Номер провадження: 33/785/957/18
Номер справи місцевого суду: 502/601/18
Головуючий у першій інстанції Маслеников О. А.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Кілійського райсуду Одеської області від 23.06.2018 року відносно:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Кілія Одеської області, громадянина України, працюючого водієм в ПАТ «Чорноморська транспортна компанія», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 352,40 грн..

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 24.03.2018 року о 23 год. 05 хв. ОСОБА_2, на вул. Тараса Шевченка в м. Кілії Одеської області керував автомобілем «ВАЗ-21093» (реєстраційний номерний знак НОМЕР_1) в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджено відповідним висновком лікаря Кілійської ЦРЛ, який встановив 1,27 проміле, чим порушив вимоги п.п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України

В апеляційній скарзіта доповненнях до неї ОСОБА_2 зазначив, що з оскаржуваною постановою не згодний та вважає її незаконною, з таких підстав:

- суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, хоча він подав заяву про відкладення судового розгляду, оскільки у той час знаходився на стаціонарному лікуванні, позбавивши його можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП;

- суд першої інстанції не перевірив, чи дотримані вимоги ст. 266 КУпАП та чи має Кілійська центральна районна лікарня право на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, у зв'язку з чим під час складання протоколу про адміністративне правопорушення порушені вимоги Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 р. №1452/735, відповідно до якого лікар ОСОБА_3, яка проводила його огляд на стан сп'яніння, не пройшла курси тематичного удосконалення за відповідною програмою згідно чинного законодавства;

- працівниками поліції сфальсифікований час скоєння події правопорушення та час направлення на експертизу на виявлення стану алкогольного сп'яніння, який перевищив 2 години.

Посилаючись на наведені доводи,ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі ст. 38 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, повторно дослідивши докази у справі, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, свій висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №044340 від 25.03.2018 року;

- висновком лікаря Кілійської ЦРЛ від 24.03.2018 року про перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння, результат огляду - 1,27 проміле;

- поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 25.03.2018 року.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 268 КУпАП, були повторно досліджені докази, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БР №044340 від 25.03.2018 р., у якому зазначено, що 24.03.2018 р. о 23 год. 05 хв. ОСОБА_2, порушивши вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, керував по вул. Тараса Шевченка в м. Кілії Одеської області автомобілем «ВАЗ-21093» (д/н НОМЕР_1) в стані алкогольного сп'яніння, - 1,27 проміле (а.с. 3);

- письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 25.03.2018 р., з яких випливає, що вони були присутніми під час перевірки документів у водія ОСОБА_2 Поліцейський відчув різкий запах алкоголю з порожнини рота, тому запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці, але водій відмовився і наполягав на огляді у медичному закладі (а.с. 5, 6);

- рапорт поліцейського ГРПП ВОДГР УПД ГУНП в Одеській області ОСОБА_6, відповідно до якого 24.03.2018 р. о 23 год. 05 хв., ним, спільно з напарником в м. Кілія по вул. Т. Шевченка, був зупинений автомобіль «ВАЗ-21093» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, який виявився з ознаками алкогольного сп'яніння, та який сам пояснив, що вживав алкогольні напої на дні народженні. На пропозицію пройти огляд за допомогою приладу «Драггер» останній відмовився, та погодився в присутності двох свідків на огляд в Кілійській ЦРЛ, де був підтверджений факт вживання спиртних напоїв. Результати висновку внесені до протоколу про адміністративне правопорушення. Посвідчення водія не вилучалось, оскільки ОСОБА_2 відмовився його добровільно надати (а.с. 8);

- висновок лікаря Кілійської ЦРЛ від 24.03.2018 року, відповідно до якого на час огляду (24.03.2018 року о 23 год. 50 хв.), ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння, результат огляду - 1,27 проміле (а.с. 7);

- довідка про те, що протягом року, ОСОБА_2 не притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 9).

Окрім того, апеляційним судом в Кілійській ЦРЛ були витребувані копії наступних документів, які були досліджені в ході апеляційного провадження, а саме:

- акт огляду на стан алкогольного сп'яніння, з якого випливає, що він проведений у зв'язку з виявленими у ОСОБА_2 ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода (а.с. 4);

- журнал реєстрації медичних оглядів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість за період з 24.03.2018 р. по 09.04.2018 р., де мається запис під №12 від 24.03.2018 р. о 23 год. 50 хв. щодо виявлення у ОСОБА_2 алкогольного сп'яніння і 1,27 проміле;

Відповідно до приписів п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Об'єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та правильно кваліфікував його дії, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обгрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в частині порушення судом першої інстанції приписів ст. 268 КУпАП, апеляційний суд вважає слушними, але під час апеляційного розгляду справи, його права були поновлені, а докази у справі досліджені повторно за його участю.

Результати повторного дослідження доказів показали, що відсутність ОСОБА_2 у судовому засідання суду першої інстанції, не вплинула на законність судового рішення.

До того ж, ОСОБА_2, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції не надав доказів на спростування змісту протоколу про адміністративне правопорушення та висновків суду першої інстанції.

Окрім того, під час вивчення матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дотримано строки накладання адміністративного стягнення з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Датою вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення є 24.03.2018 р., та відповідно до положень вищевказаної статті, кінцевою датою накладення стягнення є 24.06.2018 р., тобто постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Аналіз інших доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 показав, що вони є надуманими і безпідставними, з огляду на таке.

Так, довід про те, що суд першої інстанції не врахував його заяву про відкладення судового розгляду, оскільки у той час він знаходився на стаціонарному лікуванні, апеляційний суд вважає безпідставним.

Дійсно, ОСОБА_2 подав до суду першої інстанції дві заяви (від 19.06.2018 року та 22.06.2018 року) про відкладення судового розгляду, посилаючись на перебування у лікарні (а.с. 13, 18), але суд першої інстанції надав правову оцінку цій обставині.

Зокрема, суд послався на положення ч. 2 ст. 268 КУпАП, відповідно до яких, (суд помилково зазначив ст. 124 КУпАП) присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП не є обов'язковою.

Що стосується доводів ОСОБА_2 про те, що лікар Кілійської ЦРЛ Одеської області ОСОБА_7, яка проводила його огляду на стан сп'яніння, не пройшла курси тематичного удосконалення, апеляційний суд оцінює критично з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 п. 6 Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Частиною 2 зазначеної Інструкції визначений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським і оформлення його результатів, а саме відповідно до ч.2 п. 6, 7 огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі - заклад охорони здоров'я).

Аналізуючи зазначенні положення Інструкції, апеляційний суд вважає, що поліцейські керувались положеннями даної інструкції. При цьому, суд враховує, що від ОСОБА_2 скарг та зауважень на дії працівників поліції не надходило.

Відповідно до інформації головного лікаря КБУ Кілійська ЦРЛ Одеської області, черговий лікар ОСОБА_7, не проходила курси тематичного удосконалення за відповідною програмою.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що зазначене порушення не є істотним, оскільки черговий лікар ОСОБА_7, при проведенні огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння дотрималась вимог зазначеної інструкції, та вважає, що зазначений недолік не являється підставою для визнання результатів огляду не допустимими доказами по справі.

Більш того, сам ОСОБА_2 наполягав на проведенні огляду в закладі охорони здоров'я та під час складання висновку щодо результатів медичного огляду від 24.03.2018 р., а також апеляційного розгляду справи, факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння не оспорював, що свідчить про голослівність його доводів про фальсифікацію матеріалів відносно нього та достатність допустимих доказів, які дають обґрунтовані підстави для висновку про наявність в його діях складу інкримінованого правопорушення.

При цьому, посилання ОСОБА_2 на факти фальсифікації працівниками поліції часу скоєння події правопорушення та часу направлення на експертизу, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Дослідженими матеріалами справи встановлено факт зупинки ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння 24.03.2018 р. о 23 год. 05 хв. та проведення огляду у Кілійській ЦРЛ 24.03.2018 р. о 23 год 50 хв., що відповідно до вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП проведено у встановлений законом строк, що не перевищував двох годин з моменту виявлення правопорушення, про що зроблена відмітка у направленні на огляд від 24.03.2018 р. о 23 год. 40 хв., висновку щодо результатів медичного огляду від 24.03.2018р., протоколі про адміністративне правопорушення серії БР 044340, який засвідчений підписами свідків, журналі реєстрації медичних оглядів під № 12, що ведеться в КБУ «Кілійська ЦРЛ».

Тобто, вказані факти ще раз підтверджують те, що доводи ОСОБА_2 є голослівними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

У відповідності до приписів п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції, - немає.

Керуючись ст.ст. 7, 33, 38, 252, 266, 268, 280, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Кілійського районного суду Одеської області від 23.06.2018 року про накладення стягнення на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца