Справа № 336/3537/18
Пр. № 3/336/1255/2018
П О С Т А Н О ВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що працює в публічному акціонерному товаристві з обмеженою відповідальністю «Запоріжнерудпром» начальником цеху, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, за ознаками ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

20 червня 2018 року, о 16-15 годині, ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_1, на автозаправочній станції за адресою: м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карго в м. Запоріжжі, перед початком руху не переконався в безпеці руху, внаслідок чого деформував автозаправну колонку, що була розміщена на території вказаної автозаправної станції і належить товариству з обмеженою відповідальністю «Транснафтгруп» .

Згідно із протоколом дії водія ОСОБА_1 містять ознаки порушення п. 10.1 «Правил дорожнього руху України».

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, винуватість у вчиненні правил безпеки руху не визнав і дав такі пояснення.

У вказаний в протоколі час він заїхав на автозаправну станцію з тим, щоб заправити службовий автомобіль бензином. Співробітник станції, що підійшов до нього, справився, якої марки бензин належить використовувати для заправки. Надавши відповідь на це питання, ОСОБА_1 направився до приміщення автозаправної станції, щоб розрахуватися отриманими ним на підприємстві талонами за паливо, де внаслідок розрахунку отримав чек, купив цигарок і пішов до свого автомобіля. Протягом здійснення вказаних дій він бачив, що співробітник станції, який обслуговував його, відійшов від автомобіля до іншого клієнта, що дало ОСОБА_1 підстави зробити висновок, що заправка закінчена. У звязку з цим він почав рух, який зупинив, почувши сильний стук, після чого вийшов з автомобіля і побачив, що автозаправна колонка лежить на землі, оскільки вона залишилась повязаною з обладнанням, за допомогою якого здійснювалася заправка.

Так як він був переконаний в тому, що оператор вичерпав дії з заправлення автомобіля, так як той відійшов до іншого транспортного засобу, вважає, що в його діях немає складу правопорушення, за ознаками якого складений протокол, і просить з вказаних підстав звільнити його від відповідальності.

Вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, представника потерпілого, показання свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення правил безпеки руху за вказаних обставин, виходячи з такого.

До доказів, які використовує суддя при прийнятті вказаного рішення відносяться:

- пояснення представника потерпілого про те, що обовязок особисто здійснювати заправку автомобільного транспорту, який покладений на операторів і помічників операторів АЗС, неухильно виконується співробітниками станції. На кожній автоколонці наявна інструкція, яка містить заборону початку руху для водіїв без команди оператора. Проте правопорушник у вказаній ситуації почав рух, не переконавшись в технічній спроможності таких дій, не висунувши автозаправний шланг з люку автомобіля, що призвело до наслідків у вигляді деформування автозаправної колонки;

- показання свідка ОСОБА_4, який пояснив суду, що в час, до якого відноситься подія правопорушення, він перебував у трудових стосунках з товариством з обмеженою відповідальністю «Транснафтгруп», працюючи за на посаді помічника оператора. До його обовязків відповідно до посадової інструкції помічника оператора АЗС відноситься, зокрема, обовязок особисто здійснювати заправку автотранспорту. Коли він почав заправку транспорту під керуванням ОСОБА_1, яку він здійснював біля колонки № 3, правопорушник відлучився до приміщення АЗС. В той час на станцію приїхали дві автомашини, які треба було заправити газом, тому він, не припиняючи процес заправлення автомобіля під керування ОСОБА_1, відлучився до колонок №/№ 6,7, які здійснюють постачання газу, оскільки обслуговування автомобілів в ту зміну він здійснював один. Розпочавши процес заправки, він повернувся до колонки № 3, але вже сталося пошкодження колонки, оскільки водій самоправно почав рух. На кожній з колонок розміщені вимоги про заборону початку руху без команди оператора, які є очевидними для всіх і які не міг не побачити і ОСОБА_1;

Показання вказаної особи суд приймає як достовірні, оскільки відсутні будь-які сумніви у її неупередженості з огляду на ті обставини, що на час вирішення справи вона припинила трудові стосунки з потерпілим, тому підстав припускати її заінтересованість або наявність тиску на неї з боку роботодавця немає;

- зміст посадової інструкції помічника оператора АЗС товариства з обмеженою відповідальністю «Транснафтгруп», відповідно до якої помічник оператора АЗС зобовязаний особисто здійснювати заправку автотранспорту;

- відеозапис події ДТП, з якого випливає, що водій ОСОБА_1 по мірі наближення до автомобіля, що перебував на заправній станції, одразу сів за кермо і ,не переконавшись в безпеці руху, почав керування транспортом, внаслідок чого було звалено автозаправну колонку.

Вказані фактичні дані є допустимими, піддавати сумніву їхню достовірність у судді немає підстав, тому, як зазначено, суддя приймає їх на користь обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні порушення правил дорожнього руху за вказаних обставин.

Відповідно до п. 10.1 «Правил дорожнього руху України», порушення якого згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, містять дії водія ОСОБА_1, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З наведеного положення «Правил…», яких мають неухильно дотримуватися водії, випливає обовязок особи, що керує джерелом підвищеної небезпеки, в усякому випадку перед початком руху переконатися в безпеці таких дій.

Ситуація ж, в якій сталося ушкодження належного потерпілому майна, характеризується підвищеним ступенем небезпеки, що потребує від водія прояву більшої уваги і зосередженості на дотриманні вимог безпеки руху, ніж в іншій обстановці.

Показання свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, які лише підтвердили фактичні обставини правопорушення, які виклав ОСОБА_1, суддя на користь своїх висновків про причетність особи до правопорушення не приймає, оскільки вони не містять ніякої інформації на спростування сукупності доказів, наведених судом.

Пояснення правопорушника, який нічого не протиставляє доказам, що викривають його, суддя з описаних міркувань також не бере до уваги.

У звязку з викладеним суддя доходить висновку, що дії ОСОБА_1 містять ознаки складу правопорушення, яке передбачене ст. 124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вирішуючи питання про відповідальність особи, суддя доходить висновку про закриття провадження в справі, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст. 38 КУоАП якщо справа про адміністративне правопорушення у відповідності до закону підвідомче суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно із ст. 247 КУоАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

Оскільки на момент вирішення справи встановлений статтею 38 КУпАП строк сплив, ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, а провадження в справі відносно нього - закриттю.

Керуючись ст. ст. 38, 124, 247 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, яке передбачене ст. 124 КУпАП.

Від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 звільнити у звязку із спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Провадження в справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів після її винесення.

Суддя О.В. Щаслива