Справа 573/1802/18
Номер провадження 3/573/651/18
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.,

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля матеріали адміністративної справи, які надійшли із Білопільського ВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

26 вересня 2018 року о 12 годині 15 хвилин в м. Білопілля Сумської області по вул. Макаренка, 17 ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107, д. н. ВМ3473ВН з ознаками алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду на стан спяніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Своїми вищевказаними протиправними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

На початку судового розгляду адміністративної справи, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що під час керування транспортним засобом алкоголь не вживав. Коли заїхав у двір свого будинку та зупинився біля підїзду, на пропозицію ОСОБА_2, яка була пасажиром, випив декілька ковтків пива. У цей час підїхали співробітники поліції та запропонували йому пройти медичне освідування, у звязку з чим доставили до Білопільської ЦРЛ, де у присутності свідків він відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння. Однак, після перегляду наявного у матеріалах справи відеозапису факту правопорушення, ОСОБА_1 свою провину визнав, та підтвердив викладені у протоколі факти.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 свою провину не визнав, вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими та перевіреними судом доказами.

Так, допитана у судовому засіданні в якості свідка лікар-психіатр Білопільської ЦРЛ ОСОБА_3 показала, що 26 вересня 2018 року в обідній час співробітник поліції доставили до лікарні для проходження медичного огляду на стан спяніння ОСОБА_1 Проте, останній у її присутності та в присутності медичної сестри ОСОБА_4 відмовився від медичного освідування, що було зафіксовано у висновку щодо результатів медичного огляду. При цьому особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, виявляла ознаки алкогольного спяніння, зокрема, у нього була млява мова, запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Зі слів ОСОБА_1, він вживав спиртне напередодні ввечері. Вказані обставини були зафіксовані в акті медичного огляду.

Допитаний в якості свідка поліцейський СРПП №2 Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 повідомив, що 26 вересня 2018 року близько обіду поверталися з напарником ОСОБА_6 з патрулювання. У цей час йому зателефонував оперуповноважений ОСОБА_7 та повідомив про те, що водій автомобіля ВАЗ 2107, д. н. ВМ 3473 ВН виявляє ознаки алкогольного спяніння. Після цього він намагався зупинити вказаний транспортний засіб неподалік від автовокзалу, подавши водію відповідний сигнал за допомогою жезлу. Проте, останній не відреагував і, звернувши біля автовокзалу, виїхав на вул. Соборну. У свою чергу вони з напарником почали переслідувати вказаний автомобіль, який на перехресті звернув на вул. Спаську, а потім на вул. Макаренка, де заїхав у двір багатоповерхівки (малосімейки) та зупинився. Підійшовши до автомобіля ВАЗ 2107, він попросив у водія посвідчення, проте останній вказаний документ не надав, повідомивши, що забув його вдома. Крім того, від водія відчувався різкий запах алкоголю, у звязку з чим йому було запропоновано пройти медичне освідування та доставлено до Білопільської ЦРЛ, де останній у присутності свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння, що було зафіксовано у висновку щодо результатів медичного огляду.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення також підтверджується дослідженими судом письмовими матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №388374 від 26 вересня 2018 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також наявними у матеріалах справи поясненнями свідка ОСОБА_4, висновком медичного огляду та відеозаписом з місця правопорушення, який знаходиться на оптичному диску.

Вказані докази не викликають сумніву у їх достовірності та є належними і допустимими.

Разом з тим, суд оцінює критично покази свідка ОСОБА_2 стосовно того, що ОСОБА_1 не керував автомобілем у стані спяніння, а випив спиртне вже після того як приїхав додому і вимкнув двигун, так як остання перебуває з особою, яка притягується до адміністративної відповідальності у дружніх стосунках і саме на її прохання ОСОБА_1 їздив до магазину АТБ, про що свідок зазначила у судовому засіданні. В той же час ОСОБА_2 підтвердила, що співробітник поліції в її присутності пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан спяніння, на що останній відмовився.

Відповідно до п 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

В силу ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України, ст. 33 КУпАП свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема, наявністю системи покарань та стягнень. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

З огляду на вищевикладене, при визначенні виду та міри стягнення суд, на підставі ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1, який протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, його ставлення до вчиненого, та приходить до висновку, що стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами є таким, що буде сприяти запобіганню вчиненню останнім нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 33, 40-1, 245, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Термін предявлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя: