АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №646/3385/18 Суддя 1-їінстанції: Єжов В.А.
Провадження № 33/790/881/18
Категорія: ч.1 ст. 130КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_3, його захисника - адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова справу за апеляційною ОСОБА_3 на постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.07.2018 року у відношенні ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.07.2018 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 19.05.2018 року близько о 05:08 ОСОБА_3, в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України керував транспортним засобом - автомобілем марки «OPEL Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_1, в м. Харкові, по пр. Гагаріна, біля будинку 56, в стані алкогольного сп'яніння. У зв'язку з підозрою на керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager Alcotest» в присутності двох свідків і встановлено наявність в крові алкоголю у кількості 1,39 проміле.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить вказану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи це тим, що прибув до судового засідання призначеного на 13.07.2018 року, де помічник судді Єжова В.А. повідомив йому про зайнятість судді у розгляді кримінальної справи, та сказав, що розгляд його справи буде відкладено, і про дату та час його буде повідомлено шляхом надіслання судової повістки. Після чого 16.07.2018 року ОСОБА_3 через загальну канцелярію надав письмові пояснення. Про оскаржувану постанову йому стало відомо лише 18.08.2018 року через мережу «Інтернет» з сайту «Єдиний державний реєстр судових рішень», при цьому поштою таку постанову він не отримував. Апелянт зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР264412 від 19.08.2018 року невірно зазначена його адреса проживання, а саме квартира № 16, замість квартири АДРЕСА_2.

В скарзі апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення БР №264412 від 19.05.2018 року було складено о 06.00, а згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху винесеної працівниками поліції 19.05.2018 року о 05.39, вбачається, що працівники поліції оформлювати документи 19.05.2018 року о 04:51.

Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення БР №264412 від 19.05.2018 року та в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння містяться суперечливі відомості, а саме в протоколі ОСОБА_3 зазначив, що він не керував транспортним засобом. В Акті огляду, в графі «з результатом згоден» ПІБ написано не його рукою, а в графі «Все викладене відповідає дійсності. Зауважень до працівників поліції не маю» підпис та ПІБ залишені не ним.

Також вказує, що працівниками поліції неправомірно не було виписано направлення на медичний огляд, чим порушено вимоги п. 9 розділу 2 Інструкції.

Звертає увагу на те, що огляд на стан сп'яніння йому було проведено за допомогою Драгер 6810, при цьому не надано жодного відповідно сертифікату та свідоцтва про повірку цієї вимірювальної техніки.

Вказує, що в матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_5, але на записі відеореєстраторів така особа відсутня, а з пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, вбачається, що вони були свідками лише під час огляду на стан сп'яніння.

Зазначає, що йому необхідно здійснювати постійний нагляд за його батьком, та транспортний засіб йому необхідний задля постійного переміщення батька до лікарні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повідомлені причини такого пропуску апеляційний суд вважає поважними, та відмовити в задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов протиУкраїни» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України передбачена ст.130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а також ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

В судовому засіданні апеляційного суду було переглянуто наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудних камер поліцейських та встановлено, що саме ОСОБА_3 керував транспортним засобом «OPEL Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_1, в м. Харкові, по пр. Гагаріна, біля будинку 56, він знаходився а кермом, і при русі автомобіля шлях попереду було перекрито автомобілем працівників поліції. На вимогу працівника поліції надати відповідні документи водій ОСОБА_3 одразу не виконав. Після того, як через деякий час до місця зупинки транспортного засобу прибув другий автомобіль патрульної поліції, було розпочато процедуру проведення огляду водія на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки, де попередньо було здійснено контрольний забір повітря, після чого ОСОБА_3 в присутності двох свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічного засобу Драгер Alkotest 6810, результат огляду встановив вміст алкоголю у видихуваному повітрі 1.39 проміле. Після проходження огляду ОСОБА_3 не заперечував проти отриманого результату.

Тому апеляційний суд відкидає доводи апелянта щодо відсутності в матеріалах справи направлення на проходження медичного огляду, оскільки, як свідчить вказаний вище відеозапис, ОСОБА_3 не заперечував проти результату його огляду за допомогою технічного засобу, а також щодо ненадання сертифікатів про його повірку, оскільки матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_3 вимагав надати такі документи.

Посилання апелянта, що окремі документи підписані ніби то не ОСОБА_3, а іншою особою, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки згідно відеозапису з нагрудної камери АХ1886, ОСОБА_3 без зауважень підписав акт його огляду та чекову роздруківку, а інших доказів цих посилань апеляційному суду не надано.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності в матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_5, але відсутності його на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських, апеляційний суд розцінює критично, оскільки відсутність цієї особи на відеозапису само по собі не спростовує об'єктивності його пояснень.

Не знайшли підтвердження і зауваження апелянта, що він ніби то не керував транспортним засобом, оскільки на відеозаписі такі посилання ОСОБА_3 відсутні, а крім того, вони спростовані поясненнями ОСОБА_5

Апеляційний суд також не бере до уваги посилання апелянта, що транспортний засіб та можливість ним керувати йому необхідні для доглядом за хворим батьком, оскільки доказів таких тверджень суду надано не було.

Таким чином, вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопршення серії БР №264412 від 19.05.2018 року, чековою роздруківкою, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння, поясненнями свідків ОСОБА_5, та ОСОБА_7, поясненнями ОСОБА_5, відеозаписом.

Цим доказам на думку апеляційного суду суддею суду першої інстанції було надано повну та належну оцінку, та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Апеляційний суд вважає, що істотних порушень місцевим судом норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 обґрунтовано притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопопрушення,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.07.2018 року у відношенні ОСОБА_3 задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вище вказану постанову без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик