Справа № 482/1499/18
ОСОБА_1 провадження 3/482/628/2018
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 жовтня 2018 року м. Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Демінська О.І., за участю секретаря судового засідання Шведової Я.О., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника адвоката ОСОБА_3, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, інваліда ІІ групи, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

14.08.2018 року о 01.00год., в м.Нова Одеса Миколаївської області, по вул.Іпатенка,1, ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, н.з. ВЕ 2468АТ, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу газо-аналізатор алкотестер Drager та у медичному закладі, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 винним себе не визнав. Підтвердивши суду, що на протязі року вже був притягнутий судом до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не заперечуючи обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, стверджував суду, що його відмова 14.08.2018 року о 01.00год. від проходження огляду на стан алкогольного спяніння як на місці зупинки транспортного засобу, яким він керував, так і у медичному закладі, була повязана з тим, що він доставляв до лікарні хворого сина, який потребував термінової медичної допомоги, оскільки задихався. Також вказав, що свідки його відмови від проходження огляду на стан алкогольного спяніння працівниками поліції не залучалися, у звязку із чим така його відмова належним чином не зафіксована.

Також ОСОБА_2 стверджував, що оскільки був позбавлений права керування транспортним засобом, але доставляв дитину до лікарні, не викликавши швидку медичну допомогу, а ні за місцем проживання, а ні до вїзду до міста ОСОБА_1, оскільки в нього закінчувався бензин, він мав до лікарні заїхати на заправочну станцію, хоча це і потребувало здійснення додаткового обїзду по м. Нова Одеса, але рухався таким чином та по таким вулицям міста, щоб не бути зупиненим працівниками поліції. Незважаючи на це він таки був зупинений працівниками поліції під час керування автомобілем, але рухався при цьому у м. Нова Одеса саме в напрямку лікарні, а не на виїзд з міста від лікарні.

Посилаючись на викладене ОСОБА_2 та його захисник адвокат ОСОБА_3 просили про закриття справи за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, покази працівника патрульної поліції ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, є доведеною.

Так, за даними протоколу про адміністративне правопорушення від 14.08.2018 року, серія БД №210049, 14.08.2018 року о 01.00год., в м.Нова Одеса, Миколаївської області, по вул.Іпатенка,1, ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, н.з. ВЕ 2468АТ, з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу газо-аналізатор алкотестер Drager та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно яких ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду з присутності двох свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6

Згідно з власноручними письмовими поясненнями ОСОБА_2, доданими до матеріалів справи, він пояснив, що 14.08.2018року керував автомобілем ВАЗ 2101, був зупинений працівниками поліції та визнав, що вживав перед цим два літри пива. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння відмовляється, провину визнав.

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 підтверджується, що 14.08.2018 року близько 01.10год., вони були запрошені у якості свідків, де в їх присутності гр. ОСОБА_2 відмовився від проходження тесту на стан алкогольного спяніння та проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння в медичному закладі, пояснили, що у ОСОБА_2 були ознаки алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук).

Будучи допитаним у судовому засіданні інспектор патрульної поліції ОСОБА_4 підтвердивши суду обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, суду вказав, що водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння саме в присутності двох свідків, дані щодо місця проживання яких були записані з їх слів, дитини в автомобілі ОСОБА_2 не було, рухався він в зворотньому від лікарні напрямку на виїзд з міста ОСОБА_1. Підтвердив, що водій ОСОБА_2 дійсно, виправдовуючи факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, вказував на те, що змушений був сісти за кермо автомобіля у звязку із необхідністю доставки пацієнта до лікарні, проте будь-якої крайньої необхідності щодо відмови від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на пропозицію працівників поліції у ОСОБА_2 не було, оскільки в цей момент в автомобілі останнього не було дитини, що потребувала медичної допомоги. В автомобілі була лише жінка, яка сиділа на передньому пасажирському сидінні.

Вказані пояснення працівника патрульної поліції узгоджуються, як із даними протоколу про адміністративне правопорушення, так і даними відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського, згідно з якими дійсно зафіксовано відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на вимогу працівників поліції. При цьому під час спілкування ОСОБА_2 з працівниками поліції ним не вказувалося на наявність в автомобілі дитини, в тому числі яка потребувала медичної допомоги, а зазначалося про те, що він керував автомобілем, оскільки мав доставити дитину до лікарні, у звязку із чим прохав не складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що твердження ОСОБА_2 про те, що його відмова від проходження огляду на стан спяніння була повязана із необхідністю доставити дитину до лікарні, суперечить даним відеозапису, згідно з якими він не вказує на те, що в його автомобілі є особи, що потребують медичної допомоги, а вказує про це лише як на підставу керування автомобілем в стані алкогольного спяніння. Крім того, поясненнями працівника поліції ОСОБА_4Ю спростовано такі твердження ОСОБА_2, оскільки встановлено, що останній рухався вже в напрямку від лікарні, коли був зупинений працівниками поліції.

Сам по собі факт неявки в судове засідання свідків відмови від проходження огляду на стан алкогольного спяніння ОСОБА_2 не спростовує наявність свідків такої відмови ОСОБА_5 та ОСОБА_6В, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та фіксації такої відмови, враховуючи, що ані в протоколі, ані у власноруч наданих поясненнях ОСОБА_2 про їх відсутність не стверджував та обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення підтверджував.

Згідно довідки Управління патрульної поліції в Миколаївській області від 14.08.2018року, за наявними обліковими даними АІС МВС України, відносно ОСОБА_2, 11.12.1977р.н., 25.10.2017року було складено протокол про адміністративне правопорушення БД №383787 за ч.1 ст.130 КУпАП, згідно постанови Новоодеського районного суду Миколаївської області від 29.11.2017р. його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування т.з. на 1 рік.

Відповідно ч. 2 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Таким чином, вину ОСОБА_2 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена ч.2 ст. 130 КУпАП, суд вважає доведеною.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП) необхідним та достатнім для його виправлення буде застосування до ОСОБА_2 міри адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_2, який є інвалідом ІІ групи, не є особою, з якою стягується судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33 - 35, 221, 252, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284, 285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Строк позбавлення права керувати транспортними засобами обчислюється з дня винесення постанови про позбавлення цього права. У разі, якщо водій, позбавлений права керування транспортними засобами, ухиляється від здачі документа, що посвідчує це право, то строк позбавлення спеціального права обчислюється з дня здачі або з моменту вилучення такого документу.

Штраф має бути сплачений протягом пятнадцяти днів з дня одержання копії постанови. В разі несплати штрафу в зазначений термін у добровільному порядку, постанову буде звернуто до примусового виконання та стягнуто штраф у подвійному розмірі і витрати на облік правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_7