Провадження № 3/520/7222/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018 року суддя Київського районного суду м. Одеси Федулеєва Ю.О., при секретарі Цвігун А.В., за участю прокурора Зайкова Д.Б., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, розглянувши матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого головним спеціалістом відділу реформування власності корпоративних та постприватизаційних відносин Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області, відомості про притягнення раніше до відповідальності за вчинення адміністративного корупційного правопорушення у суду відсутні, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, за ч. 1 ст. 172-6 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу реформування власності корпоративних та постприватизаційних відносин регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області, та будучи державним службовцем восьмого рангу, категорії «В» посад державного службовця, не своєчасно подав за місцем роботи декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Прокурор в судовому засіданні складений відносно ОСОБА_1 протокол підтримав, вказавши, що в діях останнього вбачається склад адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, разом з тим, враховуючи, що строк несвоєчасного подання декларації становить 2 (два) дні, просив звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у звязку з малозначністю.

Захисник в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав щорічну декларацію, у звязку з несправною технічною роботою сайту. Зокрема, захисником було надано документи, а саме службову записку, телефонограму, лист, повідомлення, якими підтверджується, що ОСОБА_1 звертався до власного керівництва у звязку з тим, що він не міг отримати доступ до сайту з метою заповнення декларації. Крім того, в подальшому, керівництво Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області зверталося з повідомлення до НАЗК, щодо несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації. Також зазначив, що саме фактичне адміністративне правопорушення було вчинено 02.04.2018 року, а тому, враховуючи, що вказане адміністративне правопорушення не є триваючим, строки накладення адміністративного стягнення в будь-якому випадку сплинули, з урахуванням чого просив провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, зазначивши, що наміру порушувати законодавство не мав.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного переконання.

Відповідно до наказу начальника регіонального відділення фонду державного майна України по Одеській області ОСОБА_3 №01-12/2к від 01.02.2013 року, ОСОБА_1 працює на посаді головного спеціаліста відділу реформування власності корпоративних та постприватизаційних відносин регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі-декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

15.05.2006 року ОСОБА_1 прийняв Присягу державного службовця, про що свідчить відмітка у трудовій книжці.

4 червня 2015 року ОСОБА_1 ознайомлено з нормами Закону України «Про запобігання корупції», про що винесено відповідне попередження, в якому він поставив свій підпис.

На виконання зазначених вимог законодавства ОСОБА_1 зобовязаний подати щорічну електронну декларацію у строк до 01.04.2018 року.

Проте, ОСОБА_1, в порушення п. 1 ст. 45 Закону, не своєчасно подав щорічну електронну декларацію за 2017 рік, а саме 02.04.2018 року о 22 годині 23 хвилин.

Відповідно до повідомлення ДП «Українські спеціальні системи» №07-530 від 27.04.2018 року, в період з 01 січня 2018 року по 27 квітня 2018 року, обмежень доступу до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування не було.

В ході судового розгляду поважних причин для несвоєчасної подачі електронної декларації ОСОБА_1 встановлено не було.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП в повній мірі підтверджується: відомостями з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, повідомленням НАЗК №93-05/4886/17 від 02.03.2017 року, повідомленням ДП «Українські спеціальні системи» №07-530 від 27.04.2018 року, попередженням про спеціальні обмеження, встановлені Законами України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції», щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби, та іншими зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення в сукупності, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення.

В частині наданих стороною захисту документів на підтвердження поважності несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суд зазначає наступне.

Так, всі надані стороною захисту документи, належним чином не завірені, окремі документи, зокрема, повідомлення НАЗК про факт не подання чи несвоєчасного подання щорічної декларації не містить ні дати такого повідомлення, ні вихідного номеру. Факт складення телефонограми будь-якими доказами в судовому засіданні підтверджений не був. Сторона захисту вказала, що на момент розгляду справи, будь-яких додаткових документів надати не може. Крім того, у вказаній телефонограмі зазначається, що посадові особи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області просили надати розяснення з приводу неможливості отримання доступу до офіційного сайту «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» з метою подання електронної декларації, разом з тим, стороною захисту в судовому засіданні не було надано будь-яких яких відповідей НАЗК, якими ми б підтверджувалася дійсність звернення до НАЗК.

З урахуванням викладеного, подані стороною захисту документи не можуть розглядатися судом як такі, які свідчать про наявність поважних причин для несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації.

В частині доводів захисника про те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не є триваючим, а відтак строки притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід обраховувати з момент вчинення адміністративного правопорушення, суд зазначає наступне.

Так, захисник, вказуючи на те, що строки накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 на даний час сплинули, залишив поза увагою ч. 3 ст. 38 КУпАП, якою й регламентуються строки накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, яким фактично і є адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Зокрема, згідно ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, фактичним моментом виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід вважати дату зібрання всіх матеріалів перевірки та складання адміністративного протоколу, а саме 14.11.2018 року.

Відтак, доводи сторони захисту про наявність обставин для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, в звязку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП являються необґрунтованими та такими, які задоволенню не підлягають.

Разом з тим, суд враховує ту обставину, що фактичний строк несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування становить два дні.

Крім того, суд враховує, що прокурор в судовому засіданні просив ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, в звязку з малозначністю.

Згідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При вирішенні питання про застосування положень ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд вирішує з урахуванням Узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено. Проте, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Таким чином, враховуючи думку учасників судового засідання, зокрема думку прокурора, який просив застосувати ст. 22 КУпАП, беручи до уваги відсутність умислу та посягання на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, відсутність завданої шкоди й суспільної шкідливості, обставини справи, обставини при яких вчинено правопорушення, а також малозначність вчиненого, оскільки вказані дії не тягнуть за собою тяжких правових чи будь-яких інших наслідків, так як ОСОБА_1 подав щорічну декларацію із запізненням всього на 2 дні, а саме 02.04.2018 року, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_1 ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення і провадження по даній справі закрити, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 38, 172-6, 279, 280, 283, 284 КпАП України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Звільнити ОСОБА_1 на підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Федулеєва Ю. О.