Справа № 439/1320/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНІСТРАТИВНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ

18 жовтня 2018 року м. Броди

Суддя Бродівського районного суду Львівської області Бородійчук О.І., з участю прокурора Замороз Р.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Національної поліції України Департаменту захисту економіки УЗЕ у Львівській області відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає та зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, є депутатом сьомого скликання Бродівської районної ради,

за ч. 1 ст.172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, будучи депутатом Бродівської районної ради Львівської області, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, а саме, 25.04.2018 року о 01:06 год. подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП визнав та пояснив, що у березні 2018 року неодноразово намагався подати свою декларацію, проте, йому не вдалося це зробити з огляду на те, що у минулому році він користувався електронною поштою «меіл ру», а у цьому році вона перестала працювати. Тому він змушений був зареєструвати нову електронну пошту і також необхідно виготовити новий електронний підпис. Він самостійно цього зробити не зміг і шукав людей, які допоможуть у цьому. Увесь цей час він переписувався із НАЗК, де йому давали поради, що робити. Саме тому декларацію він подав із запізненням.

Також правопорушник в судовому засіданні розкаявся у вчиненому, просив суд врахувати, що він добре розуміє, що вчинив правопорушення, проте, це не було умисно, адже виникли певні технічні проблеми. Він повідомив, що є батьком трьох неповнолітніх дітей, ніде не працює, перебуває на обліку у службі зайнятості, проте, роботу не просто знайти, оскільки хворіє астмою і з цього приводу має інвалідність. Дохід сім»ї складається з виплат на дітей і його пенсії.

Прокурор в судовому засіданні вважав доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, просив визнати його винним та накласти на нього стягнення у виді штрафу.

Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали адміністративної справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно, до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Корупція, це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей.

Правопорушенням, повязане з корупцією є діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Із змісту даних визначень вбачається обовязкова наявність корисливої мети та наслідків вчиненого, зокрема правопорушення повязаного з корупцією.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності відповідає вимогам ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», як субєкт на якого поширюється дія цього закону.

Для наявності в діяннях особи корупційного правопорушення, згідно вимог Закону України «Про запобігання корупції», необхідні всі його складові елементи: умисел; використання службового становища та мета отримання неправомірної вигоди.

Статтею 10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Слід звернути увагу на те, що адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 172-6 настає виключно за «несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_1 не бажав подавати декларацію несвоєчасно, але допустив такий наслідок в силу певних технічних причин. Негативних наслідків від його дій не наступило, лише наявний сам по собі факт несвоєчасного подання декларації. Декларацію ОСОБА_1 все ж подав самостійно із запізненням, що свідчить про те, що він не мав мети приховування доходів чи інших корупційних ризиків.

На переконання суду, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, проте, його дії не завдали і не могли завдати істотної шкоди правам і охоронюваним законом інтересам окремих громадян, відповідній територіальній громаді, державі чи іншим особам, захист яких здійснюється нормами Закону України «Про запобігання корупції».

Проте, при вирішенні питання про адміністративну відповідальність ОСОБА_1, судом враховано наслідки правопорушення, усвідомлення протиправних дій правопорушником, його щире каяття у вчиненому. Також враховано, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, ніде не працює і перебуває на обліку в службі зайнятості як безробітний, тобто намагається знайти роботу; отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1400 грн. щомісячно, його сім»я є багатодітною і отримує соціальну допомогу 860 грн. щомісячно.

Стаття 22 КУпАП та норми чинного законодавства не забороняють, з урахуванням окремих обставин справи та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відносити те чи інше правопорушення до малозначних.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення вказаного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Виходячи з викладеного та керуючись ст. 22, ч. 4 ст. 172-6, ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 1, 3, 28 Закону України «Про запобігання корупції», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та у звязку з малозначністю даного правопорушення, звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення .

Суддя О Бородійчук