П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2018 р. суддя Дніпровського районного суд м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

02 жовтня 2018 року о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, вчинила домашнє насильство психологічного характеру, відносно бабусі ОСОБА_3, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою суду від 03 жовтня 2018 року справа було направлено на дооформлення з метою надання адміністративного матеріалу на розгляд до суду з обов'язковою доставкою правопорушника.

На етапі дооформлення Дніпровським управлінням поліції Головного управління національної поліції в м. Києві було здійснено виїзд за місце проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та відповідно до письмових пояснень остання зобов'язалася з'явитися до суду.

08 листопада 2018 року справу передано в провадження судді Арапіної Н.Є.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» (далі - Закон), члени сім'ї - особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання; насильство в сім'ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю; фізичне насильство в сім'ї - умисне нанесення одним членом сім'ї іншому члену сім'ї побоїв, тілесних ушкоджень, що може призвести або призвело до смерті постраждалого, порушення фізичного чи психічного здоров'я, нанесення шкоди його честі і гідності; сексуальне насильство в сім'ї - протиправне посягання одного члена сім'ї на статеву недоторканість іншого члена сім'ї, а також дії сексуального характеру по відношенню до дитини, яка є членом цієї сім'ї; психологічне насильство в сім'ї - насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю; економічне насильство в сім'ї - умисне позбавлення одним членом сім'ї іншого члена сім'ї житла, їжі, одягу та іншого майна чи коштів, на які постраждалий має передбачене законом право, що може призвести до його смерті, викликати порушення фізичного чи психічного здоров'я; жертва насильства в сім'ї - член сім'ї, який постраждав від фізичного, сексуального, психологічного чи економічного насильства з боку іншого члена сім'ї.

Так, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустими доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення; відомостями, що містяться в рапорті та інших матеріалах у їх сукупності.

Також, суд врахує, що насильством у сім»ї, відповідно до положень ч.1 ст. 173-2 КУпАП являється умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Таким чином, характер вчиненого порушення з боку особи, яка притягається до адімінстративної відповідальності, свідчить про наявність в її діях складу даного правопорушення - вчинення насильства у сім»ї.

Факт вчинення правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП№ 054852 від 02 жовтня 2018 року, рапортами працівників поліції, заявою потерпілої особи, поясненнями правопорушника, зі змісту якого вбачається вчинення насильства в сім'ї.

Відповідно до положень ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність.

В силу ст.35 КУпАП обставиною, що пом'якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

В силу ст.35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_2, яка притягується до адміністративної відповідальності, не працює, суд дійшов висновку про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_2, судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 173-2, 221, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят два) грн. 40 коп. на користь держави.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду.

Строк пред'явлення до виконання три місяці

Суддя Н.Є. Арапіна