Номер провадження: 33/785/14/18
Номер справи місцевого суду: 522/8397/17
Головуючий у першій інстанції Гаєва Л. В.
Доповідач Грідіна Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

02.01.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Грідіна Н.В., розглянувши апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 Острик О.В. на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2017 року про закриття провадження у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП, щодо ОСОБА_3,-

Встановила:

В протоколі про адміністративне правопорушення, пов'язаного з корупцію, від 25.04.2017 року ОСОБА_3 інкримінувалося, що він, перебуваючи на посаді виконуючого обов'язки директора Департаменту «Агентства з питань інвестицій та розвитку» Одеської обласної державної адміністрації, тобто будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, подав за своїм підписом на адресу голови Одеської обласної державної адміністрації лист №01.1-14/30/3 від 29.01.2016 року, в якому просив голову обласної державної адміністрації надати згоду на преміювання співробітників Департаменту «Агентство з питань інвестицій та розвитку» Одеської обласної державної адміністрації, в тому числі і себе, за якісно проведену роботу з підготовки презентації Одеської області в рамках візиту голови обласної державної адміністрації та представників органів місцевої влади і ділових кіл регіону в м. Стамбул (Турецька республіка), який відбувся 25-29 січня 2016 року.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_3, не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та негайно не повідомив про наявність конфлікту інтересів голову (заступників) Одеської обласної державної адміністрації, а натомість підписав Наказ Департаменту «Агентство з питань інвестицій та розвитку» Одеської обласної державної адміністрації №5/А від 29.01.2016 «Про преміювання працівників Департаменту «Агентство з питань інвестицій та розвитку» Одеської обласної державної адміністрації у січні 2016 року», згідно якого преміював співробітників та себе у розмірі 9 000 гривень, що є 889% відповідно довідки про нарахування премії працівникам Департаменту «Агентство з питань інвестицій та розвитку» Одеської обласної державної адміністрації підписаною ОСОБА_4, що згідно постанови КМУ від 9 березня 2006 р. № 268 не є обов'язковою надбавкою та мінімальний її розмір складає 10%, та не відповідає п.1.1 положення Одеської обласної державної адміністрації про затвердження положення про порядок преміювання працівників Департаменту «Агентство з питань інвестицій та розвитку» яке затверджено 20.11.2015 року, та розроблено відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою суду першої інстанції провадження по справі щодо ОСОБА_3 закрито, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, згідно вимог п. 7 ст. 247 КУпАП.

Прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 Острик О.В. звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 287 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Такий порядок встановлений ч. 2 ст. 294 КУпАП (пп. 2 п. 5 розділу XII Закону України №1697-УП від 14.10.2014 року, який набрав чинності 26.10.2014 року), яка є спеціальною нормою, згідно якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена: особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності; її законним представником; захисником; потерпілим та його представником.

Таким чином, прокурор, як суб'єкт оскарження постанови суду першої інстанції, був виключений із зазначеної норми закону (Закон України №1697-УП від 14.10.2014 року).

Наведений в ч. 2 ст. 294 КУпАП перелік осіб, яким надано право на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.

Позбавлення законодавством прокурора права на оскарження постанови судді одночасно підтверджується змістом ч. 2 ст. 295 КУпАП, яка, до внесення зазначених змін, встановлювала обов'язок повідомляти прокуророві про результати розгляду його апеляційної скарги, а на даний час такого обов'язку не містить.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Згідно з ч. 5 ст. 7 КУпАП, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч.5 ст.7, ч. 1 ст.287 КУпАП (зі змінами, внесеними Законом України №1697-УІ1 від 14.10.2014 року) кореспондують з положенням Закону України « Про прокуратуру» ( в редакції цього ж Закону України №1697-УІІ від 14.10.2014 року), згідно з якими однією з функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян (п.4 ч.1 ст.2 цього Закону).

Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст. 26 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону України «Про прокуратуру» № 1697-УП від 14.10.2014 року) та спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях, згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Оскаржуваною постановою Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2017 року провадження по справі відносно ОСОБА_3, якому інкримінувалося вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП, закрито, на підставі ст.38 КУпАП, заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян, застосовано не було.

За таких підстав, з урахуванням положень зазначених норм закону, прокурор, в даному випадку, не наділений функцією нагляду і, відповідно, не має повноважень на оскарження судового рішення.

Щодо посилань прокурора на положення ст. 250 КУпАП, як на правову підставу звернення прокурора з апеляційною скаргою, апеляційний суд вважає необхідним зазначити наступне.

Ухвалою Конституційного Суду України № 49-у/2015 від 08 грудня 2015 року, якою відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 250 КУпАП у взаємозв'язку з положеннями ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що питання оскарження прокурором постанов суду у справах про адміністративне правопорушення регулюється різними положеннями Кодексу, які не узгоджуються між собою. Усунення таких неузгодженостей, може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Разом з цим, виходячи із принципу верховенства права, враховуючи існуючу неузгодженість діючого законодавства, суди при розгляді справ повинні керуватися положеннями ст.129 Конституції України, якою визначені основні засади судочинства, оскільки норми Конституції є нормами прямої дії, та практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи ( рішення «Щокін проти України»).

З урахуванням вищевикладеного, вимоги прокурора про розгляд апеляційної скарги, в якій фактично ставилося питання про погіршення становища особи, не відповідають вищенаведеним нормам Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

За таких обставин, прихожу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 Острик О.В. на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2017 року, якою провадження по справі щодо ОСОБА_3 закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП,- повернути прокурору Одеської місцевої прокуратури №3 Острик О.В.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області (підпис) Н.В. Грідіна

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду

Одеської області Н.В. Грідіна