ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження: 33/818/275/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

26 грудня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_1, за участю захисника адвоката ОСОБА_2, представника Харківської митниці ДФС ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюКиївського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 797 918 (сімсот дев»яносто сім тисяч дев»ятсот вісімнадцять) гривень 03 коп. з конфіскацією банкнотів іноземної валюти номіналом по 100 євро 242 штуки та 50 євро 16 штук, загальною сумою 25 000 (двадцять п»ять тисяч) євро. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись вказаним із рішенням, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуКиївського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2018 року, а провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв»язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що наміру приховати від митного контролю грошові кошти у розмірі 25 000 євро не мав. Так, перебуваючи на лінії розмежування (у так званій «нейтральній полосі»), очікуючи на товариша, самостійно підійшов до співробітника митниці та спитав останнього про правила перетину державного кордону України, повідомивши при цьому про кількість наявної валюти. Після того, співробітник митниці запропонував ОСОБА_4 пройти до зони митного контролю, де у подальшому був проведений митний огляд. На той момент, не маючи наміру перетину кордону, без умислу порушити митні правила, у чоловіка була відсутня письмова декларація, оскільки остання з банківськими чеками про зняття готівки була залишена співробітниками митниці РФ при проходженні ОСОБА_4 митного огляду, які, в свою чергу, запевнили останнього, що у подальшому зазначені документи йому не знадобляться. На запитання робітника митниці щодо наявності готівки, чоловік відповів позитивно, та вказав на місцезнаходження грошей (у шкарпетках, задля унеможливлення їх викрадення). Також, зазначає, що особи, залучені інспектором у якості понятих (ОСОБА_5, ОСОБА_6В.) є чоловіком та дружиною Під час розгляду справи районним судом захисник ОСОБА_4 звертався до суду із клопотанням про їх виклик. Останнє було задоволено, однак, в судове засідання свідки викликані не були. Крім того, матеріали справи не містять доказів, що шкарпетки, у яких ОСОБА_4 зберігав готівку, є місцем, яке утруднює її виявлення. Також, як вказує апелянт, суд першої інстанції, накладаючи адміністративне стягнення, мав застосувати штраф виключно на ту суму, яка перевищує еквівалент 10 000 євро, з огляду на ті обставини, що відповідно до Постанову НБУ №148 від 27.05.08р., фізична особа має право ввозити в Україну та вивозити за її межі готівку у сумі, що не перевищує в еквіваленті 10 000 євро, без письмового декларування митного органу.

Одночасно ОСОБА_4 заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що у судовому засіданні 05.10.18р. ані правопорушник, ані його захисник присутні не були, про прийняте у справі рішення ОСОБА_4 стало відомо після самостійного звернення до помічника судді. На прохання видати йому копію постановленого рішення, заявнику було відмовлено за тих обставин, що його екземпляр направлений йому поштою. Повний текст оскаржуваної постанови апелянт отримав 16.10.18р. поштовим відправленням, після чого 22.10.18р. чоловіком було подано апеляційну скаргу, повернуту за постановою Харківського апеляційного суду.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_2 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити. Зокрема, у своїх поясненнях акцентував увагу на тому, що його підзахисний не мав наміру перетинати державний кордон та самостійно вказав співробітникам митниці на місцезнаходження коштів.

Представник Харківської митниці ДФС ОСОБА_3 в обгрунтування своїх заперечень вказував на те, що про наявність та місце знаходження спірних коштів ОСОБА_4 заявив вже на етапі митного огляду, а не під час усного декларування, що, в свою чергу, свідчить про класичне порушення митних правил.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи адвоката ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, пояснення представника Харківської митниці ДФС ОСОБА_3, який заперечував проти її задоволення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 486, 489 МК України суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як зазначено в постанові суду, 28.04.2018р. приблизно о 18 год. 00 хв. через зону митного контролю пункту пропуску «Гоптівка» у напрямку руху із Російської Федерації до України у пішому порядку переміщувався громадянин України ОСОБА_4 За результатами відпрацювання системи управління ризиками було прийнято рішення про проведення митного огляду особистих речей зазначеного громадянина. При проведенні усного декларування на предмет переміщення через митний кордон України товарів (предметів), які заборонені (обмежені) до переміщення через митний кордон України, а також будь-якої зброї, боєприпасів, отруйних та вибухових речовин, наркотиків, валюти, культурних цінностей та інших предметів, які підлягають обов»язковому декларуванню, громадянин ОСОБА_4 заявив, що вище зазначеного не переміщує. Після митного огляду речей, які належать громадянину ОСОБА_4, о 18 год. 10 хв. 28.04.2018 було запропоновано пред»явити речі, що знаходяться при ньому, на що цей громадянин самостійно показав, що приховує у своїх панчохах банкноти іноземної валюти номіналом по 50 і 100 євро загальною сумою 25 000 євро. Місце знаходження банкнот значно утруднювало їх виявлення при митному огляді. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 27.05.2008 №148 (із змінами), фізична особа резидент має право ввозити в Україну готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі. Таким чином, громадянин України ОСОБА_4 переміщував товари через митний кордон України з приховуванням від митного контролю з використанням способу, що утруднює виявлення товарів.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 483 МК України, тобто дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митого контролю.

Відповідно до ч.1 ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Так, суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, зокрема, протокол про порушення митних правил № 0777/80700/18 від 28.04.18р. (а.с. 6), фототаблицю до протоколу (а.с. 7-8), акт про проведення огляду товарів, ТЗ, ручної поклажі та багажу № UA807120/2018/201777 від 28.04.18р. (а.с. 9), письмові пояснення ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с. 10, 12, 14, 16), квитанцію до прибуткового касового ордера №1 від 02.05.18р. (а.с. 22), покупюрний опис до протоколу про порушення митних правил (а.с. 23-27), дійшов обгрунтованого висновку щодо наявності у діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України. Погоджується з такими висновкам місцевого суду і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 5 Постанови Пленуму ВСУ № 8 від 03.06.05р. «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» (з подальшим змінами, внесеними згідно із Постановою ВСУ №8 від 30.05.08р.), вбачається, що використанням інших засобів чи способів, що утруднюють виявлення предметів, можуть визнаватися, зокрема, приховування останніх у валізах, одязі, взутті, головному вбранні, речах особистого користування, на тілі або в організмі людини чи тварини, а також надання одним предметам вигляду інших (зміна їхніх зовнішніх ознак - форми та стану, упаковки, ярликів, етикеток тощо).

Таким чином, доводи апеляційної скарги на те, що шкарпетки, у яких ОСОБА_4 зберігав готівку, не є місцем, яке утруднює її виявлення, є неспроможними.

Версія, викладена апелянтом на предмет того, що він самостійно вказав на наявність спірних коштів ще до проходження митного огляду, не знайшла свого підтвердження зібраними матеріалами. Не надано таких доказів і до суду апеляційної інстанції.

Інших доказів, які б спростовували правильність висновків суду, матеріали справи не містять.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова судді Київського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2018 року є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 527-529 МК України, ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_4 строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 797 918 (сімсот дев»яносто сім тисяч дев»ятсот вісімнадцять) гривень 03 коп. з конфіскацією банкнотів іноземної валюти номіналом по 100 євро 242 штуки та 50 євро 16 штук, загальною сумою 25 000 (двадцять п»ять тисяч) євро,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_1