справа № 415/1134/18
провадження № 3/415/391/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2018 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Лисичанського відділу поліції ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, розлученого, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

04 лютого 2018 року, приблизно о 09 годині 30 хвилин, ОСОБА_1, знаходячись за місцем свого мешкання: місто Лисичанськ, вулиця В.Стуса, 8, влаштував сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_2, в ході якої висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, завдавши шкоду психічному здоровю потерпілої, чим вчинив домашнє насильство.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, визнав та пояснив, що 04 лютого 2018 року, він знаходячись за адресою: місто Лисичанськ, проспект Перемоги, 102/134, вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_2, в ході якої висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, з приводу чого співробітниками поліції відносно нього і було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення, копію якого він отримав. Свою провину усвідомив, щиро розкаявся і просив суд суворо його не наказувати, оскільки вперше притягується до адміністративної відповідальності, зробив для себе належні висновки, в судовому засіданні вибачався за вчинене та зобовязався в подальшому подібного не вчиняти, і, на даний час, примирився зі співмешканкою. Відповідаючи на питання суду зазначив, що шлюб із ОСОБА_2 не зареєстрований, проживають однією сімєю.

Опитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2, зазначила, що дійсно її співмешканець ОСОБА_1 04 лютого 2018 року, приблизно о 10 годині, знаходячись за місцем їх сумісного проживання влаштував сварку та висловлювався грубою нецензурною лайкою на її адресу, але згідно наданої суду заяви від 02.03.2018 року на даний час до ОСОБА_1 претензій вона не має, оскільки примирилися із ним, і просила суд не наказувати його.

Суд, заслухавши пояснення правопорушника, потерпілої ОСОБА_2 та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушником у судовому засіданні, підтверджується змістом досліджених у судовому засіданні його письмових пояснень, наданих ним безпосередньо після вчинення адміністративного правопорушення (а.с.6), поясненнями потерпілої ОСОБА_2 (а.с.5), а також висновком за результатами розгляду повідомлення гр. ОСОБА_2 від 12.02.2018 року (а.с.2).

Відповідно до ст. 3 Конституції України - людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Сімя, згідно з положеннями ст.3 Сімейного кодексу України, є первинним та основним осередком суспільства. Сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Згідно п.3 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство, це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 173-2 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він вчинив домашнє насильство, а саме: дії психологічного характеру, тобто насильство, повязане з діями одного члена родини на психіку іншого члену родини, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоровю потерпілої.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та наявність обставин, що обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 не працює, не є особою з інвалідністю, вперше притягується до адміністративної відповідальності, із співмешканкою примирився.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, помякшують відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги повне визнання своєї провини та щире розкаяння винного.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, майнового стану, ступеню вини, наявності обставин, що помякшують його відповідальність та відсутності обставин, які б її обтяжували з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, а також того, що ОСОБА_1 у судовому засіданні щиро розкаявся, вибачився за вчинене та зобовязався в подальшому подібного не вчиняти, оскільки зробив для себе належні висновки, вперше притягується до адміністративної відповідальності і на даний час він примирився з потерпілою, яка жодних претензій до нього не має, суд вважає, що згідно зі ст. 22 КУпАП, дане правопорушення можливо вважати малозначним і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 173-2 ч.1, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, справу провадженням закрити.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М.Старікова