П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" серпня 2018 р.суддя Дніпровського районного суду міста Києва Козачук О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.

Дослідивши адміністративний матеріал суд, приходить до наступного.

У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу правопорушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих; пояснення правопорушника; інші відомості необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка вчинила правопорушення, має право подати пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підпису.

При складанні протоколу порушникові роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 426545 від 29.06.2018 року складеного відносно ОСОБА_1, не вказаний державний номер транспортного засобу «Заз 1103».

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Враховуючи те, що вищезазначені порушення та допущена неповнота при складанні адміністративного матеріалу унеможливлюють розгляд протоколу в судовому засіданні, суддя, на підставі наведеного, та керуючись ст. 221, 245, 251, 268, 278, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Адміністративну справу щодо ОСОБА_1 повернути до Управління патрульної поліції в м. Києві -для дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: