Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6333/18 Головуючий у 1-й інст. Шимон Л. С.
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач Жизнєвський Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 року м.Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Жизнєвського Ю.В.

за участі:

особи, щодо якої

закрито справу

про адміністративне

правопорушення ОСОБА_1

захисника ОСОБА_1 ОСОБА_2

особи, яка подала

апеляційну скаргу ОСОБА_3

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі адміністративну справу за апеляцією ОСОБА_3 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 10 серпня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 10.08.2018 закрито справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 437 серії БД від 26.05.2018, водій ОСОБА_1 26.06.2018, о 08.45 год., на 121 му кілометрі автодороги Київ Чоп, керуючи автомобілем ГАЗ 270710 днз.Т907РВ190 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем ЗИЛ ММЗ днз. АМ3607ВВ під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався попереду, після чого автомобіль ГАЗ 270710 відкинуло на автомобіль Mersedes Benz Actros 2541 днз. АА1862НМ з причепом Krone Az днз. АА0957ХК під керуванням водія ОСОБА_5, який рухався по праву сторону.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу згідно якої просить вказану постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Крім цього просить в ході апеляційного розгляду справи викликати та допитати свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 На його думку, зміст оскаржуваної постанови не відповідає фактичним обставинам справи, а саме рішення ухвалене з порушенням вимог матеріального права. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно закрив справу відносно ОСОБА_1, не врахував положення п.12.1 та 13.1 ПДР України та надав перевагу лише показам останнього та показам знайомого ОСОБА_1 ОСОБА_6, при цьому не взяв до уваги його пояснення, пояснення водія автомобіля «Мерседес» - ОСОБА_5 та схеми ДТП. Аргументуючи свої доводи ОСОБА_3 вказує на те, що різкого виїзду у крайню ліву смугу автомобільної дороги перед автомобілем Газель, як про те у своєму рішенні вказує суд першої інстанції не здійснював, натомість, з метою розвороту здійснив перестроювання в крайню ліву смугу руху приблизно за 250-300 метрів до місця здійснення маневру, при цьому, після перестроювання рухався зі швидкістю 30-40 км/год. з увімкненим лівим поворотом. Як на доказ таких доводів посилається на показання ОСОБА_5, який у судовому засіданні підтвердив, що бачив увімкнений лівий поворот автомобіля ЗІЛ, який рухався попереду та перестроївся у крайню ліву полосу; на місце розташування пошкодження кузова автомобіля, яким він керував та автомобіля, яким керував ОСОБА_7, а також на те, що автомобіль ЗІЛ, яким він керував не може розвивати швидкість більше 50 км/ год.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, які заперечили щодо її задоволення, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

З оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції вказаних вимог закону не дотримався та прийняв необгрунтоване рішення про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування рішення суд першої інстанції зазначив, що водій автомобіля ЗІЛ ОСОБА_3 виконуючи маневр перестроювання в ліву полосу руху фактично позбавив водія ГАЗ ОСОБА_1 можливості належним чином відреагувати на такий маневр, пославшись при цьому на надані в суді покази ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_3, схему місця ДТП. При цьому, на думку апеляційного суду належним чином не проаналізував їх.

Допитаний в ході судового засідання ОСОБА_1 пояснив, що рухався по крайній лівій смузі автомобільної дороги зі швидкістю 90-100 км/год, при цьому, в крайній правій смузі дороги рухався вантажний автомобіль Мерседес. В подальшому, коли він вирівнявся з причепом даного вантажного автомобіля, то перед Мерседесом несподівано виїхав автомобіль ЗІЛ, а Мерседес почав відїжджати на обочину. В свою чергу він не встиг загальмувати та здійснив зіткнення з вказаним вище автомобілем ЗІЛ. Увімкнених сигналів повороту в цього автомобіля він не бачив.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що при обгоні зазначеного вище автомобіля Мерседес автомобіль ЗІЛ він побачив за 30-40 метрів.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_6, який на момент ДТП знаходився в салоні автомобіля ГАЗ під керуванням ОСОБА_1 надав такі ж покази, як і ОСОБА_1 в суді першої інстанції.

Водій автомобіля ЗІЛ - ОСОБА_3, в суді першої інстанції пояснив, що він дійсно перестроювався з метою розвороту з правої на ліву полосу автомобільної дороги. Перестроювання здійснював з увімкненим лівим сигналом повороту, який після перестроювання не вимикав та продовжував рух зі швидкістю 20-30 км/год. Вказав, що після перестроювання позаду себе бачив вантажний автомобіль Мерседес, який почав обганяти його з права та автомобіль Газель, який і здійснив з ним зіткнення.

Водій автомобіля Мерседес ОСОБА_5, в суді першої інстанції та в наданих письмових поясненнях пояснив, що рухався по крайній лівій стороні автомобільної дороги, попереду себе з права бачив автомобіль ЗІЛ з увімкненим покажчиком повороту та зрозумів, що той хоче здійснити маневр розвороту. Після перестроювання останнього у крайню ліву смугу він пішов на його обгін та перестроївся у крайню праву смугу руху, так, як автомобіль ЗІЛ їхав повільно. Позаду нього їхав автомобіль ГАЗ, який йшов на його обгін та здійснив зіткнення з зазначеним автомобілем ЗІЛ.

Зі змісту наданої до апеляційного суду заяви ОСОБА_5 від 11.09.2018 (а.с.69) про розгляд справи без його участі вбачається, що останній підтримує вказані вище покази та пояснення.

Крім цього, з матеріалів апеляційної скарги вбачається місце розташування отриманих внаслідок ДТП пошкоджень автомобіля ГАЗ передня частина кузову зліва та пошкоджень автомобіля ЗІЛ заднє праве крило кузова (а.с.39, 42).

Вищевказані факти, в своїй сукупності вказують на те, що на момент обгону автомобілем ГАЗ під керуванням ОСОБА_1 автомобіля Мерседес під керуванням ОСОБА_5 автомобіль ЗІЛ під керуванням ОСОБА_3, після перестроювання з правої крайньої смуги руху знаходився попереду зазначеного вище автомобіля Мерседес в лівій крайній смузі руху з увімкненим лівим поворотом та рухався з невеликою швидкістю, що спростовує надані в суді першої інстанції покази ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про те, що автомобіль ЗІЛ під керуванням ОСОБА_3 зненацька виїхав перед зазначеним вище автомобілем Мерседес і тим самим унеможливив ОСОБА_1 здійснити обїзд перешкоди.

Згідно вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п.13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до ст.124 КУпАП, відповідальність за вчинення вказаного правопорушення настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Зазначене вище свідчить про те, що ОСОБА_1, 26.06.2018, о 08.45 год., на 121 му кілометрі автодороги Київ Чоп, керуючи автомобілем ГАЗ 270710 днз.Т907РВ190, в порушення п.п. 12.1 та 13.1 ПДР України не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем ЗИЛ ММЗ днз. АМ3607ВВ під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався попереду, після чого автомобіль ГАЗ 270710 відкинуло на автомобіль Mersedes Benz Actros 2541 днз. АА1862НМ з причепом Krone Az днз. АА0957ХК під керуванням водія ОСОБА_5, який рухався по праву сторону.

За таких обставин, оскаржувану постанову суду першої інстанції слід скасувати, ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрити у звязку з тим, що пройшли передбачені ст.38 КУпАП строки для накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.294 КУпАП , апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 10.08.2018, якою справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення скасувати, прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та провадження у справі закрити у звязку з закінченням передбачених ст.38 КУпАП строків давності накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: