Номер провадження 33/788/69/18 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Рунов В. Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення № 592/12166/17 за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 22 грудня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді, а справу закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки були залишені поза увагою його пояснення, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, сертифікат на спеціальний технічний засіб прострочений, працівником поліції був порушений порядок огляду на стан сп'яніння, так як він хотів пройти огляд в наркологічному диспансері. Крім того, йому не було роз'яснено право пройти огляд в медичному закладі у разі незгоди з результатами огляду на місці.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 22.12.2017 ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 320 грн. судового збору.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_3 24.10.2017 о 17 год. 00 хв. в м. Суми по вул. Першотравневій, 37 керував автомобілем ГАЗ 33023 р.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9«а» ПДР України.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який підтримав свою апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 136698 від 24.10.2017 (а.с.2), суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9«а» ПДР України.

Зазначені висновки судді суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судах першої і апеляційної інстанціях доказах.

Зокрема, факт вчинення водієм ОСОБА_3 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, крім зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, об'єктивно підтверджується іншими доказами у справі, а саме:

- роздруківкою показників огляду ОСОБА_3 на стан сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest-6820», який був проведений 24.10.2017 о 17:20, результат тесту - 0,470/00 (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.4, 5), згідно яких 24.10.2017 водію ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатора алкотест Драгер, на що він погодився і результат тесту склав - 0,470/00, з чим останній був повністю згодний;

- відеозаписами з нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції (а.с.28), згідно яких водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом та на вимогу працівників поліції у присутності двох свідків за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння, результат якого склав 0,47 0/00.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо, а згідно ч.2 цієї норми Закону обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Крім того, наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і показаннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 щодо обставин правопорушення, який як в суді першої інстанції, так і в ході апеляційного розгляду справи заперечив факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Вказані показання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не можуть бути узяті до уваги, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, повністю спростовуються наведеними вище та дослідженими в судах першої та апеляційної інстанціях доказами, які повністю узгоджуються між собою, а тому показання ОСОБА_3 є недостовірними доказами захисту.

Що стосується доводів ОСОБА_3 про порушення працівниками поліції встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, то вони також є необґрунтованими і не заслуговують на увагу.

Так, установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться мова, є визначена у ст.266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в МЮ 11.11.2015 за № 1413/27858) і п.п.3-8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМ 17.12.2008 № 1103), процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння і безпосередньо порядок проведення такого огляду.

Згідно встановленої вказаним законодавством України процедури огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, у присутності 2-х свідків. Перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу. Результати огляду зазначаються у відповідному акті. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Огляд осіб на стан алкогольного сп'яніння здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і проводиться в присутності поліцейського.

Що стосується підстав, за яких огляд на стан сп'яніння визнається недійсним, то вони чітко визначені у законі і не узгоджуються з позицією захисту особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому доводи його апеляційної скарги в цій частині також не заслуговують на увагу.

Твердження ОСОБА_3 про те, що він хотів пройти огляд в закладі охорони здоров'я, а також не роз'яснення йому права пройти огляд в медичному закладі у разі незгоди з результатами огляду на місці, є необгрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи, так як спростовуються наведеними вище доказами.

Не підлягають задоволенню також і доводи апеляційної скарги щодо проведення огляду на стан сп'яніння за допомогою не сертифікованого спеціального технічного засобу, оскільки порядок сертифікації технічних засобів вимірювальної техніки і процедура допуску їх до використання визначається виключно ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» (далі - Закон).

Зокрема, у відповідності до п.п.6 і 7 ч.1 ст.1 Закону, засоби вимірювальної техніки - це засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об'єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності, а затвердження типу засобу вимірювальної техніки - це рішення призначеного органу з оцінки відповідності, прийняте на основі звіту про оцінку типу, про те, що тип засобу вимірювальної техніки відповідає встановленим вимогам і може використовуватися у сфері законодавчо регульованої метрології у спосіб, за якого він, як очікується, забезпечить надійні результати вимірювань протягом визначеного періоду часу.

