїхавши між будинками в двір, він, забравши документи, залишив автомобіль та намагався йти з місця події, але був затриманий. Після чого йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння; пояснення свідка ОСОБА_5, в присутності якого ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На думку апеляційного суду, сукупність досліджених доказів давали суду підстави зробити висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд правильно не прийняв як докази невинуватості пояснення самого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4, з яким він перебуває в дружніх стосунках, оскільки вони не узгоджуються як між собою, так і з іншими доказами, наведеними в постанові суду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є буд - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на ці положення закону, з метою перевірки доводів апелянта, судом апеляційної інстанції був витребуваний висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни лейтенантом поліції ОСОБА_3 та відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Відповідно до вищевказаного висновку, під час проведення службової перевірки був опитаний ОСОБА_3, який не заперечував вживання спиртних попоїв за кермом автомобіля, але стверджував, що не керував автомобілем «Ауді», а лише перебував на місці водія, ОСОБА_4, який підтвердив пояснення ОСОБА_3, а також інспектори поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_8, котрі стверджували, що автомобілем керував саме ОСОБА_3 Їх пояснення підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, де зафіксовано, як з місця водія автомобіля, який розташований у напрямку, протилежному напряму руху виходить ОСОБА_3 та повідомляє поліцейським, що так вийшло, що він &q? С;випивший&q?ом;. Але в подальшому, коли поліцейськими було запропоновано йому пройти огляд на стан сп'яніння, повідомив, що він не керував автомобілем.

На думку апеляційного суду, сукупність доказів: пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8, відеозапис з камери поліцейського підтверджують те, що на час, коли до автомобіля «Ауді» під'їхав поліцейський патруль, водієм цього транспортного засобу був ОСОБА_3

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення, зокрема, стану алкогольного сп'яніння.

Відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_9, ОСОБА_3 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, що також підтверджується відеозаписом з камери поліцейського.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що рішення суду про визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним, обґрунтованим та вмотивованим, тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Солом'янського районного суду міста Києва від 27 липня 2018 року про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження закрите у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун