Справа № 603/646/18
Провадження № 3/603/279/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2018 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М. розглянувши матеріали, які надійшли від Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Чехів Монастириського району Тернопільської області, зареєстрованого за адресою: с.Чехів Монастириського району Тернопільської області, фактично проживає в с.Чехів Монастириського району Тернопільської області, середньої освіти, одруженого, на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, не працюючого,

- за ч. 4 ст. 122, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

08.09.2018 року близько 14 год. 30 хв., ОСОБА_1, керував транспортним засобом марки ВАЗ - 21011, державний номерний знак НОМЕР_2, в м.Монастириська по вул.Садова 11 Тернопільської області, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився в приміщенні Монастириського РТМО із застосуванням приладу АЛКОНТ 01 СУ.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (А) ПДР України.

Окрім зазначеного, 08.09.2018 року близько 14 год. 20 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ - 21011, державний номерний знак НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння, в м.Монастириська по вул.Шевченка Тернопільської області створив аварійну обстановку, а саме, виїхавши на зустрічну смугу руху змусив водія транспортного засобу марки БМВ державний номерний знак НОМЕР_1, який рухався по зустрічній полосі, різко гальмувати та змінити напрямок руху, чим створив аварійну обстановку.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 ПДР України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, та погодився з обставинами викладеними в протоколах про адміністративні правопорушення, суду по справі пояснив, що дійсно 08.09.2018 року вживав алкогольні напої після чого керував транспортним засобом та з необережності, не помітивши машини навпроти, створив аварійну обстановку, про вчинене дуже жалкує та просить суд суворо його не карати та не позбавляти водійських прав так як у нього на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей.

У відповідності до п. 2.9 а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з ч. 4 ст. 122, ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаними статтями настає у випадку порушення правил дорожнього руху, що спричинило створення аварійної обстановки, а саме, примушення інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, вчиненого в стані алкогольного сп'яніння.

Скоєні правопорушення також підтверджуються даними, встановленими в протоколах серії АП2 №545609 від 08.09.2018 року та АП2 №545601 від 08.09.2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №31 складеному о 15 год. 50 хв., 08.09.2018 року, згідно висновку якого встановлено, що ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та ч. 4 ст. 122 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 КУпАП, обставиною, що пом'якшує відповідальність винної особи є - щире розкаяння у вчиненому, обставиною, що обтяжує відповідальність є створення аварійної обстановки в стані алкогольного сп'яніння, а тому з врахуванням вищезазначених обставин справи, характеру вчиненого правопорушення, особи винного та ступеня суспільної небезпеки, яке являється грубим порушенням ПДР, оскільки керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, становить небезпеку для інших учасників дорожнього руху, загрожує їх життю та здоров'ю, на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП відносно правопорушника слід застосувати стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає більш серйозне стягнення з числа вчинених, у вигляді штрафу в дохід держави з позбавленням прав керування транспортними засобами.

У рішенні, ухваленому 29.06.2007 року у справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздили на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Саме таке стягнення на переконання суду буде співмірним вчиненому діянню, узгоджуватиметься з принципами доцільності, справедливості та невідворотності відповідальності та відповідатиме меті адміністративного стягнення.

Клопотання ОСОБА_1 щодо незастосування до нього стягнення у вигляді позбавлення прав керування транспортними засобами є безпідставними, оскільки положення ст. 130 КУпАП містить відносно визначену санкцію, а не альтернативну, що позбавляє можливості суд на свій розсуд обирати той чи інший вид санкції.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 33, 34, ч. 4 ст. 122, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. штрафу в дохід держави з позбавленням прав керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян