справа № 415/256/18
провадження № 3/415/190/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2018 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1, працюючого водієм в КТП, не одруженого, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

10 січня 2018 року о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_1, керуючи власним транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2, в районі будинку № 63 по вулиці Сосюри міста Лисичанська, на вимогу працівників поліції про зупинку, завчасно поданою за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору та гучномовця, не зупинився та був затриманий, шляхом переслідування на патрульному автомобілі на вулиці Гризодубовій міста Лисичанська, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, визнав та пояснив, що дійсно 10 січня 2018 року о 01 годині, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 по вулиці Сосюри міста Лисичанська, він не виконав вимоги поліцейського про зупинку, після чого був затриманий екіпажем поліції та у відношенні нього було складено протокол про адміністративне правопорушення. Свою провину усвідомив, щиро розкаявся та просив суд суворо його не наказувати і не позбавляти права керування транспортним засобом, оскільки він працює водієм і по роду занять, потребує в його керуванні.

З довідки, яка надана інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону УПП патрульної поліції в Луганській області вбачається, що згідно бази даних «НАІС» ГСЦ МВС гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, має посвідчення водія серії ВАА № 408828 (а.с.6).

Суд, заслухавши пояснення правопорушника та дослідивши письмові матеріали справи вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушником у судовому засіданні, підтверджується рапортами поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.2-4) та доведена змістом протоколу про адміністративне правопорушення, дослідженого у судовому засіданні (а.с.1).

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху України передбачено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих правил.

Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що дії правопорушника ОСОБА_1, за ознаками ст. 122-2 КУпАП, кваліфіковані правильно, оскільки він, являючись водієм, не виконав вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 працює, не є особою з інвалідністю, свою провину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, по роду занять потребує в керуванні транспортним засобом, який є його єдиним джерелом заробітку.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, помякшують відповідальність правопорушника, суд визнає повне визнання своєї провини та щире розкаяння винного.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи та майнового стану правопорушника, наявності обставин, що помякшують його відповідальність, та відсутності обставин, які б її обтяжували, а також характеру вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ст. 122-2 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Підстав для призначення правопорушнику ОСОБА_1 іншого стягнення, передбаченого санкцією ст. 122-2 КУпАП, суд не вбачає.

На підставі вимог ст. ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, судовий збір підлягає стягненню з правопорушника у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 122-2, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Піддати ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 9 (девяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 153 (сто пятдесят три) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1, судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок (отримувач коштів ГУК у місті ОСОБА_2/м. Київ/2203106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова