Справа № 419/2497/18
Провадження № 33/810/19/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року м. Сєвєродонецьк Луганської області

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду ОСОБА_1, за участю ОСОБА_2, як особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, розглянувши його апеляційну скаргу , на

постанову Новоайдарського районного суду Луганської області від 28 вересня 2018 року про адміністративне правопорушення, стосовно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б 35, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , за ч.1 ст. 204-3 КУпАП ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Новоайдврського районного суду Луганської області від 28 вересня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 510 (пятсот десять) грн. з конфіскацією товару, зазначеного в додатку до протоколу № 257 від 04.09.2018 року та стягнено з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 352 грн. 40 коп.

В постанові зазначено, що 04.09.2018 року приблизно о 20-30 год. ОСОБА_2 в с. Лобачеве, Новоайдарського району Луганської області через р. Сєвєрський Донець здійснював переміщення товарів на загальну суму 1996720,00 грн., чим порушив вимоги КМУ від 01.03.2017 року № 99 «Про затвердження Порядку переміщення товарів до району або з району проведення АТО», тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 204-3 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 не згоден з постановою суду, вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи було порушено вимоги ст. 280 КУпАП та не було встановлено всі обставини по справі.

Зазначає, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, про що зазначив у суді , вказавши, що він особисто не переправляв ніяких речей і не мав наміру це робити, суд не надав належної оцінки цьому, та без будь яких доказів дійшов висновку , що він здійснював перевезення товарів через р. Сіверський Донець .

Також, ОСОБА_3С, вказує, що в матеріалах справи відсутній жодний доказ переміщення ним товарів через лінію розмежування та його зупинили на відстані ,більшій, ніж пів кілометру від річки.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками УОЗ на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС в Луганській області, було порушено норми закону, а саме в протоколі не відображено самого факту переміщення будь якого товару до району або з району проведення АТО, а в протоколі зазначено «був зупинений біля річки Сєвєрський Донець».

Вказує, що надав пояснення працівникам ДФС , що нібито переправляв зазначені в додатку до протоколу речі, оскільки вони погрожували ОСОБА_2 що в разі невизнання вини, працівники ДФС притягнуть його до кримінальної відповідальності за фінансування тероризму, та негайно затримують, оскільки на той час вже була темна пора доби, ОСОБА_2С, сприйняв погрози реально.

Також посилається , що суд першої інстанції застосував додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, не звернувши увагу на те, що зазначений товар йому не належить, та йому невідома доля цього товару,вказаний факт він одразу повідомив працівників ДФС , коли його зупинили. Зауважує, що вартість товару працівниками ДФС встановлено з порушенням чинного законодавства, оскільки вона повинна встановлюватись спеціальною комісією.

Просить скасувати постанову Новоайдарського районного суду від 28.09.2018 року, як незаконну , а провадження по справі закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-3 КУпАП, та повернути вилучене майно йому , для подальшої передачі власнику.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав свою апеляційну скаргу, просить її задовольнити, апеляційному суду пояснив, що працівники, які складали протокол про адміністративне правопорушення , до нього не застосовували будь-яких погроз, насильства чи інших неправомірних дій, в звязку із чим, із скаргами на їх дії, не звертався, кому належить вилучене майно він не знає , оскільки незнайомі люди попросили його перевезти через річку вилучене у нього майно, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції її розглянуто у відповідності до вимог ст.ст. 245, 279, 280 КУпАП.

Постанова суду відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП.

При розгляді справи суд правильно оцінив докази, що містяться у справі і обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-3 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 257 від 04.09.08.2018 року, в якому вказано, що ОСОБА_2 04.09.2018 року о 20 год. 30 хв. на березі р. Сєвєрський Донець біля с. Лобачове Новоайдарського району Луганської області здійснював перевезення товарів (харчову плівку) в районі проведення операції обєднаних сил з порушенням порядку переміщення осіб і товарів; додатком до адміністративного протоколу від 04.09.2018 року з переліком вилучених речей; письмовими поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Наведені докази узгоджуються між собою, ставити їх під сумнів не має ніяких підстав, а тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-3 КУпАП, а саме у порушенні порядку переміщення товарів з району проведення операції обєднаних сил.

Порушення вимог КУпАП співробітниками УОЗ на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС в Луганській області, які були допущені при складанні протоколу № 257 від 04.09.2018 року не істотні та такі, що не могли перешкоди суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а тому не приймаються апеляційним судом до уваги.

Доводи ОСОБА_2 про повернення вилученого товару йому для подальшої передачу власнику товару, не приймаються до уваги. оскільки ОСОБА_2 апеляційному суду пояснив, що конкретного власника вилученого товару він не знає, оскільки люди, які попросили перевезти його через річку товар, йому не знайомі.

Разом із тим, як до суду першої інстанції, так і до апеляційного суду, власник товару із відповідною скаргою не звертався, будь-які вимоги щодо повернення товару не заявляв, що підтверджує неспроможність доводів в ОСОБА_2 в частині повернення йому вилученого товару.

Санкція ч.1 ст.204-3 КУпАП передбачає стягнення у вигляді штрафу на осіб, які переміщують такі товари, від десяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією таких товарів, а тому посилання в апеляційній скарзі, що вилучені у ОСОБА_2 товари останньому не належать, а тому не можуть бути конфісковані, є безпідставними.

При накладенні стягнення, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, суд в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обгрунтовано наклав стягнення у виді штрафу з конфіскацією на користь держави переміщуваних товарів.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Новоайдарського районного суду Луганської області від 28 вересня 2018 року залишити без задоволення.

Постанову Новоайдарського районного суду Луганської області від 28 вересня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст. 204-3 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського апеляційного суду Ю.М. Савич