П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 року

Суддя шевченківського районного суду м.Запоріжжя Галущенко Ю.А.,розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,який не працює,мешкає за адресою АДРЕСА_1

про скоєння адміністративного правопорушення,передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

05.05.2018 р.о 08.33 год.по вул.Іванова 83 в м.Запоріжжі водій ОСОБА_1керував автомобілем НОМЕР_1 у стані алкогольного сп*яніння,чим порушив вимоги п.2.9»а» Правил дорожнього руху України.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1по суті порушення надавати пояснення відмовився.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1не визнав свою винуватість у скоєнні адміністративного правопорушення,яке ставиться йому за провину.

Пояснив,що 05.05.2018 р.він керував автомобілем НОМЕР_1 по вул.Іванова 83 в м.Запоріжжі,де став учасником ДТП,дав згоду на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп*яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою «Алкотест Драгер»,оскільки алкоголю не вживав та був тверезий.Коли тест виявив позитивний результат,не погодився із ним та отримав направлення на огляд у медичному закладі,де тим самим засобом «Алкотест Драгер» був перевірений повторно та результат також виявився позитивним,з чим він також не був згоден.Проте пройти повний огляд йому не запропонували,а склали акт за результатами огляду приладом «Алкотест Драгер» із висновком лікаря про те,що ОСОБА_2знаходиться у стані алкогольного сп*яніння.Вважав,що висновок лікаря нарколога не відповідає фактичним обставинам справи,оскільки був прийнятий без повного огляду та без урахування його пояснень.

За результатами розгляду справи суддя встановив,що винуватість ОСОБА_2знайшла своє підтвердження доказами,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом»,який знайшов своє втілення у практиці Європейського Суду з прав людини,зокрема,у рішенні по справі «Коробов проти України»,з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП,адміністративним правопорушенням(проступком)визнається протиправна,винна (умисна,необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення по статті 130 ч.1 КпАП України становить керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол в даному випадку складений з підстав керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп*яніння.

Як передбачено п.2.9»а» Правил дорожнього руху України(далі ПДР), водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп*яніння або знаходячись під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Водієм згідно п.1.10 ПДР є будь-яка особа,що керує транспортним засобом,вершник,візник,погонич тварин,який веде їх за поводдя,прирівнюється до водія.Водієм є також особа,що навчає керуванню,знаходячись безпосередньо у транспортному засобі.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справи та Міністерства охорони здоров*я № 1452/735 від 09.11.2015 р.,зареєстрована у Міністерстві юстиції України 11.09.2015 р.за № 1413/27858 ,яка визначає процедуру огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів та оформлення результатів такого огляду,огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан спяніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів,дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Згідно протоколу щодо результатів тестування приладом «Алкотест»,05.05.2018 р.об 09.10 год.ОСОБА_1Г.у зв*язку з причетністю до ДТП був перевірений працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу по вул.8 березня 68 в м.Запоріжжі та встановлено,що він перебуває у стані алкогольного спяніння(результат тесту позитивний 0,57%),про що складений акт.

Зазначений акт підписаний ОСОБА_2та сторонніми особами ОСОБА_3,ОСОБА_4без зауважень,дії працівника поліції щодо законності проведення огляду не оскаржувались,результати огляду об*єктивно не спростовані.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення були опитані ОСОБА_4,ОСОБА_3,які пояснили,що 05.05.2018 р.по вул.8 березня 68 в м.Запоріжжі у їх присутності наряд поліції запропонував водію ОСОБА_1на місці зупинки транспортного засобу під його керуванням пройти огляд на стан сп*яніння,на що водій дав згоду,результат тесту позитивний 0,57%,водій погодився пройти огляд на стан сп*яніння у медичному закладі.

Процедура огляду на стан сп*яніння зафіксована за допомогою відеозапису,зміст якого не спростований та узгоджується із змістом інших доказів.

За направленням інспектора поліції,05.05.2018 р.о 09.50 год.ОСОБА_1пройшов огляд на стан сп*яніння у КУ ЗОНД,згідно висновку лікаря нарколога ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп*яніння.

Прийняттю такого висновку передувало відібрання у ОСОБА_5аналізу сечі,який за результатами лабораторних тестів підтвердив наявність у сечі етанолу 1,44%,за результатами вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі 0,55% о 09.45 год.,через 20 хвилин 0,49%,про що зазначено у акті № 1973 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп*яніння.

Таким чином,спростовані пояснення ОСОБА_1про те,що висновок лікаря нарколога приймався без проведення його огляду,лише з використанням приладу «Алкотест»,оскільки зафіксовано документально поетапно у динаміці результатами лабораторних тестів наявність вмісту етилового спирту у його сечі та у видихуваному повітрі,ці відомості нічим об*єктивно не спростовані.

Посилання адвоката ОСОБА_6на незаконне використання уповноваженими особами приладу «Драгер алкотест 6820» у проведенні згадуваного вище огляду водія ОСОБА_2спростовано письмовими доказами,серед яких наявні свідоцтво про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатору «Алкотест 6820» зав.№ ARHE -0225 ,чинне до 27.06.2018 р.,а підставою його використання є спільний наказ МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р. та Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність» з урахуванням наказу Міністерства економічого розвитку і торгівлі України віл 13.10.2016 р.№ 1747.

Як передбачено ст.6 КОНВЕНЦІЇ

про захист прав людини і основоположних свобод,кожен маж право на справедливий суд та встановлення обґрунтованності будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти Бельгії»,»Адольф проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов*язана доводити свою невинуватість.

Як передбачено ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналізуючи наведені докази суддя встановив,що фактичні обставини адміністративного правопорушення,передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,викладені у протоколі щодо ОСОБА_1,при розгляді справи в суді знайшли підтвердження достатніми допустимими та належними доказами.

Згідно ст. 247 п.7 КУпАП, справа підлягає закриттю через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, тобто по закінченню 3-х місяців з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи, що на момент розгляду адміністративної справи в суді закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, суддя доходить висновку, що провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись ст.38, 247 п.7, 283, 284 КУпАП,суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 по ст. 130 ч.1 КУпАП у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв'язку з положеннями пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015 року).

Суддя Ю.А.Галущенко