Справа № 456/3371/18 Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В.М.
Провадження № 33/811/336/18 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року Львівський апеляційний суд у складі судді апеляційного суду Партики І. В., з участю ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 липня 2018 року,

встановив:

постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 липня 2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 352,40 грн. судового збору.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 02.06.2018 о 23 год. 20 хв. в м. Львів на перехресті вулиць Стрийська та Сахарова, керував транспортним засобом автомобілем «Ssang Yong Actyon», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, нестійка хода. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку з використанням технічного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР.

Крім цього, ОСОБА_1, 02.06.2018 о 23 год. 20 хв. в м. Львів на перехресті вулиць Стрийська та Сахарова, керуючи транспортним засобом автомобілем «Ssang Yong Actyon», номерний знак НОМЕР_1, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, відволікся від керування т/з, внаслідок чого здійснив наїзд на дорожній знак та бетонну урну, транспортний засіб отримав ушкодження, чим порушив пункт 2.3 «б» ПДР..

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки такий пропущений з поважних причин.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що справа розглянута за його відсутності, що позбавило його можливості реалізувати його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку з його перебуванням на амбулаторному лікуванні. Вказує, що не керував транспортним засобом, а перебував на місці пасажира. Відеозапис з камер спостереження працівників поліції є нечітким з поганим зображенням. Пояснення свідків не відповідають дійсним обставинам справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

З огляду на те, що справа розглянута у відсутності скаржника та його захисника, а у матеріалах справи відсутні дані про одержання ними копії оскаржуваної постанови, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений ОСОБА_1 з поважних причин, а тому його слід поновити.

З метою забезпечення належного права на захист судом апеляційної інстанції розглянуто справу з участю ОСОБА_1 та його захисника, в присутності яких встановлено, що висновок суду першої інстанції про те, що у його діях наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №058380 від 03.06.2018 року (а.с. 1), акта огляду на стан спяніння, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду (а.с. 4), поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с. 4), відеозаписом з камер спостереження працівників поліції, згідно з якими ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки та у медичному закладі (а.с. 3), даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №058379 від 03.06.2018 року (а.с. 17), схемою місця ДТП від 03.06.2018 року (а.с. 19), поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які були очевидцями ДТП (а.с. 23, 26).

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом є необґрунтованим, та спростовується поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які були очевидцями ДТП та вказали, що транспортним засобом керував чоловік 1,80 м. ростом, у червоно-білій футболці, темних шортах та сумочкою через плече, що повністю відповідає зовнішньому вигляду ОСОБА_1 в день події.

У звязку з цим, твердження свідка ОСОБА_7 про те, що він керував транспортним засобом, а не ОСОБА_1 є непереконливими, та жодними доказами не підтверджується.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням вимог ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 липня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду ОСОБА_8