Провадження №: 3/752/7537/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.10.2018 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Новак А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

в с т а н о в и в:

05.09.2018 року о 21 год. 45 хв. в м. Києві на вул. Ізюмскій, 7/16, водій ОСОБА_1, керував автомобілем «CHERY» НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження медогляду у встановленому законом порядку у лікаря відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, у вчиненому розкаявся.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи особу правопорушника, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1.3 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення яких вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установлено порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок виявлення осіб, які керують транспортними засобами в нетверезому статі, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

За відмову від проходження медичного огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими засобами й огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або вплив лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або з його результатами огляду проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд осіб у закладах охорони здоров'я проводиться не пізніше ніж за дві години з моменту встановлення підстав для його проведення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складання висновку за результатами огляду проводяться в присутності працівника міліції.

ОСОБА_1 не надав згоди на проведення медичного огляду у присутності двох свідків та самостійно його не пройшов у закладах охорони здоров'я в присутності працівника поліції.

Згідно статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При визначенні міри адміністративного стягнення, суд враховує, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставини, що пом'якшує відповідальність.

Суд з врахуванням усіх істотних обставин встановивши та проаналізувавши всі фактичні дані, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконання, що мають зміст при вирішенні даної обставини і беручи до уваги наявність грубого порушення ОСОБА_1 порядку користування правом керування транспортним засобом, вважає за необхідне позбавити останнього такого права.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 130, 283-285 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 352 (триста п»ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя А.Новак