Номер провадження: 33/785/61/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 26.09.2017 року відносно:

ОСОБА_2, який народився 07.07.1980 року, громадянина респ. Молдова, тимчасово не працюючого, проживаючого на території України більше десяти років за адресою: АДРЕСА_1,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на шість місяців, а також стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн..

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 15.08.2017 року о 10 год. 02 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Lincoln Continental» держ. знак BH 0010 EI, при виїзді з двору будинку №21 по вул. Ільфа і Петрова в м. Одесі, порушивши вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху, не надав переваги в русі автомобілю «Kia Magentis» держ. знак НОМЕР_1 і зіткнувся з ним, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що постанова суду є незаконною і необґрунтованою з наступних підстав:

- він не визнає своєї вини, оскільки виїзд на вул. Ільфа і Петрова розпочав тільки після того, як транспортні засоби зупинились, щоб пропустити його, а водій автомобілю «Kia Magentis», виїхала на зустрічну смугу, обганяючи автомобіль, який пропускав його і здійснила зіткнення, порушивши вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху;

- суд не врахував, що він підписав протокол та схему не тому, що погодився з ними, а через незнання української мови та відсутність відповідних розяснень з боку працівників поліції;

- через формальне ставлення до обставин справи, суд не звернув уваги на той факт, що він є громадянином респ. Молдова, а його автомобіль знаходиться у режимі тимчасового ввезення.

За таких обставин, ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції і винести нову постанову, якою притягнути до відповідальності за ст. 124 КУпАП водія автомобілю «Kia Magentis».

У запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілої, адвокат ОСОБА_4 зазначила, що апеляційна скарга є необґрунтованою та надуманою з огляду на таке:

- факт порушення ОСОБА_2 вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху доведений матеріалами справи, тому висновки суду першої інстанції є правильними;

- твердження ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_3 виїхала на зустрічну смугу є безпідставним, адже воно спростовується схемою місця ДТП, фотознімками та поясненнями учасників ДТП;

- непогодження зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та зі схемою місця ДТП є правом особи, яка притягається до відповідальності, але на місці ДТП ОСОБА_2 не подавав зауважень, не заявляв клопотань про допит свідків та підписав протокол і схему.

Посилаючись на такі доводи та на обґрунтованість притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, представник потерпілої просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, пояснення потерпілої ОСОБА_3 та її представника, які просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, допитавши свідка та перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Згідно з положеннями ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючі винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції послався на наступні докази:

- пояснення потерпілої ОСОБА_3, яка суду повідомила, що рухалася по головній дорозі, а водій автомобіля «Lincoln Continental» держ. знак BH0010EI, виїжджаючи на головну дорогу з другорядної, не надав дорогу її автомобілю, в результаті чого відбулося зіткнення;

- протокол про адміністративне правопорушення серії БР №071955 від 15.08.2017 року;

- схему місця ДТП, на якій зображено розташування транспортних засобів;

- письмові пояснення учасників ДТП.

Допитаний у судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 пояснив, що у обідній час він їхав по вул. Ільфа і Петрова у бік вул. Глушко у крайньому правому ряду. Водій автомобілю «Lincoln Continental» виїжджав з двору на головну дорогу і його усі пропускали, а водій автомобілю «Kia Magentis» рухалась по зустрічній смузі.

Апеляційний суд критично ставиться показань свідка ОСОБА_5, оскільки він неправильно зазначає час, у який відбулася ДТП, а також тому, що його пояснення суперечать фактичним обставинам справи.

Так, відповідно до приписів п.10.2 Правил дорожнього руху, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, очевидно встановлено, що водій ОСОБА_2 повинен був пропускати усі транспортні засоби, що рухалися проїзною частиною дороги, при виїзді з житлової зони, двору.

Надавши обєктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Так, доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції не врахував винуватість у вчиненні ДТП водія «Kia Magentis» держ. знак НОМЕР_1, який порушив приписи п. 12.3 Правил дорожнього руху (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди), апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки під час апеляційного розгляду обєктивно встановлено, що водій ОСОБА_3 мала перевагу у русі, адже вона рухалась по головній дорозі.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що орган дізнання, оформлюючи матеріали ДТП, а суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшли правильного висновку про те, що єдиним винуватцем у вчиненні ДТП є ОСОБА_2, дії якого кваліфіковані правильно за ст. 124 КУпАП, як вчинення порушення учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення в частині накладення адміністративного стягнення характером вчиненого правопорушення, особою правопорушника, пославшись на те, що він не визнав свою вину та не розкаявся.

Разом з тим, такий висновок суду першої інстанції не можна вважати законним та справедливим.

Суд першої інстанції не врахував сімейний стан ОСОБА_2, наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини, те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, а також незначний характер пошкоджень транспортних засобів.

Окрім того, у випадках, коли санкція закону, по якому особа визнається винуватою, передбачає різні види стягнень, суддя при винесенні постанови, повинний мотивувати застосування того або іншого виду стягнення.

Як видно зі змісту мотивувальної частини постанови, суд першої інстанції не встановив обставин, що помякшують відповідальність правопорушника.

Разом з тим, відповідно до приписів ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Статтею 34 КУпАП передбачено, що обставинами, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом'якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Отже, апеляційний суд вважає, що у даному випадку, обставинами, що помякшують відповідальність, можуть бути визнані: наявність у ОСОБА_2 неповнолітньої дитини, а також те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Обставини, що обтяжують його відповідальність - відсутні.

У відповідності до приписів п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

За наявності таких даних, позбавлення ОСОБА_2 права керувати транспортними засобами, не можна визнати справедливим, законним і обґрунтованим, тому йому необхідно обрати більш м'який вид адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 7, 33, 251, 280, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 26.09.2017 року про накладення наОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - змінити.

Накласти на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАПу виді штрафу в дохід держави у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн..

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області: О.В. Копіца