Справа №592/3119/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Бичков І. Г.
Номер провадження 33/788/308/18 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 184 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, захисника Шаповал О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 червня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканку АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та застосовано захід впливу у вигляді попередження.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_3 вчинила адміністративне правопорушення, яке виразилось у тому, що вона ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, внаслідок чого він 13.03.2018 року, близько 10.00 год., спричинив тілесні ушкодження своїй однокласниці ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на прийняття суддею постанови з порушеннями норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає, що суд приймаючи свою постанову, не дослідив докази її вини, оскільки проігнорувавши клопотання захисника, не викликав до суду свідків для допиту, а лише обмежився письмовими поясненнями ОСОБА_7 - батька ОСОБА_6 і ОСОБА_8 Вважає відсутнім будь-який причинно наслідковий зв'язок між діями її сина та травмою ОСОБА_6

Також ОСОБА_3 вказує, що в порушення вимог ст.268 КУпАП ні її, ні захисника не було викликано в судове засідання, за результатами якого було прийнято оскаржувану постанову, хоча того дня вони знаходились у приміщенні суду, внаслідок чого вона була позбавлена можливості користуватися наданими правами та довести свою невинуватість у правопорушенні.

Крім того, ОСОБА_3 вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та у постанові судді була неправильно застосована норма матеріального права ч.1 ст.184 КУпАП, оскільки не було конкретизовано у який спосіб вона ухилилася від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї дитини та яких саме обов'язків, що прямо суперечить принципу правової визначеності, закріпленому у рішеннях ЄСПЛ п.31 по справі «Ракевич проти Росії» та п.109 по справі «Церква Бессарабської Митрополії проти Молдови», згідно якого закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та її захисника Шаповал О.О., які підтримали вимоги поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши апеляційні доводи ОСОБА_3, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, інспектором з ЮП Сумського ВП ГУНП в Сумській області, 23.03.2018 року складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання покладених на неї обов'язків щодо виховання свого н/п сина ОСОБА_5, що виразилося у тому, що 13.03.2018 року, близько 10 год., він спричинив тілесні ушкодження своїй однокласниці ОСОБА_6

Статтею 256 КУпАП визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Зокрема, у протоколі повинні бути зазначені місце, час і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за нього, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед інших питань вирішує, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Цих вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та при розгляді справи в суді дотримано не було.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов'язків щодо необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 не вказано місце, час і суть правопорушення, зокрема, не вказано, в чому конкретно полягає ухилення ОСОБА_3 від виконання обов'язків щодо забезпечення виховання її сина, в яких її діях вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Суддя суду першої інстанції в порушення вимог ст. 278 КУпАП на зазначені недоліки протоколу про адміністративне правопорушення уваги не звернув.

Крім того, суддя суду першої інстанції, при вирішені питання щодо наявності в діях ОСОБА_3 суб'єктивної сторони правопорушення, не встановив та не врахував обставини та умови виховання неповнолітнього, інші обставини відносно осіб ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_5, які впливають на рішення суду.

З постанови вбачається, що суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, оскільки остання не виконує обов'язків по вихованню неповнолітнього сина і вказав, що її вина підтверджується протоколом, формою висновку, довідкою КЗ «Сумська обласна клінічна лікарня» і письмовими поясненнями.

Проте, в матеріалах справи, тобто в протоколі про адміністративне правопорушення та долучених до нього документів, а також в постанові судді місцевого суду, відсутні відомості про невиконання обов'язків ОСОБА_3 відносно неповнолітньої дитини саме 13.03.2018 року, близько 10.00, коли дитина перебувала в навчальному закладі, який в цей час і несе відповідальність за збереження життя і здоров'я та поведінку дитини.

Крім того, в суді першої інстанції ОСОБА_3 вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнала, та зазначала, що вона виконувала свої батьківські обов'язки належним чином та не ухилялась від їх виконання.

Однак, зазначеним обставинам суддя не надав належної оцінки та не визначився в чому ж виразилось невиконання батьківських обов'язків близько 10 години 13.03.2018 року матір'ю неповнолітнього, не навівши в постанові належним чином, які саме необхідні заходи не забезпечила правопорушниця для виховання свого сина, внаслідок чого з постанови судді неможливо зрозуміти, чи можуть ці дії бути розцінені, як ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків.

Згідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ч.1 ст. 184 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддею всебічно та повно не були досліджені всі обставини справи, тому висновок щодо наявності в діях ОСОБА_3 правопорушення є передчасним та ґрунтується на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися в такому разі на її користь.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Таким чином, вважаю, що суддя при винесенні постанови відносно ОСОБА_3 допустив неконкретність в обставинах, які підлягали з'ясуванню, а тому постанову судді районного суду слід скасувати, а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 червня 2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіФілонова Ю. О.