П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2018 Справа №607/15805/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від УПП м. Тернополя ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працюючого,

-- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

-- за участю: ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 02.12.2017р. серії БД №418201 водій ОСОБА_1 02 грудня 2017 року о 02 год. 50 хв. в м. Тернополі по вул. Протасевича,18А, керував автомобілем марки «BMW X5» номерний знак КСМ 234 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора «Алкотест Драгер» та проїхати в медичних заклад для визнання стану алкогольного спяніння відмовився в присутності свідків. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив, що він автомобілем не керував, його працівники поліції не зупинили. Його дружина, яка здійснювала керування автомобілем, разом із ним поверталися із святкування. Посвідчення водія також він брав собою, оскільки на святкуванні хотів вжити алкогольні напої. Після приїзду до будинку, в якому вони проживають, припаркувавшись біля підїзду, вони йшли до будинку. В цей час підїхав патрульний автомобіль і поліцейський повідомив, що автомобіль марки «БМВ» на іноземній реєстрації здійснив зіткнення з іншим транспортним засобом та залишив місце події. При огляді його машини будь-яких пошкоджень не виявлено. Під час спілкування із патрульними, останні запідозрили, що він перебуває в стані алкогольного спяніння. На запитання поліцейського, чия це машина, він відповів, що машина його. В стані алкогольного спяніння він перебував. А тому, поліцейські висунули вимогу пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння, оскільки, за їхнім твердженням, саме він керував автомобілем. На зауваження та пояснення його дружини, що вона приїхала машиною, поліцейські не реагували і продовжували наполягати на проходженням ним огляду на визначення стану спяніння. В подальшому, між ними виникла словесна суперечка, його було затримано і доставлено у відділення поліції, у якому поліцейські знову наполягали на проходженні огляду. Так як він, ОСОБА_1, автомобілем не керував, а тому не зобовязаний був проходити огляд, що і було ним сказано поліцейським. Таким чином просить провадження в адміністративній справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність, передбачена цією статтею настає при відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. №1395, огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису із камери реєстратора не вбачається фіксування факту керування ОСОБА_1 автомобілем, або ж його зупинення працівниками поліції.

На клопотання ОСОБА_1 в судовому засіданні була допитана в якості свідка його дружина ОСОБА_2, із показів якої встановлено, що вони 02.12.2017р. їхали на святкування, чоловік посвідчення водія не брав, так як в компанії знайомих мали намір вживати алкогольні напої. Після завершення зустрічі, вони поверталися додому, керування автомобілем здійснювала вона, оскільки чоловік вживав алкогольні напої. Припаркувавшись біля будинку і доходячи до підїду, підїхала патрульна машина і поліцейські сказали, що їхня машина здійснила зіткнення та залишила місце пригоди. Після огляду автомобіля пошкоджень не виявлено. Поліцейський спитав, чия це машина і чоловік відповів, що його. Потім, поліцейські сказали чоловікові, щоб він пройшов огляд на визначення стану алкогольного спяніння, оскільки за твердженням поліцейського він керував автомобілем і в нього були наявні ознаки алкогольного спяніння. На всі зауваження та пояснення, що машиною приїхала вона, ОСОБА_2, поліцейські не реагували, а тому між ними розпочалася словесна суперечка, яка супроводжували нецензурними репліками і чоловіка було затримано та доставлено у відділення поліції.

Для встановлення обставин, які викладенні поліцейським у протоколі, а саме керування водієм ОСОБА_1 автомобілем, а також для можливих спростувань ОСОБА_1 з цього приводу, судом здійснювалися виклики поліцейського ОСОБА_3 для її допиту в судовому засіданні. Однак, на неодноразові виклики, які були отриманні УПП у м. Тернополі, інспектор в судове засідання не зявився.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи, що КУпАП не покладено на суд обов'язку збирання доказів у справі, суд, у відповідності до принців дизпозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи подані до матеріалів докази суд приходить до висновку, що ними не підтверджено факт керування ОСОБА_1 02.12.2017р. о 02 год. 50 хв. в м. Тернополі по вул. Протасевича,18А, автомобілем марки «БМВ», його зупинку працівниками поліції, або ж достатню сукупність доказів в підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин. А тому у ОСОБА_1, який не здійснює керування транспортним засобом і не був зупинений працівниками поліції під час керування автомобілем не виник обовязок проходити огляд на визначення стану алкогольного спяніння і нести за відмову у проходженні такого огляду адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення від 02.12.2017р. серії БД №418201 складений, оформлений та отриманий працівником поліції внаслідок істотних порушень як прав, свобод та інтересів особи, так із порушеннями вимог законодавства та на підставі матеріалів, які не підтверджують викладені у ньому обставини, а відтак, судом протокол про адміністративне правопорушення від 02.12.2017р. серії БД №418201 визнається як неналежним і недопустимим доказом в розумінні ст. 251 КУпАП в підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування ним 02.12.2017р. о 02 год. 50 хв. в м. Тернополі по вул. Протасевича,18А, автомобілем марки «БМВ» з явними ознаками алкогольного спяніння та відмова ОСОБА_1 у проходженні огляду на визначення такого стану як особи, яка керує транспортним засобом.

Інших доказів, які б підтверджували викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо вчинення ОСОБА_1 порушення матеріали справи не містять, а долучені пояснення свідків від 02.12.2017р. ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підтверджують лише про факт відмови гр. ОСОБА_1, а не особою, яка здійснювала керування автомобілем, від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння, що самі по собі не створюють склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування особою транспортними засобами в стані алкогольного спяніння, наслідок чого є закриття провадження в адміністративній справі.

Разом з тим слід зазначити наступне.

Порядок огляду на стан спяніння, регулюється ст. 266 КУпАП, із змісту якої вбачається, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку (п. 3). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я (п. 6).

Крім того, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015р. №1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 5, 6 Розділу 1). Відсутність документів не може бути причиною для відмови у проведенні огляду на стан спяніння.

Тому, на думку суду, інспектором порушено порядок проведення огляду на стан спяніння, оскільки, як видно із досліджених в судовому засіданні доказів, на місці події м. Тернополі, вул. Протасевича,18А, ОСОБА_1 в присутності двох свідків не пропонувалося проходити огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, а затримано згідно протоколу затримання і доставлено у відділення поліції для встановлення особи. Пропозиція пройти огляд на стан спяніння у відділенні поліції в м. Тернополі по бул. Шевченка,10, куди і були запрошені свідки, а не на місці зупинки, є порушенням встановленого вищенаведеними нормативними актами порядку проведення огляду особи на стан спяніння.

Вказаними нормативними актами не передбачено можливість огляду особи в приміщенні поліції, а відсутність даних про особу, необхідність встановлення особи, не може бути підставою для не проведення такого огляду на місці зупинки чи в медичному закладі, що випливає із змісту інструкції та порядку, якими передбачено дії працівників поліції, медичних працівників в таких випадках, зокрема, зазначення в акті дані щодо зовнішнього вигляду особи, яку оглядають, а також те, що дані про цю особу записані з її слів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що провадження в адміністративній справі відносно гр. ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 252, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 02.12.2017р. серії БД №418201 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя Дзюбановський Ю.І.