Провадження № 33/801/20/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
Доповідач: Мішеніна С. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 р. м. Вінниця

Суддя Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Вінницького апеляційного суду Мішеніна С.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

захисника : Огородника В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну захисника Огородника В.В. в інтересах ОСОБА_3 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2018 року про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючого за адресою АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В с т а н о в и в:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2018 року визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 352,40 гривень на користь держави.

Згідно постанови суду 01.08.2018 року о 18-45 год. в м. Вінниці по вул. Немирівське шосе, 94 а, водій ОСОБА_3 керував автомобілем Шкода Фабіа д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння .

Непогоджуючись з рішенням суду захисник Огородник В.В. в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2018 року та закрити провадження у справі.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що ОСОБА_3 із викладеними у постанові фактами в повній мірі непогоджується, а відтак вважає дану постанову необгрунтваною, судом першої інстанції прийнято рішення суду без урахування всіх фактичних обставин справи та вимог закону з порушенням процесуальних вимог та підлягає скасуванню.

Суд, розглядаючи справу, відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, порушив вимоги постанови Пленуму Верховного Суду від 11.06.2004 року « Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 КУпАП, яка передбачає, що згідно ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній послідовності із законом. Вказаного судом дотримано не було, не прийнято до уваги пояснення ОСОБА_3, не надано оцінку доказам, що містяться в матеріалах справи.

Захисник зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, поліцейським ознак алкогольного сп'яніння в протоколі не заначено, не описано суті скоєного правопорушення, а відтак притягнення до адміністративної відповідальності є неможливим. Результат проведення тесту на вміст алкоголю виконаний за допомогою пристрою «Драгер 6810», результат є недопустимим доказом, оскільки газоаналізатор «Драгер 6810» у державному реєстрі медичної техніки відсутній, тому його показники не можуть вважатися допустимим доказом, що свідчить про те, що поліцейським протокол про адміністративне правопорушення складено формально та безпідставно з порушенням вимог закону.

Судом першої інстанції вимоги ст. 278 КУпАП не взяті до уваги, що в кінцевому результаті призвело до прийняття невірного рішення, адже воно базується на неналежних доказах з яких суд не мав змоги кваліфікувати дії водії.

У суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ст. 130 КУпАП під час розгляд у справи в суді не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення є недостатніми та необгрунтованими.

Заслухавши думку захисника Огородника В.В., ОСОБА_3, які підтримали доводи апеляційної скарги, просили задоволити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Суд першої інстанції визнав ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за те, шо він, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 ( а) ПДР України, відповідно до якого, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч.1 ст.130 КУпАП підтверджено сукупністю доказів, яким судом дано належну оцінку.

Вина ОСОБА_3 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення БД № 044852, складеним 01.08.2018 року інспектором роти № 1 БУПП у м. Вінниці ДПП лейтенантом поліції Олійником Р.О., згідно якого 01.08.2018 року о 18 год.45 хв. водій ОСОБА_3 керував автомобілем Шкода Фабіа д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння . Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому закон порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів складеного інспектором роти № 1 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Олійник Р.О. огляд ОСОБА_3 проведений у зв'язку з виявленими ознаками: запах з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів приладом «Алкотестер Драгер 6810», результат позитивний 0,64 проміле.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, але, враховуючи обставини вчинення правопорушення, особу правопорушника, вважає за можливе звільнити його від адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Допитаний під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_3 знає вже 7 років, 01.08.2018 року приїхав до нього допомогти йому по роботі. Поскільки у нього розболілося серце, він попросив останнього підвезти його до аптеки.

По дорозі до аптеки ОСОБА_3 зупинили працівники поліції.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 завірив суд, що в подальшому не буде допускати порушень Правил дорожнього руху України, просив прийняти до уваги та накласти стягнення з урахуванням того, що він має на утриманні батьків ОСОБА_7, ОСОБА_8, які є пенсіонерами, батько ОСОБА_7 тяжко хворіє, що підтверджується листом від 21.12.2018 року № 1948 виданим Центром первинної медико-санітарної допомоги №3, у нього на утриманні неповнолітня дочка ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно характеристики ОСББ «Гарант Буд» від 19.12.2018 року ОСОБА_3 характеризується з позитивної сторони, скарг та приводів зі сторони правоохоронних органів не було.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Під малозначністю вчинення адміністративного правопорушення слід розуміти такі дії, які в результаті їх вчинення, не спричинили значної шкоди охоронюваним законом інтересам.

Малозначним є правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку що, беручи до уваги дані про особу порушника, а саме те, що ОСОБА_3 вперше притягується до адміністративної відповідальності, вчинене ним правопорушення не становить великої суспільної шкідливості, не завдало будь-якої шкоди суспільним інтересам чи громадянам, апеляційний суд вважає можливим на підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 294 КУп АП, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу задоволити частково.

Звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП , обмежитись усним зауваженням.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: С.В. Мішеніна.

Згідно оригіналу: Суддя: