Номер провадження: 33/785/52/18
Номер справи місцевого суду: 523/6643/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі головуючого Копіци О.В., за участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 25.07.2017 року відносно:

ОСОБА_2, який народився 13 липня 1978 року у м. Одесі, громадянина України, працюючого по найму, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП з призначенням стягнення у виді тридцяти годин громадських робіт.

Відповідно до постанови суду 1-ої інстанції, 30 квітня 2017 року о 13 год. 30 хв. ОСОБА_2, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1, під час сімейної сварки, штовхав свою дружину ОСОБА_4, здійснивши на неї психологічний тиск, а отже, вчинив насилля в сім'ї.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що вважає постанову суду незаконною з таких підстав:

1) суд першої інстанції розглянув справу без його участі, хоча він у той час був у відрядженні, а захисник заявляв клопотання про відкладення судового розгляду. Через відсутність у судовому засіданні, він був позбавлений можливості надати пояснення та докази;

2) висновок суду про те, що він здійснив психологічний тиск на дружину, не відповідає дійсності, оскільки суд не врахував, що сімейна сварка була спровокована дружиною, на яку також було складено протокол, а постановою суду вона притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до тридцяти годин громадських робіт;

3) при накладенні на нього адміністративного стягнення, суд не врахував положення ст. 33 КУпАП, не досліджував дані про його особу, які він не зміг надати через відсутність у судовому засіданні;

4) суд не дав оцінки тій обставині, що його дружина систематично спричиняє йому тілесні ушкодження, а його дії носять характер самозахисту.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, та його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, потерпілу ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд першої інстанції послався у постанові на наступні докази:

- пояснення потерпілої ОСОБА_4, яка суду показала, ОСОБА_2 вчиняє насилля в сімї, на підтвердження чого надала висновок судмедексперта КУ «Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи №982. Рішенням суду від 12 липня 2017 року шлюб між сторонами розірвано, а в суді розглядається цивільна справа про розподіл майна;

- протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1);

- висновок за результатами розгляду заяви (а.с. 2) та пояснення (а.с. 10-15).

Аналіз зазначених доказів та інших матеріалів справи, показав, що на ґрунті неприязних стосунків, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 систематично відбувались сварки, наслідком яких було обопільне застосування один до одного психологічного та фізичного насильства, що підтверджується постановою суду першої інстанції, якою ОСОБА_4 також притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до тридцяти годин громадських робіт.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (в редакції станом на момент вчинення правпорушення), вчинення насильства в сім'ї полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

У матеріалах справи наявні докази обєктивного характеру, які підтверджують в діях ОСОБА_2 та ОСОБА_4 наявність обставин, передбачених диспозицією зазначеної норми закону.

Допитана під час апеляційного розгляду ОСОБА_4 підтвердила факт притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яке мало місце 30 квітня 2017 року о 13 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1.

Обєктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення і правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення насильства, тобто у в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого .

Довід апеляційної скарги про те, що судом 1-ї інстанції прийнято постанову за відсутності правопорушника, апеляційний суд вважає слушним, але не враховує, адже під час апеляційного розгляду, права ОСОБА_2, передбачені ст. 268 КУпАП були поновлені, але він не надав жодного доказу на спростування висновків суду першої інстанції.

Перевіривши інші доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вони є надуманими і безпідставними, оскільки обєктивно спростовуються наявними у справі доказами, не довіряти яким, у апеляційного суду підстав немає.

Отже, під час апеляційного розгляду справи встановлено, що її фактичні обставини встановлені судом першої інстанції правильно, а вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП доведена доказами, які є належними та допустимими.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у межах санкції зазначеної норми закону, суд першої інстанції врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення і особу правопорушника та обгрунтовано застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт.

У відповідності до приписів п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, - немає.

Керуючись ст.ст. 7, 33, 251, 268, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 25.07.2017 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді тридцяти годин громадських робіт за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца