Справа № 163/1290/18 Провадження №33/802/33/18 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С.С.
Категорія: ст. 472 МК УкраїниДоповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю представника Волинської митниці ДФС Пікалюка М.С., розглянувши апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС Джиги Д.В. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 31 серпня 2018 року, якою щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, працюючого водієм ТОВ «Євроклуб»,

закрито провадження у справі за ст.472 МК України, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про порушення митних правил, ОСОБА_3, слідуючи 11.06.2018 року з Республіки Польща в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС водієм рейсового автобуса «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1, сполученням «Лодзь-Київ», не задекларував за встановленою формою загальною гальмівні колодки до автомобіля «Фольксваген/Ауді», замок до передніх дверей автомобіля «Форд», вентилятор охолодження двигуна до автомобіля «Мітсубіші» загальною вартістю 1773,20 гривень, що знаходились в багажному відділенні автобуса і були виявлені під час митного контролю.

У поданій апеляційній скарзі т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС Джига Д.В. вважає постанову судді незаконною. Посилається на те, що ОСОБА_3 не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обовязковому декларуванню, і вартість яких становить 16 000 гривень, тому вважає що в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. Просить постанову судді скасувати та прийняти рішення в межах санкції ст.472 МК України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника Волинської митниці ДФС Пікалюка М.С., який підтримав подану апеляційну скаргу, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновки судді про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Так, відповідно до ч.1 ст. 368 МК України для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Аналіз положень статей 368, 374, 472 МК України свідчить про те, що така фактурна вартість має застосовуватись і для визначення вартості предметів порушення митних правил, в тому числі, в справах про недекларування товарів за ст.472 МК України.

У такому випадку, якщо особа не заповнює митну декларацію або не вказує в ній наявність оподатковуваних товарів, вона тим самим заявляє, що ввозить товари на суму не більше 500 євро та вагою до 50 кг. (вартістю до 50 євро, якщо була відсутня в Україні менше 24 годин).

У даній справі ОСОБА_3 в декларації зазначив про відсутність обовязкових до декларування товарів. Вартість вилучених товарів до 500 євро він підтвердив в судовому засіданні і такий факт не спростовано: за умови подання інвойсу під час митного контролю товари були б пропущені через митний кордон і протокол не складався б.

З наданого в судовому засіданні в суді першої інстанції інвойсу від 09.06.2018 встановлено, що вартість переміщуваних ОСОБА_3 товарів становить 57,72 євро або 1773,20 гривні (а.с. 35).

При цьому в разі незгоди із задекларованою чи підтвердженою в судовому засіданні вартістю товарів митниця відповідно до ч.4 ст. 368 МК України мала право визначити їх вартість самостійно на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу. В той же час такий спір щодо вартості товарів не дає підстав для висновку про наявність в діях особи недекларування в розумінні ст. 472 МК України, якщо тільки у встановленому порядку не буде встановлено недостовірність чи протиправність поданих до контролю фактур, інвойсів, чеків тощо.

Отже, дослідженням доказів по справі суддею першої інстанції правильно встановлено відсутність в діях ОСОБА_3 ознак обєктивної та субєктивної сторін складу правопорушення, що є підставою для закриття провадження в справі та поверненню володільцеві вилучених товарів.

Постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС Джиги Д.В. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 31 серпня 2018 року щодо ОСОБА_3 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов