Справа № 366/1315/18
Провадження №3/366/779/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2018 року суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., (секретар судового засідання Євтушенко В.Д.), за участю особи, відноно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Іванківського ВП Вишгородського ВП Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 14.05.1968 народження, громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1

за вчинення адміністративного правопорушення, пеердбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 08.05.2018 року, приблизно о 02 годині 20 хвилин в смт.Іванків Іванківського району Київської області по вул.Шевченка ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ГАЛАЗ 3209.10», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» в присутності двох свідків, проба позитивна 1,64 %, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання 17.07.2018 року зявився, вину у вчиненому не визнав, при цьому повідомив, що він їхав на автомобілі марки «ГАЛАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 в смт.Іванків Іванківського району Київської області в якості пасажира разом з ОСОБА_2, який був за кермом вищевказаного автомобіля, під час руху в них закінчилось пальне на вул.Шевченка в смт.Іванків. ОСОБА_2 поїхав за пальним, а він залишився чекати поблизу автомобіля. В цей час до нього підїхали працівники поліції, які повідомили, що саме він керував вищевказаним автомобілем, ще на місці він заперечував цей факт, однак працівники поліції запросили понятих та запропонували пройти йому огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер» на що він погодився, після чого було складено відносно нього протокол, і приїхав ОСОБА_2, якому передали автомобіль. На запитання суду ОСОБА_1 повідомив, що ОСОБА_2 також на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення повідомляв про те, що автомобілем керував він.

Крім того, в судовому засіданні 17.07.2018 року, ОСОБА_1 просив викликати та допитати у якості свідків понятих ОСОБА_3, ОСОБА_4 , інспектора Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5, який склав протокол про адміністративне правопорушення та свідка ОСОБА_2, які б могли підтвердити чи спростувати той факт, що він саме керував, тобто здійснював рух у стані алкогольного спяніння.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та інспектор Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5, який склав протокол про адміністративне правопорушення в судові засідання 25.07.2018 року, 10.08.2018 року не зявились, про день, час та місце судового засідання неодноразово повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ номер 022706: 08.05.2018 року, приблизно о 02 годині 20 хвилин в смт.Іванків Іванківського району Київської області по вул.Шевченка ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ГАЛАЗ 3209.10», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» в присутності двох свідків, проба позитивна 1,64 %, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

П.2.9а Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження даних, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення інспектором Іванківського ВП Вишгородського ВП Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 на дано наступні документи: акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів від 08.05.2018 року; роздруківка з приладу «Drager Alcotest 6810»; відеозапис, на якому записано процесс проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810».

В підтвердження пояснень наданих ОСОБА_1 в судовому засідання про те, що він не керував, тобто не здійснював рух 08.05.2018 року, приблизно о 02 годині 20 хвилин на автомобілі марки ГАЛАЗ 3209.10», державний номерний знак НОМЕР_1 не надано жодних доказів.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, в діях ОСОБА_1.О. є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

У даному випадку з моменту вчинення правопорушення минуло більше трьох місяців, так як адміністративне правопорушення було вчинене 08.03.2018 року.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду а строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Відповідно до узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Оскільки встановлений чинним законодавством тримісячний термін притягнення до адміністративної відповідальності минув, тому провадження в даній справі повинне бути закрите без накладення адміністративного стягнення, отже суд приходить до висновку, що до ОСОБА_1 не може бути застосоване адміністративне стягнення, а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 283-286, 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, 14.05.1968 народження за ч.1 ст.130 КУпАП за закінченням строку накладення адміністративного стягнення - закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя