АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №620/537/18 Суддя 1-їінстанції: Яценко Є.І.
Провадження № 33/790/866/18
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Зачепилівського районного суду Харківської області від 07.08.2018 року у відношенні ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Зечепилівського районного суду Харківської області від 07.08.2018 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 26.05.2018 року водій ОСОБА_3 близько 03:55 по вул. Центральній в с. Старе Мажарове Зачепилівського району Харківської області керував автомобілем Chevrolet Lacetti, державний номер НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується медичним висновком Зачепилівської Центральної районної лікарні Харківської області № 16 від 26.05.2018 року.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить вказану постанову скасувати.

В апеляційній скарзі вказує, що судом першої інстанції було розглянуто справу за його відсутністю, чим його було позбавлено права надавати пояснення та заявляти клопотання, а саме щодо допиту свідків, які могли пояснити суду, те що 26.05.2018 року близько 03:55 фактично транспортним засобом він ніби то не керував, а лише знаходився в ньому в якості пасажира, оскільки дійсно перебував в стані алкогольного сп'яніння, а насправді керував автомобілем ОСОБА_4

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судове засідання апеляційного суду, призначене на 11 годину 11.09.2018 року ОСОБА_3 не прибув, про дату та час був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення судового розгляду не подавав, у зв'язку з чим апеляційна скарга розглянута за його відсутності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов протиУкраїни» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України передбачена ст.130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а також ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні апеляційних вимог, апеляційний суд виходить з того, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 026975 від 26.05.2018 року, лікарським висновком №16 від 26.05.2018 року, поясненнями ОСОБА_5, ОСОБА_6

Цим доказам, на думку апеляційного суду, суддею суду першої інстанції було надано повну та належну оцінку, прийнято законне та обґрунтоване рішення.

У рішенні ЄСПЛ від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Апеляційний суд критично оцінює посилання апелянта, що справу було розглянуто судом першої інстанції за його відсутності, у зв'язку з чим на його думку вона підлягає скасуванню, оскільки матеріали справи місять відомості про надіслання ОСОБА_3 судової повістки (а.с.24), і останній не з'являвся як до суду першої інстанції, а також на розгляд його апеляційної скарги, та не скористався при цьому правом спростувати відомості, викладені у наведених вище доказах.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Апеляційний суд вважає, що істотних порушень місцевим судом норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 обґрунтовано притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопопрушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Зачепилівського районного суду Харківської області від 07.08.2018 року у відношенні ОСОБА_3 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик