Справа №468/1570/18-п
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2018 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Муругов В.В., за участю секретаря Гриненка М.В., прокурора Єгорова І.М., розглянувши матеріали справи відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік за наступних обставин.

На І-й сесії Баштанської міської ради Миколаївської області було визнано повноваження ОСОБА_1 як депутата Баштанської міської ради 7-го скликання.

Відповідно до п.п. б п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є субєктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Згідно з п. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені в п. 1 ст. 3 цього Закону (підпункт «б» - народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови), зобовязані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

За результатами огляду веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 17.04.2018 року о 10.38 годин подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік.

Також встановлено, що ОСОБА_1 отримав електронний цифровий підпис 30.03.2018 року через Акредитований центр сертифікації ключів ПАТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується витягами від 08.10.2018 року.

Виходячи з викладеного можна зробити висновок, що ОСОБА_1 з 30.03.2018 року по 01.04.2018 року мав можливість подати електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, що ним у визначений законодавством строк не було зроблено.

Управління захисту економіки в Миколаївській області ДЗЕ Національної поліції України має лист з Державного підприємства «Українські спеціальні системи», де вказані дати некоректної роботи Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: 02.01.2018 року близько 09:00 години виявлено помилки при спробі авторизації у Реєстрі. Належне безперебійне функціонування Реєстру забезпечено з 09:50 годин 02.01.2018 року.

Близько 12:00 години 15.03.2018 року Реєстр не функціонував (фіксувалась помилка доступу до сайту, помилка шлюзу 502). О 12:40 годин 15.03.2018 року роботу реєстру поновлено.

В період необхідності подання ОСОБА_1 декларації за 2017 рік Реєстр працював в належному режимі, крім дат 02.01.2018 року та 15.03.2018 року.

Також згідно з відповіддю Національного агентства з питань запобігання корупції № 95-17/173/5/17 від 30.05.2017 року уповноважені на те органи Національної поліції (абз. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції») мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4-172-9 КУпАП, та збирати необхідні докази, що підтверджують факти їх вчинення.

Таким чином, 17.04.2018 року ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Датою виявлення правопорушення є 08.10.2018 року під час огляду веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення є місце роботи субєкта правопорушення, відповідно до якого особа набула статусу субєкта декларування, а саме: Баштанська міська рада Миколаївської області, що розташована по вул. Героїв Небесної Сотні, 38 м. Баштанка Миколаївської області.

ОСОБА_1 при розгляді справи в суді зазначив, що дійсно ним не було подано своєчасно декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, але не через наявність його умислу на таке неподання, а через помилки, що виникали при його намаганні зайти в особистий кабінет на сайті НАЗК. З приводу несвоєчасного подання ним декларації з ним спілкувались лише працівники поліції. З метою усунення вказаних помилок ОСОБА_1 змінював адресу електронної пошти та кілька разів електронний ключ.

При розгляді справи в суді прокурор зробив висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки останнім було несвоєчасно подано декларацію про доходи за 2017 рік без поважних причин.

Вислухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, думку прокурора, дослідивши матеріали справи (письмові пояснення ОСОБА_1; скріншот результатів пошуку документів на веб-сайті Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; світлокопію інформації про сертифікати АЦСК ПАТ КБ «ПриватБанк»; повідомлення Баштанської міської ради від 27.09.2018 року; копію рішення І сесії сьомого скликання Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 28.12.2016 року № 2; рапорт поліцейського; копію протоколу поіменного голосування депутатами Баштанської міської ради на пленарному засіданні ХХІ позачергової сесії сьомого скликання від 24.01.2018 року № 21; копію реєстраційного списку депутатів, присутніх на ХХІ позачерговій сесії міської ради 24.01.2018 року; копію протоколу поіменного голосування депутатами Баштанської міської ради на пленарному засіданні ХХІІ сесії сьомого скликання від 06.03.2018 року № 22; копію реєстраційного списку депутатів, присутніх на ХХІІ сесії міської ради 06.03.2018 року; копію протоколу поіменного голосування депутатами Баштанської міської ради на пленарному засіданні ХХІІІ сесії сьомого скликання від 29.03.2018 року № 23; копію реєстраційного списку депутатів, присутніх на ХХІІІ сесії міської ради 29.03.2018 року; копію повідомлення про несвоєчасне подання декларації ОСОБА_1; копію повідомлення ДП «Українські спеціальні системи» від 27.04.2018 року № 07-530; копію повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції від 30.05.2017 року; витяг з Наказу Департаменту захисту економіки від 17.02.2017 року № 53 о/с; довідку Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 30.10.2018 року № 5778/39/113/04-18), суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Із змісту ст. 245 КУпАП слідує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 172-6 КУпАП настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відповідно до примітки до вказаної статті субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Субєктивна сторона вказаного правопорушення характеризується умисною формою вини (прямий або непрямий умисел), а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

При цьому, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не мав умислу на несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оскільки завчасно отримав сертифікат електронного цифрового підпису з метою подання відповідної декларації. Крім того, протягом часу, в який було необхідно подати декларацію, ОСОБА_1 неодноразово змінював електронний цифровий підпис, що свідчить про те, що в нього дійсно виникли технічні проблеми з авторизацією на сайті НАЗК.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол № 218 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, від 30.10.2018 року відносно ОСОБА_1 складений оперуповноваженим УЗЕ в Миколаївській області ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_2 на підставі матеріалів, зібраних в ході перевірки, проведеної управлінням захисту економіки в Миколаївській області.

