Справа № 353/556/17
Провадження № 33/779/1/2018
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лущак Н. І.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката Ткачука С.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 15 серпня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн.,-

в с т а н о в и в:

Постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 15 серпня 2017 року встановлено, що ОСОБА_2 18 травня 2017 року о 14 год. 50 хв. в м. Тлумач, по вул. С.Стрільців керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився, тобто своїми діями порушив п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння і в протоколі про адміністративне правопорушення та в інших матеріалах справи, відсутні будь-які достовірні докази, які б підтверджували факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Вказує на те, що 18.05.2017 року близько 15.00 години він дійсно керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції на вул. Січових Стрільців в результаті чого на нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії БР №296177 за керування транспортним засобом без водійського посвідчення.

Вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 095203 від 18 травня 2017 року щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в його присутності не складався і ним не підписувався, а викладені в ньому факти не відповідають дійсності.

Крім того, вважає, що суд першої інстанції, не повідомивши його належним чином про розгляд справи, безпідставно розглянув справу за його відсутності, чим порушив його право на захист.

Заслухавши пояснення апелянта та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили задовольнити її, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що судом першої інстанції він не був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, внаслідок чого було порушено його право на захист.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зі змісту мотивувальної частини постанови суду першої інстанції вбачається, що суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника, оскільки вважав, що він свідомо відмовився від отримання повістки про виклик до суду в судове засідання, призначене на 15 год.50 хв. 15.08.2017 року, що підтверджується відповідною довідкою Укрпошти.(а.с.12)

Зі змісту довідки Укрпошти за ф.20, яку долучено до відповідного поштового відправлення дійсно вбачається, що причиною повернення відправлення вказана відмова адресата від одержання повідомлення. (а.с.13)

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в самому рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення відсутні дані про причини повернення поштового повідомлення, а зі змісту інформації про відстеження поштового повідомлення, яка міститься на сайті Укрпошти вбачається, що вказане поштове відправлення було повернуто у зв'язку із закінченням встановленого терміну зберігання.

В судовому засіданні апеляційної інстанції в якості свідка було допитано листоношу третьої дільниці м.Тлумач ОСОБА_4, яка повністю підтвердила доводи апелянта про те, що він не відмовлявся від отримання поштового повідомлення про виклик до суду і вказане повідомлення було повернуто до суду у зв'язку із закінченням встановленого терміну зберігання.

Допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 повністю підтвердив доводи ОСОБА_6 про те, що з 12 липня 2017 року по 25 серпня 2017 року він перебував у службовому відрядження у м. Києві і тому не мав можливості отримати поштове повідомлення по виклик до суду на 15 серпня 2017 року.

Вказані доводи ОСОБА_6 також підтверджуються довідкою ФОП ОСОБА_7 від 15.12.2017 року, відповідно до якої ОСОБА_6 з 12.04.2017 року працює будівельним робітником за професією монтажник-каркасник та дійсно з 12 липня 2017 року по 25 серпня 2017 року перебував у службовому відрядження у м. Києві.

Таким чином, вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_6 дійсно на час направлення йому поштового повідомлення про виклик до суду в судове засідання, призначене на 15.08.2017 року тимчасово не проживав за місцем свого проживання, оскільки знаходився у службовому відрядженні з 12 липня 2017 року по 25 серпня 2017 року у м. Києві, не мав реальної можливості отримати вказане поштове повідомлення і не був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанову суду необхідно скасувати, оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції було допущено істотне порушення вимог закону щодо забезпечення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на участь у розгляді справи, чим було порушено її право на захист.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини,що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_6 та його доводів в суді апеляційної інстанції вбачається, що він не визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення в його присутності не складався, а викладені в ньому факти не відповідають дійсності.

Зокрема, ОСОБА_6 вказує на те, що він не отримував копію протоколу про адміністративне правопорушення, не підписував його та не надавав власні письмові пояснення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 095203 від 18 травня 2017 року вбачається, що ОСОБА_2, 18 травня 2017 року о 14 год. 50 хв. в м. Тлумач, по вул. С.Стрільців керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився, тобто своїми діями порушив п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається , що він був складений інспектором Косівського ВП патрульної поліції ГУНП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом ОСОБА_8

Крім того, в якості свідків в ньому вказаний працівник Богородчанського ВП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Апеляційною інстанцією приймались заходи, щодо витребування відеозаписів з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які причетні до складання протоколу про адміністративне правопорушення внаслідок чого було встановлено, що такий відеозапис працівниками поліції не здійснювався у зв'язку з тим, що вони не були забезпечені нагрудними відеокамерами.

В судовому засіданні апеляційної інстанції були допитані в якості свідків інспектор Косівського ВП патрульної поліції ГУНП в Івано-Франківській області старший лейтенант ОСОБА_8 та працівник Богородчанського ВП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_9, які повністю спростували доводи ОСОБА_2 стосовно обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення та пояснили, що вказаний протокол було складено за присутності правопорушника, якому були роз'яснені його права та вручена копія протоколу. Стверджують, що письмові пояснення правопорушника викладені в протоколі про адміністративне правопорушення були виконані власноруч ОСОБА_2, який відмовився від медичного огляду.

Разом з тим, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили, що не пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, оскільки не були забезпечені такими засобами і тому відразу запропонували йому пройти медичний огляд у закладах охорони здоров'я.

Вищевказані пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 свідчать про порушення вимог ст.266 КУпАП, якою передбачено право особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів поліцейським.

Так, згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп'яніння.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 ст.266 КУпАПі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

За приписами ч.6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як визначено п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядку), огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 6 вказаного Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Згідно п. 8 вказаного Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, відповідно до п. 1.6. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з п. 1.7. у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

З наведеного випливає, що для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров'я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

Таким чином, огляд водія на стан алкогольного сп'яніння в закладах охорони здоров'я може бути запропонований поліцейським тільки після того, як водій відмовився від проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або не погодився з результатами такого огляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Враховуючи, що під час розгляду справи на підставі пояснень інспектора Косівського ВП патрульної поліції ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта ОСОБА_8 та працівника Богородчанського ВП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 було встановлено, що на місці зупинки транспортного засобу поліцейськими не було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, внаслідок чого було допущено порушення вимог п. 1.6 Інструкції, п. 3 Порядку та ч. 2 ст. 266 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України.

Апеляційний суд вважає за необхідне, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 15 серпня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області підпис О.П. Васильєв

Згідно з оригіналом. Суддя: О.П. Васильєв