Справа № 465/2964/18 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 33/783/789/18 Доповідач: Макойда З. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року м. Львів

Суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області Макойда З.М., з участю захисника ОСОБА_1 в інтересах правопорушника ОСОБА_2 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 в інтересах правопорушника ОСОБА_2 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 25 червня 2018 року,-

в с т а н о в и в :

цією постановою ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто із ОСОБА_2, в користь держави судовий збір в розмірі 352,4 грн. (триста пятдесят дві гривні сорок копійок)

Згідно з постановою судді першої інстанції Шуй Р.Ю. будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, 20.05.2018 року о 13:20 год. на проспекті ОСОБА_3, 50 у м.Львові керував автомобілем «Мазда» н.з. WWL AX61 з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, порушив п. 2.5 ПДР України за, що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого на ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серія БД №061481 від 20.05.2018 року.

На вказану постанову захисник ОСОБА_1 в інтересах правопорушника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді першої інстанції а провадження у справі закрити. Мотивує це тим, що постанова судді першої інстанції незаконна та необґрунтована.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши виступ захисника ОСОБА_1 в інтересах правопорушника ОСОБА_2, яка підтримала апеляційну скаргу, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що така до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №061481 від 20.05.2018 року, відеозаписом, поясненням свідків, довідкою та рапортом).

Вважаю, що суддя першої інстанції прийшла до вірного висновку, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КпАП України тадії останнього правильно кваліфіковано за даною статтею.

Обираючи вид адміністративного стягнення у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, суддя зокрема, вирішує питання про застосування додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу або без застосування такого.

З п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що оплатне вилучення транспортного засобу застосовується як додатковий вид стягнення до особи, яка вчинила правопорушення, керуючи транспортним засобом, що їй належить.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №061481 від 20.05.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 не являється власником автомобіля «Мазда» н.з. WWL AX61.

Вважаю, що враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, повторність керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, те, що висновків про свою поведінку не зробив, на шлях виправлення не став, суддя першої інстанції прийшла до вірного висновку, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилученням транспортного засобу.

За таких обставин, вважаю, що постанова судді Франківського районного суду м. Львова від 25 червня 2018 року є законна, обґрунтована та постановлена відповідно до вимог чинного законодавства.

Водночас в постанові судді першої інстанції слід уточнити, що суддею першої інстанції помилково зазначено прізвище правопорушника ОСОБА_4 та слід вважати вірним ОСОБА_2

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах правопорушника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 25 червня 2018 року, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП без змін.

Вважати вірним прізвище правопорушника ОСОБА_2, а не ОСОБА_4 як зазначено в постанові судді Франківського районного суду м. Львова від 25 червня 2018 року.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_5