Справа № 761/1650/18
Провадження № 3/761/1247/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Циктіч Віталій Михайлович, розглянувши справу щодо гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1, фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1, про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Гр. ОСОБА_1 16.01.2018 приблизно о 06 год. 15 хв. керував автомобілем «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_2, у м. Києві по вул. О.Теліги, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

Вказаними діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), що тягне відповідальність, передбачену ст.130 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 до суду з'явився, вину не визнав, показав, що при зазначених вище обставинах він перебував в автомобілі «БМВ» на пасажирському сидінні. Під час руху по вул. О. Теліги в автомобілі лопнуло колесо, внаслідок чого водій не впорався з керуванням та автомобіль виїхав у кювет. Особа, яка перебувала за кермом, поїхала за евакуатором, однак, у цей час приїхали працівники поліції, які запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння. Останній відмовився, оскільки не вбачав у цьому необхідності. ОСОБА_1 наполягав, що транспортним засобом не керував, тому не зобов'язаний виконувати вимоги працівників поліції.

Суддя критично ставиться до доводів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки вони спростовуються сукупністю інших досліджених судом доказів.

Свідок ОСОБА_2 у своїх поясненнях в суді зазначив, що вранці 16.01.2018 перебував у своїй квартирі на 4 поверсі у будинку № 35 по вул. О. Теліги, почув ззовні сильний удар та у вікно побачив, що автомобіль з'їхав у кювет. З водійських дверей вийшов чоловік у світло-голубих джинсах та почав оглядати автомобіль. Побачивши ДТП, свідок зателефонував до поліції, яка через незначний час прибула на місце події. ОСОБА_2 також наполягав, що до прибуття поліції інших осіб, які б перебували у машині або виходили з неї, він не бачив.

Інший свідок - ОСОБА_3 пояснив суду, що був запрошений працівниками поліції у якості понятого при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 Так, на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп'яніння ОСОБА_1 у присутності свідка відмовився, наполягаючи, що за кермом автомобіля у цей день не перебував, тобто водієм не є і не повинен виконувати вимоги поліцейських. Свідок ОСОБА_3 підтвердив, що ОСОБА_1 був одягнутий у світло-голубі джинси.

Крім того, з дослідженого судом відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції вбачається, що ОСОБА_1, дійсно, на пропозицію поліцейських від огляду на стан сп'яніння відмовився, аргументуючи відмову тим, що за кермом автомобіля перебував не він, а інший чоловік - ОСОБА_4, який поїхав за евакуатором. Однак, наведене відео підтверджує показання свідків, що ОСОБА_1 був одягнений у світло-голубі джинси, що дозволяє ідентифікувати останнього, як особу, яка відповідно до пояснень свідка ОСОБА_2 вийшла з водійських дверей автомобіля одразу після ДТП.

Суддя, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення від 16.01.2018 серії БД №106778, який складений уповноваженою особою, письмові пояснення свідка ОСОБА_5, у яких останній підтвердив відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння, довідку щодо відсутності даних про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності упродовж року, дійшов висновку про таке.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника правоохоронного органу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп'яніння.

Згідно з положеннями ст.130 КУпАП відмова водія від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп'яніння утворює склад зазначеного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні. Ці дані встановлюються, у тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків.

Пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, аналіз наданого суду відеозапису спростовують наведені ОСОБА_1 пояснення щодо керування автомобілем іншою особою та підтверджують відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння.

З наведеного витікає, що своїми діями гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке становить підвищену суспільну небезпеку, яку особа створює під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, обставини вчинення адміністративного правопорушення, суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення адміністративного стягнення.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 130, 251, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником упродовж десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 307-308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, а у разі оскарження постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя В.М. Циктіч