№3/755/6213/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 337272, ОСОБА_1, 09 серпня 2018 року о 03 годині 20 хвилин, керував автомобілем &#171;Opel Astra&#187;, НОМЕР_1, у м. Києві по вул. Березняківській, 12, з ознаками наркотичного спяніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан спяніння ОСОБА_1 відмовився у кабінеті лікаря-нарколога у приміщенні КМНКЛ «Соціотерапія» у м. Києві, пр-т Визволителів, 6. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

У судове засідання зявився захисник ОСОБА_1 адвокат Чорній Д.О., який подав клопотання про закриття провадження у справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, мотивуючи його тим, що в порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції № 1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735 «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, яка затверджена постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, працівниками поліції було не дотримано порядок огляду, виявлення та документального оформлення у водіїв ознак алкогольного спяніння, а також порушено вимоги щодо порядку складання протоколів про адміністративне правопорушення. Так, як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 нібито відмовився від проходження огляду в кабінеті лікаря. Разом з тим, пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду № 1103 чітко визначено, що в такому випадку поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. ОСОБА_1 не відмовлявся від проведення огляду на стан сп'яніння. Причиною зупинки автомобіля були проблеми зі світлогабаритними вогнями. Лише після словесної суперечки з працівником поліції щодо технічного стану автомобіля, працівник поліції імперативно заявив, що водій перебуває в стані сп'яніння і його необхідно доставити до лікаря. У матеріалах справи містяться лише два докази того, що водій нібито відмовився від проведення огляду на стан сп'яніння, це рапорт працівника патрульної поліції та інформована добровільна згода пацієнта на проведення діагностики лікування та проведення операції та знеболення. Щодо першого рапорту, то цей документ не може бути взятий судом до уваги, оскільки в ньому відображена позиція патрульного, який зупинив дане авто і з самого початку констатував у водія ознаки наркотичного сп'яніння, не маючи при цьому, жодних підстав та доказів цього. Тому, цей рапорт можна розцінити, як спробу виправдати свої неправомірні дії. Щодо другого документу згоди, то вона заповнена та підписана невідомо ким. Зокрема, у даній згоді вказані лише прізвище, імя та по-батьку водія та підкреслено фрагмент тексту того, що він надає згоду на передачу результатів свого обстеження до органів МВС.

Крім того, у порушення Інструкції від 09.11.2015 року №1452/735 «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, яка затверджена постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, немає жодних доказів того, що саме ОСОБА_1 відмовився від проходження, оскільки лікарем (якщо згоду заповнював і підписував лікар) не було ідентифіковано особу-водія, щодо якого патрульні склали протокол, у даній згоді не вказаний номер чи серія посвідчення водія, яке патрульні вилучили у ОСОБА_1 Таким чином, ці два документи містять посилання один до одного, у рапорті вказується, що водій відмовився у лікаря, а лікар, в свою чергу, вказує, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, при цьому ніде не ідентифікує даного водія. Проте, покази патрульного та лікаря не можуть бути замінені показами двох свідків, про яких вказує сам патрульний, які могли б засвідчити факт відмови від проходження водієм огляду на стан сп'яніння. Крім того, наданий поліцейськими відеозапис розпочинається з позначки часу 04 година 33 хвилин, а як вбачається з протоколу, безпосередня зупинка водія відбулася о 03 годині 20 хвилин. І саме проміжок часу, з 03 години 20 хвилин по 04 годину 33 хвилин - відсутній, що свідчить про правдивість вказаних вище тверджень.

Зокрема, після складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 самостійно звернувся до закладу охорони здоров'я, а саме - до медичної лабораторії «Діла» і пройшов відповідне тестування. Як вбачається з результатів дослідження, усі показники на стан наркотичного сп'яніння є негативними.

Крім того, оскільки за твердженням працівників поліції ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп'яніння, то його повинні були відсторонити від керування транспортним засобом, однак, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не тільки не було відсторонено від керування, а ще й видано тимчасовий дозвіл для керування автомобілем. У звязку з вищенаведеним, захисник вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

До суду було викликано інспектора патрульної поліції УПП в м. Києві, який складав протокол про адміністративне правопорушення, однак, до суду останній так і не зявився.

Заслухавши пояснення захисника Чорнія Д.О., дослідивши наявні матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Однак, в супереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що особа керувала автомобілем, перебуваючи в стані наркотичного сп'яніння.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Так, у судовому засіданні захисником Чорнієм Д.О. було надано послідовні та логічні пояснення викладені вище, що не викликають сумніву щодо їх достовірності, тому беруться до уваги.

Зокрема, згідно з Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою № 1103 від 17 грудня 2008 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ. Лікар, що проводить огляд, повинен ознайомитися з документами, які посвідчують особу водія (паспорт, посвідчення водія та інші документи). Відсутність документів не може бути причиною для відмови в проведенні огляду. Лікар, що проводив у закладі охорони здоров'я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров'я. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що при складанні вищезазначеного протоколу не були виконані вимоги, передбачені ст. 256 КУпАП, та вимоги вказаного вище Порядку.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серія БД № 337272 зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного спяніння та від проходження огляду на стан спяніння відмовився у кабінеті лікаря-нарколога у приміщенні КМНКЛ «Соціотерапія».

Проте, відповідно до п. 8 вказаного вище Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення серія БД № 337272, не зазначено свідків, у присутності яких би ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду в лікаря-нарколога, тобто, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що факт так званої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння, був засвідчений свідками, чого вимагає п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, яка затверджена Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення захисника Чорнія Д.О., вивчивши всі докази в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 23, 24, 30, 33, 130, 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: