АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/24/18 Справа № 699/670/17 Суддя в 1 інстанції - ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Суддя в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" січня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Дмитренко М.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області 04 грудня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2

Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою :

АДРЕСА_1

області, гр.України, непрацюючого, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 320 грн. 00 коп., -

в с т а н о в и в :

Згідно матеріалів адміністративної справи, 30.09.2017 року, о 03 год. 15 хв. в м.Корсунь-Шевченківський по вул. Чапаєва,83, ОСОБА_3 керував автомобілем «Hyundai Sonata» д.н.з СА 0117ВВ з явними ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову скасувати, а провадженні по справі закрити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що судом першої інстанції при розгляді справи було порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначив, що він потребував правової допомоги при розгляді даної справи і про це він заявляв суду та просив справу розглядом перенести на іншу дату, однак суд відмовив у задоволенні клопотання чим позбавив його реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП. Також вважає, що суд при обранні виду адміністративного стягнення не дотримався вимог ст.33 КУпА, оскільки не дослідив характеризуючі його документи, майновий та сімейний стан, та й таких документів в матеріалах справи взагалі не було.

Вважає, що постанова суду ґрунтується, виключно на припущеннях, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення не можна встановити момент вчинення цього правопорушення, не вірно зазначено адресу як місця його проживання так, і місця вчинення адміністративного правопорушення. Сам протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи мають неточності та виправлення. Зокрема йому не зрозуміло, яка дата вчинення адміністративного правопорушення зазначена в протоколі. Наголошує на тому, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 взагалі не були допитані в судовому засіданні, але їх письмові пояснення були враховані судом при прийнятті постанови.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_3, який виступив у підтримку вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обгрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувались раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхиленням їх місцевим судом.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., який стягується в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суддя суду першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Згідно положення ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_3 складу вказаного правопорушення, що підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серія БР №212223 від 30.09.2017 року, відповідно до якого, 30.09.2017 року, о 03 год. 15 хв. в м.Корсунь-Шевченківський по вул. Чапаєва,83, ОСОБА_3 керував автомобілем «Hyundai Sonata» д.н.з СА 0117ВВ з явними ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП;

- поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 30.09.2017 року в яких вони зазначили, що були запрошені співробітниками поліції, в якості свідків при складанні протоколу за ст.130 КУКпАП відносно ОСОБА_3 і у нього були виявлені виражені ознаки алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, в їх присутності ОСОБА_3 відмовився, у встановленому законом порядку, пройти перевірку для визначення стану спяніння за допомогою спеціального технічного засобу, а також у закладі охорони здоров'я;

- рапортом інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в м.Чекаси ОСОБА_6;

- диском з записом подій від 30.09.2017 року щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 з якого вбачається, що ОСОБА_3 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння, порушення координації рухів, порушення мови, та від огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Від надання письмового пояснення та підпису в протоколі про адміністративне правопорушення відмовився;

- поясненнями ОСОБА_3 наданих в судовому засіданні, що він дійсно відмовився від проходження огляду на стан спяніння.

Згідно сукупності досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою, судом вірно встановлено наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмови від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп'яніння, що становить самостійний склад адміністративного правопорушення за вказаною статтею.

Доводи апелянта з приводу того, що протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи мають виправлення та неточності спростовуються матеріалами даної справи, так 23.10.2017 року ОСОБА_3 з'явився в судове засідання та не визнав свою вину посилаючиь на те що в протоколі про адміністративне правопорушення та інших матеріалах справи допущені описки та виправлення, які не засвідчені підписом посадової особи та маються суперечності щодо місця та часу вчинення правопорушення. 23.10.2017 року постановою суду справа була направлена на дооформлення в органи поліції, а 03.11.2017 року після дооформлення справа надійшла до суду з виправленнями щодо місця вчинення адміністративного правопорушення, тобто постанова суду виконана, матеріали оформленні належним чином, а тому ці апеляційні доводи ОСОБА_3 не можуть братися судом до уваги.

Що стосується доводів ОСОБА_3 про те, що суд порушив вимоги чинного законодавства не викликавши свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для допиту в судовому засіданні, то вони є безпідставними, так як при перегляді відеозапису подій від 30.09.2017 року щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 встановлено та зафіксовано на відео той факт, що ОСОБА_3 від проходження медичного огляду, у встановленому законом порядку, на стан алкогольного спяніння відмовився при двох свідках ОСОБА_4 та ОСОБА_5, якими були надані відповідні пояснення і суд надав їм оцінку.

Разом з тим, слушними є доводи апелянта про те що суд незважаючи на його клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату у звязку з тим, що він потребував правової допомоги фахівця, відмовив у задоволенні такого клопотання ОСОБА_3, чим порушив його право на захист.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Вимоги закону в цій частині судом першої інстанції не виконані.

Відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 38 КУпАП якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, тому враховуючи, що адміністративне правопорушення вчинено 30.09.2017 року, а на момент апеляційного розгляду, 05.01.2018 р., строки притягнення до адміністративної відповідальності закінчилися у зв'язку з чим провадження по справі відносно ОСОБА_3 підлягає до закриття на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи ці порушення засад судочинства України, які не були дотримані суддею місцевого суду, вважаю за необхідне скасувати постанову судді місцевого суду, та ухвалити нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_3 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, постанову судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 04 грудня 2017 року, якою ОСОБА_3, притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в сумі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати виним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Дмитренко