Справа № 366/8/18
Провадження №3/366/59/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року суддя Іванківського районного суду Київської області Корчков А.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого головою Розважівської сільської ради Іванківського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В с т а н о в и в:

03.01.2018 року до Іванківського районного суду Київської області надійшли матеріали від Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 за ч. 2 ст.212-3 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що 23.01.2017 в с. Розважів Іванківського району Київської області по вул. Іванківська, 9 громадянин ОСОБА_1 порушив право на інформацію, а саме: 16.01.2017 року ОСОБА_2 подав до Розважівської сільської ради Іванківського району Київської області запит щодо надання інформації на підставі якого нормативно-правового акту сесією Розважівської сільської ради приймалось рішення про припинення прав на земельні ділянки колишніх землекористувачів по вул. Зелений Гай в с. Жеревпілля, а також щодо надання інформації про те, кому надано дозвіл на розроблення проекту відведення зазначених земельних ділянок під будівництво чи для ведення особистого селянського господарства (із наданням копій рішень ради).У відповідь листом від 23.01.2017 р. вих. № 10/02-24 за підписом сільського голови Розважівської сільської ради ОСОБА_1 потерпілому було повідомлено перелік осіб, яким надано дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки, однак копій рішень ради надано не було. З огляду на вказане, в діях сільського голови Розважівської сільської ради Іванківського району Київської області ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме ненадання інформації у відповідь на запит.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.212-3 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також доданими до нього матеріалами.

Строки накладення адміністративного стягнення встановлюються статтею 38 КУпАП.

В частині 2 статті 38 КУпАП, зазначено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Як вбачається з протоколу у справі про адміністративне правопорушення вказане правопорушення було вчинено 23.01.2017 року, тобто з моменту скоєння даного правопорушення минуло більше трьох місяців, що виключає можливість накладення на правопорушника адміністративного стягнення. Справа до суду надійшла після спливу строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно приписів п. 7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Крім того, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів. Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні. Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

На основі вищевикладеного, керуючись статтями 38, 185, 245, 246-249, 251, 252, 278-280, 283-285, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП - закрити, за закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 КУпАП, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя А.А. Корчков