ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/4364/18 Суддя 1 інстанції: Токарєва Н.М.
Провадження: 33/818/65/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

21 листопада 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Яковлева В.С., за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника - адвоката Уварова В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та адвоката Уварова В.М., що діє в інтересах ОСОБА_2, на постанову Харківського районного суду Харківської області від 25 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 25 липня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень без конфіскації ТЗ. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2 21 червня 2018 року приблизно о 18 годині 37 хвилин на 471км. а/ш Київ-Харків-Довжанський надавав послуги з перевезення чотирьох пасажирів за маршрутом Харків - Старий Мерчик, здійснюючи господарську діяльність без державної реєстрації, як суб»єкта господарювання та без одержання ліцензії на провадження господарської діяльності певного виду, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 свою вину не визнав.

Не погодившись з рішенням районного суду,ОСОБА_2 та адвоката Уварова В.М., що діє в інтересах ОСОБА_2, подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову Харківського районного суду Харківської області від 25 липня 2018 року, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 256 КУпАП, а саме: в графі «свідки» не вказана їх адреси та відсутній підпис свідка ОСОБА_4; ОСОБА_2 не були роз»яснені його права, передбачені статтею 268 КУпАП; не встановлено, чи уповноваженою особою складений протокол, автором якого є начальник відділу державного контролю та нагляду за безпекою на водному транспорті ОСОБА_5 Крім того, матеріали справи не містять інформації стосовно проведеної перевірки, на підставі якої був складений адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_2 (чи була вона планова, позапланова, рейдова; чи видавався наказ на її проведення; чи був план - графік її проведення). Також, на думку апелянтів, справа не містить даних щодо систематичності здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_2 як однієї з обов»язкових ознак такої діяльності.

Одночасно апелянти заявили клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що про винесення оскаржуваної постанови стало відомо лише 18.09.18р. після ознайомлення адвоката Уварова В.М. з матеріалами справи, в судовому засіданні 25.07.18р., як то вказано в оскаржуваному рішенні, безпосередньо участі не приймав.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили її задовольнити. Адвокат Уваров В.М. у своїх поясненнях, наданих суду, звертав увагу на те, що місцевим судом не було перевірено, чи має повноваження особа, яка оформила адміністративний матеріал, на складення протоколу. Свідкам ОСОБА_4 та ОСОБА_6, письмові пояснення яких наявні у справі, не роз»яснені їх права, не попереджено про кримінальну відповідальність. Більш того, з їх пояснень не вбачається, що саме ОСОБА_2 є суб»єктом вище викладеного правопорушення, у зв»язку із чим зазначені пояснення не є належними доказами. Вказує, що при зупинці ТЗ ОСОБА_2 ніякі грошові кошти не вилучались, в той час як диспозиція статті 164 КУпАПпередбачає відповідальність саме за господарську діяльність з метою отримання прибутку. Крім того, дані щодо систематичності дій правопорушника у матеріалах справи також відсутні.

ОСОБА_7, допитаний апеляційним судом у якості свідка, пояснив, що ОСОБА_2 - його знайомий, чоловіки мешкають в одному селищі. 21.06.18р. після обід ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_2 та попросив останнього підвезти його з м. Харкова до смт. Старий Мерчик. Чоловіки зустрілися біля ст.м. Холодна Гора та разом зайшли до продуктового магазину, після чого ОСОБА_2 пішов за кавою, а ОСОБА_7 залишився чекати на дорозі. Пізніше, до ОСОБА_2 підійшла знайома (ОСОБА_6) та попросила також взяти її з собою, на що водій погодився. В той же час, до нього підійшли ще дві жінки, одна з яких була з дитиною років 4-5, та почали вмовляти чоловіка підвезти їх. Спочатку ОСОБА_2 відмовлявся, однак, зважаючи на спеку, пожалів дитину, та погодився узяти жінок з собою. Останні пропонували ОСОБА_2 гроші за проїзд (дві купюри по 20 грн.), однак, він їх не взяв. По дорозі до смт. Старий Мерчик біля посту ДАІ автомобіль ОСОБА_2 зупинили та почали стверджувати, що водій щось порушив, після чого пасажирам авто було запропоновано пройти написати пояснення. Дві жінки, яких ОСОБА_2 узяв останніми, погодилися. Коли водій повернувся з посту до автомобіля, останній продовжив свій шлях. Жінки, які пішли писати пояснення, більше не повертались. Як зазначив свідок, ОСОБА_2 часто підвозить його з м. Харкова додому, проте, жодного разу грошей за це не брав.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції виконані не в повному обсязі виходячи з наступного.

Частина 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом.

Об'єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Господарська діяльність означає систематичні дії особи, спрямовані на досягнення певного результату, тобто вчинення 3 і більш разів, а разове вчинення будь - якої дії, не утворює складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного та того, що протокол про адміністративне правопорушення № 0019017 від 21.06.18р. та додані до нього матеріали взагалі не містить даних про те, що ОСОБА_2 здійснював регулярну, постійну та суттєву діяльність, надаючи послуги з перевезення пасажирів, отримуючи при цьому прибуток, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.

За таких обставин, рішення суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП не можна вважати законним та обгрунтованим, постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п. 1 ст.247 КУпАП.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 247, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Поновити ОСОБА_2 та адвоката Уварову В.М. строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та адвоката Уварова В.М., що діє в інтересах ОСОБА_2, задовольнити.

Постанову Харківського районного суду Харківської області від 25 липня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень без конфіскації ТЗ,- скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.С. Яковлева