Згідно ч.1 ст.8 Закону, у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Оцінка відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів, у тому числі первинна повірка та затвердження типу засобів вимірювальної техніки, проводиться у разі, коли це передбачено відповідними технічними регламентами. Оцінку відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів проводять:

- виробники цих засобів;

- призначені органи з оцінки відповідності;

- інші суб'єкти, визначені у відповідних технічних регламентах або передбачених ними процедурах оцінки відповідності.

Порядок проведення оцінки відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки встановлюється технічними регламентами та іншими нормативно-правовими актами. Призначені органи з оцінки відповідності повідомляють науковому метрологічному центру, уповноваженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері метрології та метрологічної діяльності, на ведення реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки, про видані ними сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки.

Сертифікат затвердження типу засобу вимірювальної техніки є документом, який засвідчує, що тип засобу вимірювальної техніки затверджено. Порядок ведення реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки встановлюється нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності (ч.ч.1 і 2 ст.16 Закону).

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі Україні від 13.07.2016 № 1161 (зареєстрований в МЮ 03.08.2016 за № 1081/29211) затверджений Порядок ведення Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки, який визначає механізм формування та ведення Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки (далі - Реєстр).

Згідно розділів І та ІІ вказаного Порядку, Реєстр є електронною базою даних, що містить відомості про затверджені типи засобів вимірювальної техніки (далі - ЗВТ). Формування та ведення Реєстру забезпечуються науковим метрологічним центром ДП «Укрметртестстандарт» шляхом унесення відомостей про затверджені типи ЗВТ та доповнень до них. Унесенню до Реєстру підлягають типи ЗВТ, затверджені призначеними органами з оцінки відповідності. ДП «Укрметртестстандарт» забезпечує оприлюднення Реєстру на своєму веб-сайті.

ДП «Укрметртестстандарт» уносить до Реєстру відомості про затверджений тип ЗВТ на підставі наданих засобами електронного зв'язку призначеним органом з оцінки відповідності, що затвердив цей тип, копій таких документів, зокрема, сертифіката перевірки типу ЗВТ.

Згідно Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки, який міститься на офіційному веб-сайті ДП «Укрметртестстандарт», сертифікат № UA.TR.001 101-17 на тип ЗВТ газоаналізатор Alcotest Drager Safety AG & Co. KGaA Revalstra?e 1, 23560 Lubeck, Germany був виданий призначеним органом з питань відповідності ДП «Укрметртестстандарт» 05.10.2017 та діє до 05.10.2027.

Газоаналізатор Alcotest 6820, виробник Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина підлягав повірці, за результатами якої було встановлено, що цей ЗВТ відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013, про що свідчить копія відповідного свідоцтва від № 12-01/3780, яке чинне до 27.06.2018 (а.с.27).

Таким чином, враховуючи вказані вище положення законодавства України щодо єдиного порядку сертифікації та повірки законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки, апеляційний суд не вбачає будь-яких порушень при застосуванні відносно ОСОБА_3 спеціального технічного засобу для його огляду на стан алкогольного сп'яніння.

У разі ж наявності яких-небудь сумнівів в законності проведеного щодо нього огляду ОСОБА_3 не був позбавлений можливості пред'явити вимоги працівнику поліції надати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, однак таким правом не скористався.

Будь-яких доказів того, що огляд на стан сп'яніння був проведений відносно ОСОБА_3 за допомогою спеціального технічного засобу, який не мав сертифікату відповідності, апеляційним судом встановлено не було.

З огляду на викладене, враховуючи вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останнього, а тому доводи його апеляційної скарги з цього приводу також задоволенню не підлягають.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення був розглянутий суддею суду першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозв'язку є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП? а тому твердження останнього щодо невідповідності висновків судді суду першої інстанції фактичним обставинам даної справи про адміністративне правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу.

На підставі викладеного, при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 суддею суду першої інстанції в повному обсязі були дотримані положення ст.ст.268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 22 грудня 2017 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіРунов В. Ю.