справа № 495/9620/18
номер провадження 3/495/1927/2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

про повернення протоколу про адміністративне правопорушення,

повязаного з корупцією, для належного оформлення

16 жовтня 2018 рокум.Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Гусєва Н.Д.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, повязаного з корупцією, яка надійшла з Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої старшим державним інспектором відділу реєстрації та обліку платників управління обслуговування платників ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією № 658 від 08.10.2018р., ОСОБА_1, 04 квітня 2018 року, звільнившись з посади старшого державного інспектора відділу реєстрації та обліку платників управління обслуговування платників ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області, в супереч вимогам фінансового контролю, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», наступного за звітнім після звільнення роком, несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства, а подала 06 квітня 2018 року, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що при складанні протоколу суттєво порушені вимоги ст. 256 КУпАП, які не дають можливості суду розглянути справу по суті з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: суть адміністративного правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В даній ситуації виклад фактичних обставин справи і суті адміністративного правопорушення охоплюється положеннями підпунктів а та b пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), які гарантують право обвинуваченого бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього та мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Розглядаючи конкретну ситуацію і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції на даний випадок, суддя звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з прав людини хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй предявлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку суддею враховується, що можливе призначення адміністративного стягнення за корупційне правопорушення у виді штрафу має каральний і стримуючий характер, що є ознакою «кримінального обвинувачення».

Також, суддя зауважує, що в деяких інших справах проти України Європейський Суд розглядав питання про віднесення правопорушень передбачених КУпАП до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним (див. пункт 33 рішення у справі «Гурепка проти України» (№ 2)) та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Крім того, суддя підкреслює, що межі гарантій, передбачених підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції, мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження. У цьому звязку необхідно зазначити, що підпункт «а» пункту 3 статті 6 Конвенції не накладає жодних формальних вимог щодо способу, у який обвинувачений має бути проінформований про характер і причини висунутих щодо нього обвинувачень. Суд також зазначає, що підпункти «a» і «b» пункту 3 статті 6 Конвенції взаємоповязані та що право бути поінформованим про характер і причини висунутих обвинувачень слід розглядати у світлі права обвинуваченого на підготовку свого захисту (пункт 37 рішення «Жупнік проти України»).

Обовязково слід наголосити, що Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Також, суд в даній ситуації не вправі самостійно змінювати суть «обвинувачення», викладене у протоколі про адміністративне правопорушення, а деталі вчинення правопорушення можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави предявленого йому «обвинувачення» (пункт 79 рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82).

Зазначені положення вимагають при викладені фактичних обставин правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення відобразити всі елементи складу відповідного правопорушення, які вважаються встановленими.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відповідальність передбачена за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов'язковим елементом його об'єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, зобов'язаний відобразити наявність у діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суддя, не оцінюючи наперед докази та не вдаючись до вирішення питання про правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 та її винності встановив, що всупереч вказаних норм закону, в протоколі про адміністративне правопорушення не чітко викладена суть адміністративного правопорушення, зокрема із матеріалів, які надійшли до суду, не можливо встановити форму вини особи, яка притягується до відповідальності, а саме, що ОСОБА_1 умисно вчинила дії, які їй інкримінуються, що позбавляє можливості правильно кваліфікувати дії особи, встановити субєктивну сторону правопорушення.

Крім того, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, повязаного з корупцією, відсутні документи про виконання вимог ст. 33 КУпАП (дані про особу порушника, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність).

Відповідно до роз'яснень викладених в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією» від 25.05.1998р. № 13 (із змінами), судам розяснено, що у випадках складення протоколу без додержання вимог ст. 256 КУпАП,неприєднання до нього документів, що підтверджують надання особі, яка притягається до відповідальності, повноважень на виконання функцій держави, суддя зобов'язаний своєю постановою повернути протокол відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Відповідно до розяснень, що викладені у п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17 жовтня 2014 року № 11, судам розяснено, що норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного без додержання вимог ст. 256 КУпАП вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Вказані факти позбавляє суддю можливості здійснити всебічне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин правопорушення і, як наслідок, здійснити розгляд адміністративної справи по суті та прийняти обґрунтоване та законне рішення по ній у звязку з чим суддя прийшов до висновку про повернення протоколу про адміністративне правопорушення, повязаного з корупцією, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП органу, який склав зазначений протокол для належного оформлення.

Суддя зазначає, що при накладанні стягнення за адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а тому при додатковому опрацюванні необхідно долучити до матеріалів справи відповідні документи.

В разі потреби, витребувати та приєднати до матеріалів справи інші документи, надання яких покладено на орган, який направляє справу до суду.

При доопрацюванні адміністративного матеріалу необхідно усунути вищенаведені недоліки з дотриманням при цьому вимог ст. 38 КУпАП.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року за № 2-рп/2015положення частини другої ст. 294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною першою ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про закриття справи, тобто, постанова судді про повернення матеріалу на до оформлення оскарженню не підлягає.

Керуючись вимогами ст. ст. 7, 172-6, 245, 251, 256, 279 КУпАП, суддя, -

постановив:

Протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією № 658 від 08 жовтня 2018 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та справу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією - повернути до Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Білгород-Дністровського

міськрайонного суду ОСОБА_2