АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/118/2018 Суддя у І-й інстанції: Васалатій К.А.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 17 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 17 листопада 2017 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у вигляді 10 200 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 18 серпня 2017 року о 21 год. 50 хв., по вул. Архіпенка Олександра, 1 в м. Києві, керуючи автомобілем НОМЕР_1, перебував з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою справу щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, поновивши йому строк на апеляційне оскарження, оскільки в судове засіданні він не викликався, а про наявність постанови дізнався виключно з реєстру судових рішень 11 грудня 2017 року.

Вказує, що протокол складено з порушенням вимог чинного законодавства. Він не перебував у стані алкогольного сп'яніння і тому категорично заперечив факт вживання ним алкогольних напоїв. Співробітниками поліції не було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп'яніння у лікаря-нарколога. При цьому в матеріалах справи відсутнє запрошення двох свідків співробітниками поліції для фіксації відмови від освідування у лікаря-нарколога для перевірки на стан алкогольного сп'яніння.

Зазначає, що він не погоджувався з тим, що керує транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а відповідно працівники поліції були зобов'язані направити його до медичного закладу, чого зроблено не було і в матеріалах справи відсутнє вказане направлення.

Крім того, матеріали справи свідчать про те, що його не було відсторонено від управління транспортним засобом з метою припинення адміністративного правопорушення, як того вимагає ст. 266 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Зокрема, вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 115736 від 18 серпня 2017 року, в якому ОСОБА_2 по суті порушення власноруч пояснив, що автомобіль залишає на місці зупинки, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в присутності яких ОСОБА_2 відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння та від підпису матеріалів.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не перебував у стані алкогольного сп'яніння, є безпідставними, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності не за керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а за відмову від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку для визначення стану сп'яніння.

Відповідно до приписів п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, чого ОСОБА_2 не зробив.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що його не було відсторонено від управління транспортним засобом з метою припинення адміністративного правопорушення, як того вимагає ст. 266 КУпАП спростовуються його ж поясненнями про те, що автомобіль він залишає на місці зупинки.

Порушень працівниками поліції вимог Інструкції «Про виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а також вимог чинного законодавства, які б могли стати підставою для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено, а тому доводи апеляційної скарги у цій частині є безпідставними.

Жодних доказів на спростування своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, ОСОБА_2 суду апеляційної інстанції не надав, а отже постанова Оболонського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга ОСОБА_2 щодо її скасування - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Оболонського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Юденко