АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., за участі:

особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_2

захисника ? Кашпура В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в міста Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 17.05.2018, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративні стягнення у штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, особа, яка притягується до відповідальності ? ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд поновити йому строк на звернення з апеляційною скаргою, постанову Подільського районного суду міста Києва від 17.05.2018 скасувати та ухвали нову, якою закрити провадження по справі у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що в поясненнях свідків не зазначено жодних ознак сп'яніння, при тому, вони не можуть братись судом до уваги, так як свідки їх не надавали безпосередньо в судовому засіданні під присягою. Також ОСОБА_2 зауважує, що суд не надав можливості йому ознайомитись з матеріалами справи, матеріали справи не містять направлення водія на медичний огляд, акту огляду на стан сп?яніння, а також відомостей про відсторонення особи від керування транспортним засобом. Також відсутні дані про те, чи притягувався водій раніше до відповідальності за аналогічні порушення. Апелянт вважає, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського є неналежним доказом, оскільки відео є нарізаним.

Як встановлено судом першої інстанції 23.04.2018 року о 02 год. 40 хв., ОСОБА_2, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, керував автомобілем «КІА» д.н. НОМЕР_1 на вул. Маршала Гречка, 18 в м. Києві. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, ОСОБА_2 відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Враховуючи, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 подано в межах визначеного ч.2 ст.294 КУпАП строку на апеляційне оскарження, клопотання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою окремому вирішенню не підлягає.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Кашпура В.М., які підтримали існуючу апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи і з'ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає апеляційні вимоги такими, які не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Між тим, згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.2.5 ПДР України, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №074882 (а.с.1 ), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 2), відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, які в своїй сукупності підтверджують, що ОСОБА_2 після його зупинки працівниками поліції і висловлення підозри про наявність у нього ознак алкогольного спяніння, на вимогу поліцейського пройти огляд за допомогою приладу &quог;Драгер&q?по; чи прослідувати до медичного закладу, а також після роз?яснення водію наслідків відмови виконувати вимогу поліцейського, ОСОБА_2 в присутності свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння відмовився в присутності двох свідків.

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, з огляду на що суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

До того ж суд звертає увагу на пояснення ОСОБА_2, надані безпосередньо суду в судовому засіданні від 16.07.2018, який показав, що його зупинили через неввімкнення на автомобілі всіх габаритів. Поліцейські почали вчиняти на нього пресинг. Сказали, що запідозрили дивний запах. Зазначає, що перед виїздом з дому чистив зуби. Оскільки в нього в автомобілі була зброя, тому він не міг її залишити, а тому відмовився їхати до медичного закладу на огляд.

Наведене, на переконання суду додатково доводить недотримання ОСОБА_2 вимог п.2.5. ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, посилання а апеляційній скарзі про відсутність в справі акту огляду водія на стан сп?яніння та направлення водія до медичного закладу, є взаємовиключним з самим правопорушенням, яке ставиться в вину ОСОБА_2 ? відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Не є обґрунтованими також і доводи апелянта про невідповідність критерію належності такого доказу по справі, як відеозапис з нагрудної камери поліцейського, поза як належним є той доказ, який стосується предмету доказування. Враховуючи, що в протоколі про адміністративне правопорушення міститься відмітка про долучення до нього письмових пояснень свідків та відеозапису з відеокамери АА00613, то такі доводи апеляційної скарги є неспроможними.

Безпідставними суд вважає також і посилання апеляційної скарги на те, що в матеріалах справи відсутні дані про те, чи притягувався водій раніше до відповідальності за аналогічні порушення, поза як суд за відсутності таких відомостей вірно притягнув ОСОБА_2 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, в той час як існування такої кваліфікуючої ознаки як повторність тягне за собою відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

Непереконливими апеляційний суд вважає також і доводи захисника про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп?яніння, що в свою чергу спростовується безпосередньо дослідженим судом відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та письмовими поясненнями свідків.

Натомість, невирішення поліцейськими питання про відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом після складання на нього протоколу працівниками поліції, а також відсутності як стверджує ОСОБА_2 у нього ознак алкогольного сп?яніння, жодним чином не спростовує самого факту ігнорування водієм положень ПДР України, за яке передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 17.05.2018, якою ОСОБА_2 визнано за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративні стягнення, ? залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 33/796/1901/2018

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - ОтвіновськийП.Л.

Суддя в апеляційній інстанції - ІгнатовР.М.