КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/535/2018 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Савицький О.А.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Маліновський О.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, непрацюючого,

та його захисника ОСОБА_4,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Як зазначено у постанові, 11 липня 2018 року о 22 годині 55 хвилин ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом марки «Toyota», модель «Camry», номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Дегтярівській біля будинку № 36 в місті Києві, з наявними ознаками наркотичного сп'яніння, відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, за що передбачена адміністративна, відповідальність, згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а саме: неправильно застосовано норми ч. 1 ст. 130, ст. 251, ч. 1 ст. 256, ч. 3 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103, порушено норми ст.252 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 зазначає, що за матеріалами справи, і це не оспорюється, та прямо значиться у складеному відносно нього протоколі, він не проходив жоден із видів огляду на стан сп'яніння, і результатів такого огляду немає. Натомість, складеним відносно нього протоколом ініційовано притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП саме за відмову від проходження огляду. Ніхто за керування транспортним засобом у стані сп'яніння протокол відносно нього не складав, притягнення його за це правопорушення ніхто не ініціював, і відповідних доказів перебування його саме у стані алкогольного сп'яніння і ані у формі огляду з допомогою технічних засобів, з яким він погодився, ані огляду в медичному закладі суду не подавав і матеріали справи цих оглядів не містять.

ОСОБА_3 також вказує, що він надав в судовому засіданні 31 серпня 2018 року висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркологічного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданий Київською міською клінічною лікарнею «Соціотерапія» за № 007342, складений о 1 год. 00 хв., 12.07.2018 року., де зазначено що у нього відсутні будь-які ознаки, признаки алкогольного сп'яніння, наркотичного стану в крові. А протокол було складено інспектором поліції о 23 год. 15 хв., 11 липня 2018 року.

ОСОБА_3 зазначає, що він погодився пройти медичне обстеження але попросив надати йому трохи часу, щоб зателефонувати його дідусю, так я як він є власником автомобіля, та повідомити йому, що він поїде з інспектором поліції до медичного закладу і щоб він не хвилювався, що він буде пізно, та щоб він приїхав і забрав свій автомобіль. Так як це була ніч і він боявся залишати на проїзній частині вул. Дегтярівській 36, м. Київ цей автомобіль. Після чого він зателефонував своєму дідусю, повідомив йому всі обставини та сказав інспектору поліції, що він готовий їхати до медичного закладу та пройти медичний огляд, обстеження у лікаря - нарколог. Проте, інспектор поліції йому відмовив та сказав, що потрібно було їхати одразу з ним та порадив йому пройти обстеження у лікаря - нарколога самостійно. Що він і зробив.

Отже, суд наклав на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст.130 КУпАП виходячи з того, що він вчинив правопорушення у виді саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Відтак, враховуючи, що результатів огляду на стан сп'яніння ані у виді с огляду спеціальними технічними засобами на місці зупинки поліцейським у присутності двох свідків, ані у виді результатів огляду (висновок) медичного закладу охорони здоров'я у матеріалах справи немає, лише за наявності одного з яких є можливим притягнення до відповідальності за керування у стані сп'яніння, то з цих підстав оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

Більше того, протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП у виді саме «керування ТЗ у стані алкогольного сп'яніння» не складався, а у тому протоколі, що надійшов до суду, і яким керувався районний суд, фіксовано наявне, на переконання, працівника поліції, правопорушення у виді відмови від проходження огляду у медичному закладі, а не керування у стані сп'яніння, як те обґрунтовано вважав суд, та належних і достатніх доказів чому у справі немає.

Цього суд першої інстанції не врахував, припустився грубих, суперечливих висновків, через що неправильно застосував норму ч. 1 ст. 130 КУпАП і незаконно наклав на ОСОБА_3 адміністративне стягнення саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, про що суд у мотивувальній частині чітко і прямо наголосив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об'єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6, відеозаписом з місця події.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є безпідставними, не підтверджені належними доказами та спростовуються матеріалами справи.

Так, посилання ОСОБА_3 на те, що він самостійно пройшов огляд на стан сп'яніння, що підтверджується Висновком Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за результатами яких жодних ознак наркотичного чи алкогольного сп'яніння не виявлено, є безпідставними, оскільки ОСОБА_3 визнано винуватим не за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння, а за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку. Вказаний висновок клінічної лікарні «Соціотерапія» не звільняє від відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння, а огляд на стан наркотичного сп'яніння проводиться лише в спеціалізованих медичних установах в присутності поліцейського.

Зміст протоколу про вчинення ОСОБА_3 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо особи, фактичних обставин справи, нормативного акту, що передбачає відповідальність, свідків, роз'яснення прав, пояснень вказаних осіб та інших даних, у протоколі зазначено конкретно порушення п. 2.5. ПДР України.

ОСОБА_3 згідно його власноручного запису в протоколі про адміністративне правопорушення від пояснень щодо відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_3 не відсторонявся від керування у зв'язку з тим, що відповідно до його пояснень і протоколу, залишив добровільно автомобіль за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 36.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, а також поясненнями самого ОСОБА_3 в апеляційному суді, який підтвердив відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, зафіксовану на відеозаписі.

Суд першої інстанції, врахувавши положення ст. ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_3 стягнення, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування у справі апеляційним переглядом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.А. Маліновський