Провадження № 33/824/339/2018 Доповідач у 2 інстанції Ященко І.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 29 » жовтня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ященко І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 2 липня 2018 року, якою

ОСОБА_3, 30.05.1974р.н.,

гр України, працюючого водієм, проживаючого в

с. Борівка, вул. Жовтнева, буд. 49-А,

Чернівецького р-ну, Вінницької обл., -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 27.05.2018 року о 22 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Деревообробна, керував автомобілем НОМЕР_1», з ознаками алкогольного сп'яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, від проходження огляду в встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, в якій він просив постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт вказав на порушення судом І інстанції вимог ст.ст. 245,251,252,268,280 КУпАП, вважає постанову незаконною та необґрунтованою, а висновки суду І інстанції про наявність в діях ОСОБА_3 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП помилковими, оскільки в діях ОСОБА_3 відсутній склад даного правопорушення, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності, так як ОСОБА_3 не керував автомобілем, а лише знаходився в салоні автомобіля та розмовляв по телефону, протокол про адміністративне правопорушення складений за керування ОСОБА_3 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а не за відмову від проходження огляду; від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 не відмовлявся, при складанні протоколу ОСОБА_3 не було роз'ясненого його права передбачені ст.268 КУпАП, протокол не містить прізвища свідків, огляд на стан сп'яніння ОСОБА_3, на думку апелянта, проведений з порушенням вимог ч.ч.2,3 ст. 266 КУпАП, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_2 не з»явилися, в клопотанні про розгляд справи вказали на те, що не мають можливості прибути на розгляд справи, підтримують апеляційну скаргу в повному обсязі, апелянт просив розглянути справу у його відсутність, заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності є безпідставними.

Висновок судді першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_3 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у справі доказами і є обґрунтованим.

Незважаючи на те, що ОСОБА_3 винним себе в судовому засіданні не визнав, він підтвердив, що відмовився проходити огляд на стан сп»яніння.

Вина ОСОБА_3, який керував автомобілем, у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп»яніння підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 167841, згідно якого 27.05.2018р. о 22 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Деревообробна, ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1», з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху; поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5.( а.с.3) з яких вбачається, що ОСОБА_3 в їх присутності відмовився пройти огляд на стан сп»яніння; переглянутим як в суді 1 інстанції, так і в апеляційному суді відеозаписом, з якого чітко видно, що ОСОБА_3 підтвердив, що саме він перебував за кермом автомобіля і керував ним та відмовився проходити запропонований працівниками поліції огляд на стан сп»яніння, іншими наявними у справі доказами.

Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_3, який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп»яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи захисника стосовно того, що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах провадження доказами та, зокрема, поясненнями самого ОСОБА_3 працівникам поліції, зафіксованими на відеозапису про те, що він здійснив рух на автомобілі, оскільки йому необхідно було перевезти товар, в подальшому відмовився пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності свідків.

Такими, що не відповідають дійсності є і доводи апеляційної скарги про те, що адмінпротокол складений на ОСОБА_3 за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а не за відмову від проходження огляду, оскільки згідно протоколу він складений саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння та порушення п.2.5ПДР.

Доводи апеляційної скарги про те, що при складанні протоколу ОСОБА_3 не було роз'яснено його права передбачені ст.268 КУпАП та про те, що протокол не містить прізвища свідків, також не відповідають дійсності, оскільки, як вбачається з протоколу, ОСОБА_3 роз»яснювалися права, передбачені ст. 268 КУпАП, а також зазначені прізвища свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5

Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адмінправопорушення та постанові судді обставин, матеріали справи не містять і ОСОБА_3 та його захисником не надані, зауваження ОСОБА_3 у протоколі відсутні, натомість наявні власноруч написані ним пояснення, в яких він вказав, що відмовляється проходити медичний огляд.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що підпис в протоколі зроблений не ОСОБА_3 є голослівним, без наведення будь-яких обгрунтувань такого твердження.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 2 липня 2018 року щодо ОСОБА_3 - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ________________