АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/106/18 Справа № 205/6972/17 Головуючий у 1 й інстанції - Скрипник К.О. Доповідач - Джерелейко О.Є.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Джерелейко О.Є., за участю: секретаря судового засідання-Зичкової К.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та її захисника-адвоката Покотило Д.Ю., потерпілого ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2017 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: вул. Нарвська, буд. 62, м. Дніпро,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 14 вересня 2017 року о 08 годині 05 хвилин, у м. Дніпрі по вул. Велика Діївська в районі будинку № 131, керуючи автомобілем «Cітроен С», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, перед поворотом ліворуч не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині, не впевнилась у безпеці зміни напрямку руху ліворуч та скоїла зіткнення з автомобілем «DAEWOO SENS», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався в попутному напрямку з лівого боку, після чого автомобіль «Cітроен С» продовжив рух та скоїв зіткнення з автомобілем «FORD TRANSIT», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_6, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам спричинені механічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2017 року провадження у справі щодо ОСОБА_2 закрито у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, представник потерпілого ОСОБА_4- адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк для оскарження цієї постанови, оскільки вони не були присутніми у судовому засіданні 18 грудня 2017 року, а постанову він отримав 21 грудня 2017 року, також просить скасувати вищевказану постанову, та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною за ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що постанова суду незаконна та необґрунтована, винесена з порушенням норм процесуального права, а викладені в постанові висновки суду не відповідають обставинам справи.

Вважає, що суд детально не з'ясував обставини дорожньо-транспортної пригоди та дії всіх учасників цієї пригоди, оскільки в діях ОСОБА_7 є порушення п. п. 1.3, 1.5, 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, які перебувають у причинному зв'язку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди.

Також суд першої інстанції не прийняв до уваги покази потерпілого ОСОБА_4, який у судовому засіданні пояснював, що проїзна частина, по якій він рухався, має лише односторонній рух та дві смуги руху, та рухаючись у крайній лівій смузі побачив попереду автомобіль Сітроен, який рухався у правій смузі руху, та коли його автомобіль почав наближатися до автомобіля Сітроен, цей автомобіль, одночасно з увімкненням сигналу лівого повороту різко змінив напрямок руху вліво, внаслідок чого він застосував екстрене гальмування, але зіткнення не уникнув.

Крім того, суд не вірно встановив, що ОСОБА_7 при дорожньо-транспортній пригоді рухалася у крайній лівій смузі, яку вона завчасно зайняла для виконання маневру, що прямим чином впливає на визначення порушення чи не порушення нею вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України.

Посилається на те, що у схемі дорожньо-транспортної пригоди від 14 вересня 2017 року, з якою погодилися всі учасники на місці дорожньо-транспортної пригоди і будь-яких уточнень чи заперечень не мали, встановлене місце зіткнення автомобілів Сітроен та Деу Ланос, яке розташоване на відстані 2,5 м від лівого краю проїзної частини по ходу руху вказаних автомобілів, при цьому лівий передній габарит автомобіля Деу Ланос знаходиться фактично у місці зіткнення цих транспортних засобів.

Крім того, у постанові суд не зазначив усіх показів свідка ОСОБА_9, утримавшись від пояснень про те, що автомобіль Сітроен виконував маневр повороту вліво з центру дороги, а автомобіль Деу Ланос у цей час знаходився дійсно позаду; не вказавши, що «лівіше» від автомобіля Сітроен, та не зазначивши, про те, що відповідно до пояснень ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6, даних у судовому засіданні, у момент зіткнення автомобілів Деу Ланос та Сітроен кут між ними складав близько 90 градусів, тобто у момент зіткнення автомобіль Сітроен знаходився практично перпендикулярно до краю проїзної частини, та його лівий задній габарит знаходився на відстані близько 2,5 м від лівого краю проїзної частини по ходу його первинного руху.

Більш того, суд взагалі не зазначив у постанові про протокол про адміністративне правопорушення БР № 197475, та не вказав, що відповідно до цього протоколу ОСОБА_2 порушила п. п. 1.3, 1.5, 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України.

В суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та її захисник-адвокат Покотило Д.Ю. заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її необґрунтованість. Вважають, що в рішенні суду належним чином встановлено всі обставини справи, допитано третього учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6, який підтвердив, що саме ОСОБА_4 не дотримувався безпечної дистанції, а ОСОБА_2 рухалась в крайній лівій смузі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_5 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду у зв'язку з поважними причинами пропуску строку підлягають задоволенню, оскільки рішення суду приймалось за його відсутності, постанову суду він отримав 21 грудня 2017 року, а апеляційну скаргу подав 28 грудня 2017 року, дотримавшись 10-тиденного строку на її оскарження.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване, законне рішення.

Судом першої інстанції зазначені вимоги виконано не в повному обсязі.

Слушними є твердження апеляційної скарги представника ОСОБА_4 в тій частині, що судом не надано оцінки всім доказам, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення та схемі дорожньо-транспортної події, необґрунтовано зазначено про порушення ПДР водієм ОСОБА_4

Судом апеляційної інстанції повторно допитано свідка ОСОБА_6 для з»ясування правильності викладення його свідчень в постанові суду першої інстанції.

Свідок ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції пояснив, що в день події він під»їхав до перехрестя, автомобіль синього кольору повертав у його сторону, та коли він вже увійшов у поворот, інший автомобіль ударив цей автомобіль у задню частину. Водій автомобіля, який повертав, рухалась ближче до середини проїзної частини від лівого краю.

Відповідно до додаткових письмових пояснень свідка ОСОБА_6 виконання повороту водієм ОСОБА_2 відбувалось із середини проїзної частини.

Зазначені пояснення свідка не відповідають показанням водія ОСОБА_4, згідно з якими ОСОБА_2 виконувала маневр лівого повороту із правої смуги руху.

Згідно із поясненнями водія ОСОБА_2, наданими в судовому засіданні, вона зайняла максимально крайнє ліве положення для виконання маневру лівого повороту.

Зазначені протиріччя в показаннях учасників дорожньо-транспортної пригоди та свідка не усунені шляхом дослідження інших доказів.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 заперечувала свою вину, а тому викладені у ньому обставини не можуть бути прийняті до уваги без підтвердження їх іншими доказами. Разом з тим, показання водіїв та свідка, що містять протиріччя, не можуть безсумнівно підтверджувати викладені у протоколі обставини.

Згідно із схемою місця дорожньо-транспортної події місце зіткнення автомобілів зафіксовано на відстані 2,5 м від лівого краю проїзної частини. Зазначена обставина підтверджена підписами учасників події. Однак твердження апеляційної скарги представника потерпілого про те, що ОСОБА_2 виконувала маневр повороту вліво з крайньої правої смуги не заслуговує на увагу, оскільки спростовується твердженнями свідка ОСОБА_6, який свідчив про виконання повороту водієм ОСОБА_2 із положення ближче до середини проїзної частини від лівого її краю. Радіус повороту автомобілю під керуванням ОСОБА_2 є відповідно до технічних характеристик автомобілю встановленою величиною, яка складає 5,5м. Разом з тим, необхідні спеціальні знання для з'ясування, по-перше, того, чи могла водій ОСОБА_2 здійснити поворот ліворуч з крайнього лівого положення, коли за вказаної у схемі дорожньої обстановки до перехрестя під'їхав автомобіль Форд, та, по-друге, чи перебувають у причинно-наслідковому зв'язку із дорожньо-транспортною подією її дії.

З аналізу зазначених доказів, які мають протиріччя, апеляційний суд позбавлений можливості дійти безсумнівного висновку, дії кого із водіїв перебувають у причинно-наслідковому зв'язку із дорожньо-транспортною подією, відтак у справі необхідно було провести відповідні експертизи, що не було зроблено ні при оформленні матеріалів ДТП, ні судом першої інстанції при розгляді справи по суті. В суді апеляційної інстанції такі клопотання учасниками судового розгляду теж не заявлялись.

Крім того, суд наголошує, що посилання у постанові на те, що водій ОСОБА_4 порушив вимоги ПДР, не ґрунтується на вимогах закону.

Виходячи із змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки справа щодо водія ОСОБА_4 не розглядалась, суд безпідставно визнав, що він порушив ПДР.

Отже, під час перегляду справи апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, без з`ясування усіх фактичних обставин, які мають бути обов»язково з»ясовані під час розгляду справи, а тому дійшов передчасного висновку про наявність причинно-наслідкового зв»язку між діями водія ОСОБА_4 та наслідками у виді дорожньо-транспортної пригоди, тому постанову місцевого суду належить скасувати з прийняттям нової постанови про закриття провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП з іншої підстави -у зв'язку із недостатністю доказів, що підтверджують наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2

Приймаючи таке рішення апеляційний суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити строк представнику потерпілого ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_5 на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2017 року.

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2017 року - задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2017 року, якою закрито провадження у справі щодо ОСОБА_2 у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Є. Джерелейко