Номер провадження: 33/785/1456/18
Номер справи місцевого суду: 492/1154/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Калараш А.А.,

за участю секретаря судового засідання- Драганової Ю.С.,

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності- Парасківа ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Арцизького районного суду Одеської області Черевата В.І., винесену 13.08.2018 року в м. Арциз Одеської області,-

встановив:

13.08.2018 року постановою судді Арцизького районного суду Одеської області Парасківа В.Т. визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 грн. в дохід держави, а також судовий збір в розмірі 352,40 грн в дохід держави.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 25.05.2018 року близько 08:00 год. ОСОБА_3Т, перебуваючи у громадському місці біля будинку № 10 по вул. Будівельників в м. Арциз Одеської області висловлювалась нецензурною лайкою на адресу гр. ОСОБА_4А, чим порушила громадський порядок та спокій громадян.

21.08.2018 року на постанову судді Парасківа В.Т. подано апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову, прийняти нову постанову, якою закрити адміністративне провадження у звязку з відсутністю події, а також складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції не обєктивно та неповно досліджено всі обставини справи, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушення строків, крім того до протоколу було додано пояснення лише одного свідка та допитано в судовому засіданні лише одного свідка ОСОБА_5, яка перебуває по відношенню до ОСОБА_3 у неприязних стосунках, суддя не прийняв до уваги покази ОСОБА_3, про те, що вона не виражалась нецензурною лайкою, та не порушувала громадський порядок.

Справу розглянуто у відсутність особи ,яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про наступне.

Визнаючи винною ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, суддя виходив з того, що провина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження матеріалами справи та доказами, досліджені судом.

Суддя Арцизького районного суду Одеської області прийшов до вірного висновку, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 193453 від 21.06.2018 року встановлено, що 25.05.2018 року близько 08:00 год. ОСОБА_3Т, перебуваючи у громадському місці біля будинку № 10 по вул. Будівельників в м. Арциз Одеської області висловлювалась нецензурною лайкою на адресу гр. ОСОБА_4А, чим порушила громадський порядок та спокій громадян (а.с.6).

З заяви ОСОБА_4 від 25.05.2018 року та її пояснень від 25.05.2018 року вбачається, що 25.05.2018 року о 08:00 годин, коли вона йшла на роботу зі своїм малолітнім сином на подвірї свого будинку вона зустріла ОСОБА_3, яка почала виражатись нецензурною лайкою в її адресу, у присутності двох свідків ОСОБА_5І та ОСОБА_6 Даний випадок має неодноразовий характер (а.с.12,13).

Відповідно до пояснень, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.06.2018 року, ОСОБА_3 вбачається, що 25.05.2018 року у неї виникла сварка з ОСОБА_7, в ході якої ОСОБА_8 зробила їй зауваження, що вона гучно ходить по сходинках, після чого ОСОБА_7 пішла у невідомому напрямку. Окрім того, ОСОБА_3 повідомила, що під час сварки вона не висловлювалась на адресу гр. ОСОБА_4 нецензурною лайкою (а.с.16,17).

Відповідно до довідки про результати розгляду повідомлення гр. ОСОБА_4 від 21.06.2018 року ДОП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області вбачається, що в ході розгляду вказаних матеріалів проведена бесіда з сусідами ОСОБА_5І та ОСОБА_6 Т,П., які повідомили, що гр. ОСОБА_3 під час сварки висловлювалась на адресу гр. ОСОБА_4 нецензурною лайкою (а.с.17, 14).

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

Так, пояснення потерпілої ОСОБА_4 та покази свідка ОСОБА_5 надані в судовому засіданні знайшли своє відображення в наданих поясненнях при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що покази свідка ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_4 є неправдивими та надані через наявність негативного ставлення до ОСОБА_3, не знайшли свого підтвердження, не доведені апелянтом та спростовані матеріалами справи.

Апеляційний суд критично ставиться до доводів апеляційної скарги, стосовно того, що кількість свідків заздалегідь визначає незаконність та односторонність вирішення справи, оскільки дане твердження є припущенням апелянта та не знайшло свого підтвердження у національному законодавстві України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення дрібного хуліганства.

Згідно з правовою доктриною, об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. Відмінною особливістю дрібного хуліганства від хуліганства, що наказується в кримінальному порядку, є те, що воно не має характеру грубого порушення громадського порядку, яке причиняє суттєву шкоду суспільним відносинам, правовим та законним інтересам громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху і т. ін.).

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов'язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв'язній манері. Це може бути: хапання за одяг, насильницьке утримання за руки, демонстративне зривання головного убору, вимога дати цигарку або пускання в обличчя диму від неї, непристойна пропозиція дівчині та інші подібні дії. Для всіх цих випадків характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав'язати свою волю, а точніше свавілля.

Конкретні прояви цього правопорушення надзвичайно різноманітні. Таке розмаїття законодавець визначив терміном «інші подібні дії», до яких необхідно віднести: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком; безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками, лихослів'я по телефону; співання непристойних пісень; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільна без потреби зупинка комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; неправдиве повідомлення про смерть родичів, знайомих, якщо це не призвело до тяжких наслідків; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявленням неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо.

Обов'язковою ознакою об'єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під'їзди, а також підземні переходи, стадіони (Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» від 22.09.2005 p. № 2899-IV).

Матеріалами справи про адміністративне правопорушення підтверджується наявність обовязкового елементу обєктивної сторони інкримінованого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, а саме наслідків протиправних дій особи у вигляді порушення громадського порядку, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні апеляційного суду, конфлікт відбувся на вулиці у подвірї , що призвело до порушення громадського порядку, оскільки до даного конфлікту було залучено сторонні особи, в даному випадку сусіди.

Суддею Арцизького районного суду Одеської області встановлено, що ОСОБА_3, виражалася нецензурною лайкою, чим доведено порушення громадського порядку, що вказує про наявність обєктивної сторони інкримінованого йому правопорушення.

ОСОБА_3 не надані ,а матеріали справи не містять доказів у спростування її вини у скоєнні інкримінованого їй адміністративного правопорушення. Таких доказів не було надано ОСОБА_3 і в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, що свідчить про повноту, всебічність та обєктивність судового розгляду справи.

Згідно з п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 252, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Арцизького районного суду Одеської області Черевата В.І., винесену 13.08.2018 року в м. Арциз Одеської області залишити без задоволення.

Постанову судді Арцизького районного суду Одеської області Черевата В.І., винесену 13.08.2018 року в м. Арциз Одеської області залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 24.09.2018 року.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_9