На підтвердження прав у відповідного підрозділу Національної поліції повноважень на складення протоколів про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-6 КУпАП та повноважень на збирання доказів до справи долучено лист НАЗК від 30.05.2017 року.

При цьому, відповідно до ч.6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Висновок щодо виключних повноважень НАЗК даний Верховним Судом в постанові від 11.04.2018 року по справі №814/886/17, відповідно до якого до виключної компетенції НАЗК належить здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 11 вказаного Закону до повноважень Національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов'язані перевіряти факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

На підставі рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 14 серпня 2016 року № 1 «Про початок діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції» з 15 серпня 2016 року розпочало свою діяльність Національне агентство, до повноважень якого належить здійснення в порядку, визначеному Законом України «Про запобігання корупції», контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Рішенням НАЗК «Про затвердження Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» № 56 від 10.02.2017 року визначається механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Одним з видів контролю декларацій, який здійснює НАЗК, відповідно до п. 1 розд.ІІ зазначеного Рішення є контроль щодо своєчасності подання декларацій.

Контроль щодо декларацій НАЗК здійснює відповідно до п. 5 розд.1 зазначеного Рішення через працівників структурного підрозділу його апарату, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції, та автоматично засобами програмного забезпечення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п.4 (Розділ ІІ) зазначеного Рішення у випадку встановлення факту неподання декларації суб'єктом декларування відповідно до вимог Закону «Про запобігання корупції», Національне агентство письмово повідомляє про це суб'єкта декларування, керівника державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об'єднання, іншого непідприємницького товариства, в якому працює (здійснює діяльність) суб'єкт декларування, та спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції у визначеному Національним агентством порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» якщо за результатами контролю встановлено, що субєкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого субєкта про факт неподання декларації, і субєкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону. Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим субєктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського обєднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним субєктом декларування.

Крім того, згідно з пп. 12, 12-1, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» національне агентство наділено правом ініціювати проведення службового розслідування, вжиття заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень, надсилати до інших спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції матеріали, що свідчать про факти таких порушень, а також складати протоколи про адміністративні правопорушення, віднесені законом до компетенції національного агентства, застосовувати передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Комплексний та системний аналіз зазначених нормативних актів, з врахуванням відповідного висновку Верховного Суду щодо застосування даних норм вказує на те, що здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема щодо своєчасності подання декларацій, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Відповідно до Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України № 81 від 07.11.2015 року (Розділ IV), Департамент захисту економіки Національної поліції України уповноважений складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до судових органів у встановленому законодавством порядку.

Однак, зазначеним Положенням та іншими нормативними актами України Департамент захисту економіки Національної поліції України не наділений повноваженнями щодо проведення перевірок, направлених на виявлення фактів порушення антикорупційного законодавства. Отже, Департамент захисту економіки Національної поліції України до суб'єктів, які наділені правом перевірки суб'єктів декларування, не відноситься.

Проте матеріали даної адміністративної справи не містять даних про повідомлення Національного агентства щодо виявлення фактів, які мають ознаки правопорушення, повязаного з корупцією, як і відсутні в даній справі матеріали перевірки Національного агентства в межах компетенції цього органу щодо субєктів декларування, відповідно до наведеного Закону, який містить спеціальні правові норми та які підлягають застосуванню у даній справі.

За вказаних обставин, Управлінням захисту економіки Департаменту захисту економіки Національної поліції України не дотримано встановленого Законом України «Про запобігання корупції» порядку виявлення та проведення відповідної перевірки, фіксування факту правопорушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, стосовно ОСОБА_1, в звязку з чим вказаний протокол не можна вважати належним та допустимим доказом у даній справі.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ч.1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, рішенням КСУ від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП, передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Тобто, особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотнє.

КУпАП не регламентований порядок визнання доказів недопустимими у справах про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 89 КПК України, який за своєю правовою природою є найбільш наближеним до провадження у справі про адміністративні правопорушення, чітко визначено, що у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини в своїй сукупності вказують на те, що протокол про адміністративне відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП складено з порушенням вимог законодавства щодо порядку його складення, а також матеріали справи не містять допустимих доказів на підтвердження вини особи в інкримінованому їй порушенні. У свою чергу, вище зазначені обставини в поєднанні з відсутністю умислу ОСОБА_1 на несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Вказане відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є безумовною підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247 ч.1 п.1, 252,280,283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

суддя