ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження: 33/818/311/18 Головуючий І інстанції -
Справа № 617/1240/18 Глоба М.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач - Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

захисника - Хуторненка Е.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Вовчанського районного суду Харківської області від 09 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

18 серпня 2018 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 099179 стосовно ОСОБА_3 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії БР № 099179, 18 серпня 2018 року, о 21-00 годині, в м. Вовчанськ, по вул. Героїв України, водій ОСОБА_3, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Вовчанського районного суду Харківської області від 09 листопада 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у самі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 352,40 грн., судового збору на користь держави.

Не погодившись з постановою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Одночасно з апеляційною скаргою, ОСОБА_3 подав клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження постанови судді. Пропуск строку обґрунтовує тим, що участь у розгляді справи не приймав, копію оскаржуваної постанови отримав 19 листопада 2018 року.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що постанова судді необґрунтована, незаконна, суддя не з'ясував обставин, що мають значення для справи, виніс постанову з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_3, його захисника - адвоката Хуторенка Е.В., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, суд апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, апеляційний суд приймає до уваги, що доводи клопотання про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення не спростовуються матеріалами справи.

Визнаючи винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП суддя виходив з того, що в діях ОСОБА_3 виявлено порушення пункту 2.5 ПДР України, його дії кваліфіковано за частиною 1 статті 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

З зазначеними висновками судді, апеляційний суд не погоджується та вважає його передчасним, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимоги ПДР України передбачена статтею130 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі- Інструкція) водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пункт 3 розділу ІХ Інструкції передбачає, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп'яніння і проведення такого огляду здійснюється відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі за змістом - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (зі змінами).

Відповідно до частин 2, 3 статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Зазначені нормативні правові акти містить два альтернативних способи огляду водіїв з метою виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за

відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (розділ 3 Порядку).

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 099179 від 18 серпня 2018 року зазначено, що водій ОСОБА_3, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків.

З опису установлених обставин в протоколі про адміністративне правопорушення неможливо встановити від якого саме огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 відмовився.

Частина 1 статті 265-2 КУпАП встановлює, що у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 265-2 КУпАП, після тимчасового затримання транспортного засобу працівник відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції зобов'язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та його місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду, або до демонтажу спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до розділу 4 «Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках» для доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку поліцейський викликає евакуатор через чергового відповідного територіального органу Національної поліції.

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_3 не містять даних про виконання поліцейським вимог частини 1 статті 266, статті 265-2 КУпАП, пункту 2 розділу ІІ Інструкції 2 та «Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках».

З врахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 099179 від 18 серпня 2018 року стосовно ОСОБА_3 не відповідає вимогам статтям 256, 265-2, 266 КУпАП, розділам ІІ, ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділу 4 «Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках».

Вимоги Закону та Інструкцій, які розроблені профільним міністерством, якими повинен керуватися поліцейський при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не виконані в той час як законодавець покладає обов'язок щодо збирання доказів на посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції) (частина 2 статті 251, пункт 1 частина 1 статті 255 КУпАП).

Зазначене має суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки недотримання встановленого порядку щодо проведення огляду на стан сп'яніння особи, та неправильне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, унеможливлює визнання судом, здобутих по справі доказів, належними та допустимими, в розумінні вимог статті 251 КУпАП.

Вказані положення, суддя залишив поза увагою, чим не виконав належним чином вимоги пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП за змістом якого орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. Апеляційний суд вважає, що суддя передчасно визнав ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, за наслідками розгляду апеляційної скарги, апеляційний суд відповідно до пункту 3 частини 8 статті 294 КУпАП скасовує постанову судді Вовчанського районного суду Харківської області від 09 листопада 2018 року, матеріали справи про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП стосовно ОСОБА_3 направляє органу поліції, для належного оформлення, під час якого слід усунути наведені в постанові апеляційного суду порушення і направити належно оформлений матеріал до Вовчанського районного суду Харківської області для прийняття рішення у відповідності до норм КУпАП.

Керуючись ст. ст. 245, 266, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 пропущений строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову судді Вовчанського районного суду Харківської області від 09 листопада 2018 року - скасувати.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП стосовно ОСОБА_3 повернути начальнику Вовчанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області для усунення вказаних в постанові недоліків, і після належного оформлення, направлення для розгляду до Вовчанського районного суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна