Справа № 654/2184/18
Провадження №3/654/1103/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 р. Суддя Голопристанського районного суду Херсонської області Данилевський М.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.41 Кодексу України, які надійшли від Головного управління Держпраці у Херсонській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, -

В С Т А Н О В И В:

24.05.2018 інспектором праці Головного управління Держпраці у Херсонській області відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення №ХС1418/506/АВ/2П/ПТ за ч.3 ст.41 КУпАП про те, що в порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпПУ ДП «Нова.Ком» у 2017 році укладено договори підряду з 6 працівниками, які мали ознаки трудових, а саме: договір підряду №3 від 03.01.2017 з ОСОБА_2, № 38 від 01.10.2017 з ОСОБА_3, № 9 від 01.03.2017 з ОСОБА_4, № 33 від 14.09.2017 з ОСОБА_5, № 23 від 01.07.2017 з ОСОБА_6, № 25 від 01.08.2017 з ОСОБА_7 Також, в порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпПУ ДП «Нова.Ком» у 2018 році укладено договори підряду з 4 працівниками, які мали ознаки трудових, а саме: договір підряду №1 від 02.01.2018 з ОСОБА_8, №3 від 01.02.2018 з ОСОБА_4, №17 від 01.03.2018 з ОСОБА_9, №21 від 02.05.2018 з ОСОБА_10 Таким чином ДП «Нова.Ком» укладено договори підряду, що мають ознаки трудових відносин з зазначеними особами, оскільки зі змісту договорів вбачається, що працівники виконують обовязки згідно відповідних інструкцій замовника, яким оплачують кошти за процес праці, а не результат. Отже, зазначені працівники були допущені до роботи без оформленого наказу чи розпорядження власника про прийом на роботу та повідомлення територіального органу Державної фіскальної служби про прийняття на роботу працівника, чим порушено вимоги ч. 3 ст. 24 КЗпПУ.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні даного правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно протягом 2017 2018 років підприємством з зазначеними особами укладалися саме цивільно-правові договору враховуючи характер робіт та послуг, які вони надавали підприємству. Вказані в договорах фізичні особи надавали послуги (виконували роботи) виключно в межах укладених цивільно-правових договорів, за результатами наданих послуг (виконаних робіт) оформлялися акти прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт), а оплата за це здійснювалася з урахуванням обсягу та кількості виконаної роботи чи наданих послуг, про що зазначено в актах виконаних робіт. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що складений відносно нього протокол в порушення вимог КУпАП не містить жодного посилання на його вину як директора підприємства у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, в протоколі взагалі не зазначено в чому полягають саме його винні дії чи бездіяльність, а також в протоколі взагалі не зазначено, що він є директором підприємства ДП «Нова.Ком». Також, на думку ОСОБА_1, сам протокол є суперечливим, оскільки, якщо зазначені договори є трудовими, то він не порушив вимоги ч. 3 ст. 41 КУпАП, допустивши до роботи зазначених працівників, а якщо цивільно-правовими - то також відсутній склад правопорушення передбачений ч.3 ст. 41 КУпАП. Просив закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, докази, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, що підтверджується дослідженими доказами в їх сукупності та взаємозвязку.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Законодавством України передбачені різні шляхи реалізації цього прав. Виходячи з положень КЗпП України та ЦК України, реалізувати своє право на працю можна шляхом укладення трудового договору, контракту або цивільно-правового договору, зокрема: договору підряду, договору доручення, авторського договору та інших цивільно-правових угод. Усі ці договори регулюють суспільні відносини у сфері трудової діяльності осіб, хоча їх правове регулювання істотно відрізняється.

КЗпП України у ст. 21 визначено поняття трудового договору. Трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язуються виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За трудовим договором працівник знаходиться із роботодавцем у тривалих відносинах і зобов'язаний виконувати будь-яку роботу в межах своєї професії, спеціальності, кваліфікації і посади. Роботу працівника має організовувати роботодавець, створюючи необхідні умови для виконання роботи, забезпечуючи його всім необхідним. Під час виконання робіт за трудовим договором - роботодавець зобов'язаний забезпечити працівникові умови праці, передбачені чинним законодавством про працю, колективним і трудовим договорами.

За цивільно-правовими договорами виконавець зобов`язується виконати на свій страх і ризик визначену роботу за завданням замовника.

Під час укладання цивільно-правових договорів процес праці виконавця не регламентується. Підрядник сам організовує свою роботу, визначає час початку і закінчення щоденної роботи, розподіляє час роботи і її тривалість на свій розсуд. У випадку виконання завдання за договором цивільного права процес праці та умови її застосування перебувають за межами зобов'язальних правовідносин. Праця слугує тут лише способом виконання зобов'язань.

Натомість працівник за трудовим договором у процесі виконання трудової функції має дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку, встановлених на підприємстві, в організації чи установі роботодавця. Тобто працівник зобов'язаний дотримуватися режиму робочого часу, починати роботу у встановлений власником час і закінчувати роботу не раніше часу, зазначеного в правилах внутрішнього трудового розпорядку.

За цивільно-правовими договорами встановлюється тільки кінцевий термін виконання завдання.

Враховуючи роз'яснення Мінпраці та соціальної політики України від 11.03.2002 року №06/2-4/452 та від 26.12.2003 №067/1-4/2008 основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою укладання договору підряду є отримання певного матеріального результату. Тобто, за цивільно-правовим договором процес праці не регламентується: працівник не зараховується до штату, не видається наказ про його прийняття на роботу, не вноситься запис до трудової книжки і на нього не поширюється дія внутрішнього трудового розпорядку. Цивільно-правовий договір завжди оформляється письмово, з вказівкою конкретної роботи, завдання, замовлення.

Диспозиція ч. 3 ст. 41 КУпАП визнає адміністративним правопорушенням, зокрема, фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту). Отже, вирішальне значення для встановлення в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною нормою, є встановлення факту виконання найманим працівником трудових функцій без укладення трудового договору (контракту) у встановленому чинним законодавством України порядку.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення особи згідно цивільно-правових договорів надавали ДП «Нова.Ком» різноманітні послуги та виконували різні роботи (електромонтажні роботи, переміщення матеріалів, тари, готової продукції електронавантажувачем, миття тари (бутлів) для виробництва, проведення аналізів, забезпечення охорони). При цьому конкретизація виконаної роботи чи наданих послуг зазначена саме в актах виконаних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Укладені між ДП «Нова.Ком» та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 договори вимогам ч. 1 ст. 901 ЦК України відповідають, обставини, з якими ст. 204 ЦК України повязує недійсність правочину відсутні. Жодних, передбачених законом обставин, які б вказували на нікчемність зазначених правочинів укладених ДП «Нова.Ком» з зазначеними особами, з протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається.

Крім того, інспектор праці Головного управління Держпраці у Херсонській області не має повноважень на визнання укладених ДП «Нова.Ком» з виконавцями робіт цивільно-правових договорів недійсними або визнавати їх трудовими чи на власний розсуд тлумачити їх умови.

Таким чином судом встановлено, що відносини між ДП «Нова.Ком» та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 є не трудовими, а цивільно-правовими, то вони не регулюються ст. 24 КЗпП України, у звязку з чим ОСОБА_1 не було порушено вимог ч. 3 вказаної статті.

Будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.ч. 1,2, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В порушення цих вимог закону та ч. 1 ст. 256 КУпАП в протоколі не зазначено в чому полягає суть адміністративного правопорушення, вчиненого саме директором ДП «Нова.Ком».

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які матеріали і фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1.про накладення адміністративного стягнення;

2.про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3.про закриття справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КупАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 33, 247, 248, 268, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст.41 КУпАП, закрити у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Херсонської області, через Голопристанський районний суд, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М. А. Данилевський