Справа №461/4964/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2018 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.,

секретар Мисько С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 Митного Кодексу України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 Митного Кодексу України.
Своє клопотання мотивує тим, що постановою Галицького районного суду м. Львова від 03 серпня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.483 МК України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, конфіскації вилученого товару, транспортний засіб повернуто та судових витрат. 11.09.2017 року постановою апеляційного суду Львівської області постанову Галицького районного суду м. Львова від 03.08.2017 року скасовано в частині повернення легкового автомобіля. Транспортний засіб конфісковано в дохід держави. В березні 2018 року стягувач звернувся до відділу державної виконавчої служби з заявою про примусове виконання постанови апеляційного суду Львівської області від 11.09.2017 про конфіскацію автомобіля марки Audi А8. Однак, на момент подання заяви стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. За наведених обставин, просить суд зупинити виконавче провадження №55929403 від 05.03.2018, що перебуває в провадженні Мостиського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області про примусове виконання постанови Апеляційного суду Львівської області №461/464/17 від 11.09.2017 та визнати виконавчий документ, а саме постанову Апеляційного суду Львівської області №461/464/17 від 11.09.2017, про конфіскацію в дохід держави легкового автомобіля такою, що не підлягає виконанню.
Під час судового розгляду ОСОБА_1 та його представник Жидачівська Т.М. заяву підтримали в повному обсязі, давши пояснення, аналогічні викладені у клопотанні, просив задовольнити в повному обсязі.
Представник Мостиського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області Дідик Р.З. просив заяву залишити без розгляду у зв`язку з пропущеним термінів на оскарження дій державних органів. Зазначив, що ОСОБА_1 не було оскаржено рішення Апеляційного суду про конфіскацію автомобіля в установлені Законом терміни та не було оскаржено дії державного виконавця в установлені терміни, тому, після завершення торгів, інформація про транспортний засіб на підставі рішення міжвідомчої комісії розміщена на сайті безоплатної передачі майна (з 10.09. по 10.10. 2818 року) і за рішенням цієї ж комісії його безоплатно передано для службових потреб військовій частині Міністерства оборони України.
Інші учасники в суд не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату та час судового розгляду, про причину не явки суд не повідомили.
Заслухавши пояснення учасників, перевіривши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що в задоволенні такої слід відмовити повністю з наступних підстав.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судом встановлено, що постановою Галицького районного суду м. Львова від 03 серпня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.483 МК України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, конфіскації вилученого товару, транспортний засіб повернуто та судових витрат.
11.09.2017 року постановою апеляційного суду Львівської області постанову Галицького районного суду м. Львова від 03.08.2017 року скасовано в частині повернення легкового автомобіля. Транспортний засіб конфісковано в дохід держави.
Статтею 304 КУпАП встановлено, що питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Згідно зі статтями 299303 КпАП орган, який виносить постанову про накладення адміністративного стягнення, є відповідальним за звернення постанови до виконання. Зміст діяльності після звернення постанови до виконання становить: своєчасне направлення постанови органу-виконавцю. Здійснення контролю за правильним виконанням постанови, припинення виконання постанови на підставах, передбачених ст. 302 КпАП.

Звертатися до органу (посадової особи) для вирішення питань можуть: особа, щодо якої накладено стягнення; потерпілий; орган, що виконує постанову; інші органи, які беруть участь у реалізації виконання постанови.

В розумінні п.2 ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» постанова Апеляційного суду Львівської області від 11.09.2017 року по справі № 461/4964/17 є виконавчим документом.
Судом встановлено, що у виконавчому провадженні ВП № 55929403 по виконанню постанови Апеляційного суду Львівської області від 11.09.2017 року у справі №461/4964/17 державним виконавцем 11.10.2018 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Автомобіль марки Ауді А8 передано безоплатно згідно рішення комісії від 10.10.2018 року та акту приймання передачі від 11.10.2018 року військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України.
Постанова про відкриття виконавчого провадження та про його закінчення є чинними, в судовому порядку не скасовані.
Керуючись ст.ст. 299-303, 304 КУпАП, ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» суддя ,-

п о с т а н о в и в:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 Митного Кодексу України відмовити.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя І.Р.Волоско.