АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№33/796/1747/2018 Постанова винесена суддею Заставенко М.О.
Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні доньку, ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого старшим черговим ІТТ ГУ НП у м. Києві, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (гуртожиток),

на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 340 гривень.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді, 09 лютого 2018 року в період часу з 22 год. по 23 год. за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_2 вчинив словесний конфлікт з ОСОБА_4, що призвело до психологічного насильства в сім'ї.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, вважаючи постанову суду незаконною, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою справу закрити, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, та звільнити його від адміністративної відповідальності.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суддею не було надано належну оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи та не було встановлено дійсні обставини справи, які мають значення для розгляду справи.

Зокрема, судом не надано оцінку поясненням коменданта гуртожитку ОСОБА_6 та сусіда ОСОБА_7, відповідно до яких з 09 год. 09.02.2018 року до 10 год. 10.02.2018 року конфліктів між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не було видно та чутно, а також не було і працівників поліції, що підтверджується журналом відвідувань.

Між тим, з пояснень ОСОБА_4, наданих у судовому засіданні, вбачається, що 09.02.2018 року о 23 год. вона здійснила виклик поліції, які, приїхавши на виклик, до їх кімнати не підіймалися, свідків не допитували, пояснень у ОСОБА_2 не брали, а заяву відносно ОСОБА_2 вона писала в автомобілі працівників поліції, після чого вони поїхали, не перевіривши та не встановивши дійсних обставин справи. Крім того, ОСОБА_4 повідомляла про відсутність у неї тілесних ушкоджень після конфлікту та те, що за медичною допомогою вона не зверталась, що в свою чергу свідчить про недоведеність вини ОСОБА_2

Також суддею невірно було описано обставини справи, а саме - про існування конфлікту між ним та ОСОБА_4, оскільки він повідомляв суд, що у провадженні Дарницького районного суду м. Києва знаходяться матеріали цивільної справи про поділ майна подружжя, а тому існування судового спору не є тотожним поняттям конфлікту.

Крім того, рапорт працівника поліції складено не вірно, оскільки в ньому зазначено прізвища ОСОБА_2, а не ОСОБА_2, а також вбачається відсутність проведення дій та відсутність фотозображень.

При цьому, інспектор УПП Пікож на виклик в якості свідка у судове засідання не з'явився, що в свою чергу свідчить про недоведеність відносно нього (ОСОБА_2.) складу адміністративного правопорушення.

Окрім цього, в заяві ОСОБА_4 вбачається, що виклик поліції вона здійснила для написання заяви, тобто для неї виклик поліції необхідний був не для зупинення можливого конфлікту, а для встановлення факту та створення доказів при вирішенні житлового та майнового питання.

Між тим, згідно характеристик з місця проживання та роботи, він характеризується виключно з позитивної сторони, нарікань щодо поведінки з боку сусідів та мешканців гуртожитку не надходило, за характером спокійний, врівноважений, здатний контролювати свої емоції.

Також вказує й на те, що 09.02.2018 року ОСОБА_4 написала заяву про вчинення ним адміністративного правопорушення, а 10.04.2018 року дільничним було складено протокол про адміністративне правопорушення, та лише 17.04.2018 року матеріали справи було передано до суду, а тому строк для накладення адміністративного стягнення був пропущений.

Таким чином, на думку апелянта, оскільки заява ОСОБА_4 ґрунтується на припущеннях та не підтверджується жодними доказами, при цьому, працівники поліції свідків не опитували, пояснень у нього не брали, дійсних обставин справи не встановлювали та не перевіряли, а ОСОБА_4 за медичною допомогою не зверталась, то слід вважати, що його вина у скоєнні адміністративного правопорушення не доведена.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2, якій підтримав подану апеляційну скаргу, при цьому уточнивши, просив скасувати постанову суду закрити провадження у справі за відсутності в його діях складі адміністративного правопорушення, захисника ОСОБА_3, підтримавши апеляційну скаргу в повному обсязі, а також заперечення ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Натомість, як убачається з матеріалів справи, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, розгляді справи в суді та винесенні постанови суддею, даних вимог закону дотримано не було.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, 09 лютого 2018 року ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, вчинив словесний конфлікт з ОСОБА_4, що призвело до психологічного насильства в сім'ї.

Отже, у цьому протоколі, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, не вказано час вчинення і суть адміністративного правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи. Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення не містить викладу об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-1 КУпАП, а саме: відсутні вказівки на те, в чому проявилося насильство з боку ОСОБА_2 до ОСОБА_4, чи були погрози, образи, переслідування, залякування, якими б навмисно була спричинена емоційна невпевненість, нездатність захистити себе, щоб могло завдати або завдало шкоди психологічному здоров'ю потерпілої.

Між тим, суддя при розгляді справи дотримання зазначених вимог закону щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення не перевірив та в постанові зазначив фактичні обставини правопорушення, які не конкретизують суть адміністративного правопорушення.

Зокрема, у постанові суду лише зазначено, що ОСОБА_2 вчинив словесний конфлікт з ОСОБА_4, що призвело до психологічного насильства в сім'ї.

Таким чином, суддя районного суду при розгляді справи, не звернув увагу на вказану неповноту та неправильність протоколу про адміністративне правопорушення, яка не може бути усунута судом в силу його диспозитивності.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді підлягає скасуванню з поверненням матеріалів органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення, оскільки невідповідність протоколу вимогам закону є перешкодою розгляду справи по суті, а норма ст. 278 КУпАП про перевірку суддею правильності його складання дотримана не була.

Також слід вказати і на допущені судом суперечності у резолютивній частині рішення щодо розміру накладеного на ОСОБА_2 стягнення, оскільки штраф у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, становить 170 грн., а не 340 грн., як зазначено у постанові, хоча ця обставина в даному випадку й не має визначального значення для прийнятого апеляційним судом рішення.

При цьому, звертає на себе увагу той факт, що дільничним офіцером поліції, яким складався протокол, ОСОБА_2 з приводу події, яка мала місце 09.02.2018 року, взагалі опитаний не був; не було з'ясовано наявність свідків, очевидців події, а також заходів, вжитих працівниками поліції, що приїздили на виклик, щодо припинення неправомірних дій ОСОБА_2, якщо такі дійсно мали місце, тобто працівником поліції не виконані вимоги і ч. 2 ст. 251 КУпАП.

Зазначена вище невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, унеможливлює перевірку в апеляційному порядку законності та обґрунтованості прийнятого суддею рішення по справі і перешкоджає встановленню наявності чи відсутності правопорушення, винності особи, щодо якої складено протокол.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року - скасуванню, а матеріали справи - поверненню до Дарницького УП ГУ НП в м. Києві для належного оформлення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 340 гривен, - скасувати, а матеріали справи повернути до Дарницького УП ГУ НП в м. Києві для належного оформлення.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Горб І.М.