АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., за участі:

особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в міста Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 18.05.2018, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за якою накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 01 (один) рік.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, особа, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд поновити йому строк на звернення з апеляційною скаргою, постанову Святошинського районного суду міста Києва від 18.05.2018 скасувати, провадження по справі закрити.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою зауважує, що суд позбавив його можливості брати участь у судовому розгляді справи, а копія оскаржуваної постанови була йому вручена лише 22.05.2018, у зв'язку з чим вважає, що строк на апеляційне оскарження був пропущений ним з поважних причин. При цьому зазначає, що про судове засідання належним чином повідомлений не був.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги ОСОБА_2 вказує, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження факту керування ним транспортним засобом, а лише підтверджують факт проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням приладу «Драгер». При цьому в апеляційній скарзі зазначається, що прилад «Драгер» (Алкотест 6820) є неналежним доказом, оскільки несертифікований. Також апелянт вказує на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодної ознаки алкогольного сп?яніння.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 07.04.2018 близько 18 год. 20 хв., в порушення п.п. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керував у м. Києві по вул. М. Котельникова, 95, автомобілем «УАЗ», д.н.з. НОМЕР_1.

Першочергово судом з'ясовано питання вчасності подання існуючої апеляційної скарги.

Так, оскаржувану постанову Святошинським районним судом міста Києва винесено 18.05.2018 за відсутності особи, яка притягується до відповідальності ? ОСОБА_2

Разом з тим, як пояснив безпосередньо апеляційному суду ОСОБА_2, його не було повідомлено судом про засідання, а тому він самостійно звернувся до канцелярії, де йому було повідомлено, що справу вже розглянуто і показали рішення. Повідомили, що за копією необхідно прийти через кілька днів, а тому постанову він отримав лише 22.05.2018.

За таких обставин, враховуючи наведені пояснення ОСОБА_2, виходячи з принципу доступу до правосуддя, який випливає з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне прийняти подану апеляційну скаргу до розгляду, поновивши таким чином строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_2, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, заслухавши пояснення по справі та дослідивши наявні по справі докази, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає апеляційні вимоги такими, які не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_2 вимог п.2.9. а) ПДР України, що вказує на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №179188 від 07.04.2018 (а.с. 1); роздруківкою приладу &q?.с;Драгер&q?ру; з показником 1, 37 %о (а.с. 2); актом огляду на стан алкогольного сп?янніня (а.с. 3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 4-5); відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с. 6); розпискою про передачу транспортного засобу за відповідальне зберігання (а.с. 7); рапортом поліцейського від 07.04.2018 (а.с. 8), які в своїй сукупності підтверджують, що 07.04.2018 в м. Києві по вул. М. Котельникова, 95 ОСОБА_2 керував транспортним засобом - автомобілем «УАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння.

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, з огляду на що суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Натомість, суд критично відноситься до пояснення ОСОБА_2, наданих в судовому засіданні від 02.07.2018.

Так, ОСОБА_2 пояснив суду, що це була субота, випив трішки вина. Через травмування плеча виникла необхідність у зверненні до лікаря. Син відвіз до лікарні. По прибуттю до лікарні після надання йому необхідної медичної допомоги, поліцейські запропонували пройти огляд з використанням приладу «Драгер», на що ОСОБА_2 погодився. Ініціатором проведення огляду був його син. Зауважує, що транспортним засобом не керував, за кермом був його син.

Наведені пояснення ОСОБА_2 суд сприймає як бажання уникнути відповідальності останнім, оскільки наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського, а також протокол про адміністративне правопорушення не містить будь яких застережень з боку останнього, які б вказували на те, що він не керував належним йому транспортним засобом.

Крім того, доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом 02.07.2018 спростовуються рапортом поліцейського Бойковець В.О. від 07,04.2018, згідно якого автомобіль «УАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 було зупинено безпосередньо працівниками поліції і за кермом був водій ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1

Також неспроможними є і посилання апеляційної скарги на те, що роздруківка приладу &quUK;Драгер&quon; є неналежним доказом, поза як належним є той доказ, який стосується предмету доказування. Враховуючи, що в протоколі про адміністративне правопорушення міститься відмітка про долучення до нього чеку алкотестера, то такі доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Разом з тим, згідно положень п.5. Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МОЗ і МВС України від 09.11.2015 за N 1452/735 сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (в даному випадку приладу &q?ї ;Драгер&q? д;) надається працівниками поліції на вимогу особи, яка підлягає огляду.

Таким чином, оскільки ані відеозапис з нагрудної камери поліцейського, ані письмові пояснення ОСОБА_2 не містять посилань останнього про його вимогу надати документи на прилад &qu=U;Драгер&quon;, за допомогою якого він проходив огляд, то доводи апеляційної скарги в цій частині не знаходять свого підтвердження.

Неспроможними є також і посилання апелянта на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодної ознаки алкогольного сп?яніння, оскільки перебування ОСОБА_2 в такому стані підтверджує роздруківка приладу &quan;Драгер&quty;.

Отже, враховуючи, що доводи апеляційної скарги в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, суддя апеляційного суду не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Святошинського районного суду міста Києва від 18.05.2018та закриття провадження по справі, як того просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 18.05.2018- задовольнити, прийнявши апеляційну скаргу до розгляду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 18.05.2018, якою ОСОБА_2 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення, ? залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 33/796/1965/2018

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Дячук С.І.

Суддя в апеляційній інстанції - ІгнатовР.М.