МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Міняйла М.П., за участі секретаря Белорукової І.В., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Березюка О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24.10.2018 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно постанови суду, 26 серпня 2018 року близько 02 год. 23 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки «ГАЗ 3110», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в Корабельному районі м.Миколаєва по вулиці Таврійській в районі будинку № 51, в стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки водію було запропоновано пройти огляд в установленому законом порядку на стан сп`яніння, на що водій погодився. Огляд проводився із застосуванням контрольно-вимірювального приладу "Драгер" Alcotest 6810, ARBL 0959, показники якого склали 0, 82 проміле.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Стверджує, що письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не можуть братися до уваги без їх допиту в судовому засіданні, оскільки особи даних свідків не були встановлені працівниками поліції в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, вважає, що суддею при розгляді матеріалів, що надійшли з УПП в Миколаївській області про притягнення його до адміністративної відповідальності порушені його процесуальні права у зв`язку з тим, що суддя розглянув справу за його відсутності, а тому він був позбавлений можливості користуватися своїми процесуальними правами, а саме давати пояснення, подавати докази та заявляти клопотання.

Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції №1376 від 06.11.2015 року, а саме містяться розбіжності в протоколі та його копії, що підтверджує той факт, що працівниками поліції були внесені в протокол додаткові записи після того, як протокол про адміністративне правопорушення вже був ним підписаний.

Крім того, зазначає, що обставини, які зазначені в протоколі не відповідають дійсності, оскільки він не керував транспортним засобом по вул.. Таврійській в м. Миколаєві та не був зупинений працівниками поліції.

Стверджує, що при складанні протоколу та при розгляді справи судом першої інстанції були допущені істотні порушення вимог закону, що призвело до постановлення необґрунтованого та незаконного рішення.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Березюка О.С. на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

З пояснень, наданих ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції вбачається, що він підтверджує обставини стосовно проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора, але зазначає, що він не керував транспортним засобом по вул. Таврійській в м. Миколаєві та не був зупинений працівниками поліції.

У зв`язку з такими обставинами був викликаний екіпаж поліції.

Зазначає, що 25 серпня 2018 року він разом з товаришами відпочивав за адресою вул. Таврійська, 67, куди приїхав на автомобілі ГАЗ 3110, д.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 .. Даний автомобіль він загнав у двір будинку та разом з друзями почали відпочивати. У ході відпочинку виникла сварка із-за дівчини та почалась бійка. Згодом хлопці, з якими він відпочивав почали бити автомобіль. Спершу по колесам, а потім почали погрожувати, що розіб`ють автомобіль. Хлопці продовжили його бити, хтось штовхнув його в пустий басейн в якому не було води, наряд міліції допоміг йому вибратись із басейну і поїхав. Він упав, вдарився головою та плечем. Він намагався викликати швидку, але в нього забрали телефон та знову продовжилась бійка. Він дуже погано себе почував та його прохання про допомогу були проігноровані. Для того, щоб хлопці не розбили автомобіль та не покалічили його більше, він його вигнав із двору, проїхавши за кермом приблизно 20 метрів та зупинився на вулиці біля будинку. Знаходячись в автомобілі, із сильним болем в руці та голові, він чекав того,що хтось йому надасть першу допомогу, або хтось викличе швидку допомогу. Він закрився в автомобілі із середини, оскільки переживав про те, що хлопці знову можуть продовжити його бити. Хлопці закрили ворота та продовжили свій відпочинок. У зв`язку із тим, що самопочуття було дуже погане він сидів в автомобілі і фізично не міг нікуди їхати. Через деякий час він відійшов до будинку де відпочивав та попросив, щоб викликали швидку допомогу, а сам повернувся в автомобіль. Його прохання залишились проігноровані. Майже через дві години після того, як він зупинив автомобіль і чекав допомоги до нього вдруге під`їхали ті ж самі працівники поліції (у той момент як він знаходився в автомобілі у безпорадному ставі), до яких вийшов та попросив про допомогу, натомість вони почали складати протокол, начебто він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Він не заперечував, що вживав спиртні напої, пояснював, що він тільки вигнав автомобіль із двору та пояснював, що порушення правил дорожнього руху було викликано крайньою необхідністю, з метою не допущення негативних наслідків для його життя і здоров`я і стану автомобіля. Усі його прохання. були проігноровані та робітники поліції склали відносно нього протокол та поїхали, а він залишився до самого ранку в автомобілі. А ранком, коли йому трохи полегшало він поїхав додому та розповів про все батьку, який відвіз його до лікарні.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 26 серпня 2018 року близько 02 год. 23 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки «ГАЗ 3110», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в Корабельному районі м.Миколаєва по вулиці Таврійській в районі будинку № 51, в стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки водію було запропоновано пройти огляд в установленому законом порядку на стан сп`яніння, на що водій погодився. Огляд проводився із застосуванням контрольно-вимірювального приладу "Драгер" Alcotest 6810, ARBL 0959, показники якого склали 0, 82 проміле.

В поясненнях свідка ОСОБА_3 зазначено, що він був запрошений в якості свідка під час проходження водієм ОСОБА_1 обстеження на стан алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за адресою вул.. Таврійська, 67 в м. Миколаєві приладом «Драгер ARBL 0959», результат якого був позитивний та становив 0,82 проміле.

В поясненнях свідка ОСОБА_5 викладені аналогічні пояснення, що і у свідка ОСОБА_3 ..

Дані пояснення підтверджують той факт, що вищевказані громадяни були свідками тільки проходження водієм ОСОБА_1 обстеження на стан алкогольного сп`яніння, та не бачили чи зупиняли працівники поліції автомобіль чи ні. Окрім того зазначені свідки стверджували, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 був проведений за адресою: вул. Таврійська 67 в м. Миколаєві, де ОСОБА_1 з іншими розпивали спиртне. Суд же встановив іншу адресу.

Крім того, з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_6

вбачається, що 26.08.2018 року о 01.00 годині вони знаходились за адресою м. Миколаїв вул.. Таврійська, 67 та відпочивали в компанії друзів. В цей час ОСОБА_1 завів автомобіль. Побачивши це, хлопці побігли за ним та зупинили біля будинку №51, вмовили вимкнути двигун та відібрали ключ від замка запалення. Після цього приблизно через годину приїхали працівники поліції .

Допитаний в апеляційному суді свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 26 серпня 2018 року вони відпочивали. Потім сталася сварка та бійка із-за його доньки, викликали працівників міліції. Після чого він сказав, щоб виганяли автомобіль з двору, щоб не було ніяких конфліктів. Автомобіль вигнав ОСОБА_1 , який через травму руки і голови ледь не зачепився. Вигнавши автомобіль з його двору ОСОБА_1 зупинив його біля буд. №51. Через деякий час буди викликані повторно працівники поліції, які і склали на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 впав у басейн без води коли перший раз приїхали працівники поліції, тобто до того моменту, як він виганяв автомобіль.

З огляду на наведене та відповідно до змісту ч. 2 ст. 279, ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, який не допитав у судовому засіданні ОСОБА_1 , чим порушив його право на захист та інших осіб, які були свідками зазначених подій, сприйняв необгрунтовано лише ті обставини правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Наведене свідчить, що працівники поліції не зупиняли транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , а приїхали повторно через тривалий час, як ОСОБА_1 зупинив автомобіль.

Допустивши порушення вимог КУпАП, місцевий суд вказав в постанові про керування ОСОБА_1 автомобілем марки «ГАЗ 3110», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

З наданої апелянтом виписки із медичної карти №7596/967 Міської лікарні №3 м. Миколаєва (а.с. 31) вбачається, що 27 серпня 2018 року ОСОБА_1 був госпіталізований на стаціонарне лікування до хірургічного відділення вказаної лікарні з діагнозом: розрив правого ключично - акромиального сочліненія, де знаходився до 31 серпня 2018 року. Наведені дані підтверджують факт звернення ОСОБА_1 27 вересня 2018 року за лікарською допомогою. У зв`язку з даними травмами він звертався до правоохоронних органів

Відповідно до положень ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, встановленому порядку управляння, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

За наведених ОСОБА_1 обставин, які документально підтверджені, слід визнати, що порушення ним п. 2.9 Правил дорожнього руху України вчинено в стані крайньої необхідності. ОСОБА_1 діяв для усунення небезпеки, яка загрожувала його здоров`ю, потребував негайного звернення за медичною допомогою і не могла бути усунута іншими засобами. Заподіяна ним шкода у виді порушення п. 2.9 Правил дорожнього руху України є менш значною, ніж відвернена шкода у виді погіршення стану його здоров`я.

За таких обставин на підставі ст. 18 КУпАП слід визнати, що вчинена ОСОБА_1 дія не є адміністративним правопорушенням, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права у даній справі полягає у незастосуванні положень ст. 18 КУпАП.

З урахуванням викладеного, постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю із застосуванням ст. 18 КУпАП, на підставі п. 1 ч. І ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на те, що основною позицією апелянта, яку він підтримав в суді апеляційної інстанції, є необгрунтоване притягнення його до адміністративної відповідальності, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити

Постанову судді Корабельного районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_1 скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити із застосуванням ст. 18 КУпАП і на підставі п. 1 ч. І ст. 247 КУпАП - за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя