Справа №577/1751/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Кравченко В. О.
Номер провадження 33/788/289/18 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 172-6 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, його захисника Гороха О.П. та прокурора Ткаченка К.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Гороха О.П. на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 травня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Ромни Сумської області, не одружений, працюючий на посаді заступника міського голови виконавчого комітету Конотопської міської ради, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-6 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

Постановлено стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 травня 2018 року ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-6 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. за те що він, працюючи на посаді заступника міського голови виконавчого комітету Конотопської міської ради та будучи суб'єктом декларування і відповідальності за корупційне правопорушення, 14 лютого 2017 року придбав транспортний засіб марки «Chevrolet Lacetti» 2004 року випуску за ціною 148510,92 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, та в десятиденний термін після набуття права на рухоме майно, не вніс даних до Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування про суттєву зміну в його майновому стані, чим порушив норми ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Горох О.П., який діє в інтересах ОСОБА_3, просив оскаржувану ним постанову судді скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_3 закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Крім цього, апелянт просив дослідити долучені ним до апеляційної скарги копію витягу з роз'яснень НАЗК про дії суб'єкта декларування щодо повідомлення про суттєві зміни в майновому стані та копію відповіді на адвокатський запит від 31.05.2018 року щодо роз'яснення йому порядку повідомлення НАЗК про зміни в майновому стані.

Так, на переконання апелянта рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи та постановлене з істотним порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зокрема, апелянт переконаний в тому, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, складений не уповноваженим на те органом - Департаментом захисту економіки Національної поліції України, оскільки проведення перевірки, у тому числі, після встановлення фактів того, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, вправі здійснювати тільки працівники структурного підрозділу апарату НАЗК та виключно за їх письмовим повідомленням службові особи Департаменту захисту економіки Національної поліції України можуть скласти протокол. Натомість, матеріали справи не містять жодних документів на підтвердження вказаних обставин, більше того, з них вбачається, що таку перевірку здійснював не працівник структурного підрозділу апарату НАЗК, а посадова особа Управління захисту економіки в Сумській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України. З огляду на викладене, всі наявні в матеріалах докази, в тому числі і складений відносно ОСОБА_3 протокол, на думку апелянта, слід визнати не допустимими.

Крім цього, сам протокол не містить інформації про дату, час, місце вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, а також в ньому не розкрита сама суть адміністративного правопорушення через те, що в резолютивній частині протоколу особа, яка його склала, безпідставно посилається, що виявлено склад адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», тоді як норми вказаного закону взагалі такого не визначають, такий склад передбачений ч.2 ст. 172-6 КУпАП. Крім цього, з протоколу чітко не відомо в чому саме обвинувачується ОСОБА_3 - в неповідомленні (бездіяльності) чи несвоєчасному повідомленні (дії) про суттєві зміни у своєму майновому стані, а також не зрозуміла суб'єктивна сторона правопорушення - вчинено вино умисно чи з необережності та які взагалі мотиви його вчинення.

Також, апелянт наголошує і на неповному ознайомленні ОСОБА_3 зі складеним відносно нього протоколом, зокрема з долученими до нього матеріалами перевірки, що порушує його право на захист.

Крім цього, судом в ході розгляду справи, не вірно встановлено і час вчинення адміністративного правопорушення - 20.03.2017 року (дата подання декларації), оскільки в судовому засіданні ОСОБА_3 вказав про те, що придбане ним авто було вказано ним в ході подання щорічної електронної декларації за 2017 рік, заповненої 06.04.2018 року.

Також, на переконання захисника оскаржувана ним постанова не містить встановлення судом вини ОСОБА_3, з її змісту не зрозуміло у чому саме останній визнаний винним - у неповідомленні чи несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни у його майновому стані, більше того, судом не встановлено суб'єктивної сторони даного правопорушення - умислу (прямого чи непрямого) та не з'ясовано мотиву вчинення такого правопорушення.

ОСОБА_3 суду пояснював про те, що мав намір повідомити про суттєві зміни в своєму майновому стані у 2017 році, однак був у стані правової невизначеності стосовно того, яким чином йому повідомити про суттєві зміни в майновому стані за 2017 рік, якщо він не подав декларацію в електронному вигляді за 2017 рік, яку суб'єкти декларування його категорії мали подавати з 01.01.2017 року вперше не у паперовому вигляді, а в електронному. Між тим, НАЗК так і не надано роз'яснень того, яким чином суб'єкту декларування повідомити НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані на веб-сайті Реєстру, якщо електронна декларація за рік, в якому змінився майновий стан за формою, що визначається Національним агентством, суб'єктом декларування ще не подавалася і ці зміни фактично немає де відобразити. 20.02.2017 року ОСОБА_3 намагався до Реєстру внести повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, однак це не вдалося за можливе зробити без створення і заповнення електронної декларації за рік, що звітується. Вказане свідчить про відсутність у нього умислу на вчинення правопорушення та відсутність в його діях передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП адміністративного правопорушення.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника Гороха О.П., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю складу передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП адміністративного правопорушення, думку прокурора Ткаченка К.Л., який заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив оскаржувану постанову суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги та додані до апеляційної скарги документи апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний зокрема з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції, вимоги вказаних статей в цілому були виконані.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає у разі не повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, при цьому суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції"зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

На підставі протоколу ІІІ сесії Конотопської міської ради VІІ скликання від 23.12.2015 року, ОСОБА_3 приступив до виконання обов'язків заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Конотопської міської ради.

Розпорядженням міського голови від 23.12.2015 року № 149-ОС ОСОБА_3 присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах 4 категорії посад, визначених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Цього ж дня - 23.12.2015 року ОСОБА_3 прийняв присягу посадової особи місцевого самоврядування та був ознайомлений під підпис з попередженнями про обмеження, пов'язаними з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби.

Відповідно до п.п. "в" п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", ОСОБА_3 є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов'язаного з корупцією.

Відповідно ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції", у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Відповідно до пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (за текстом - Порядок), затвердженого Рішенням НАЗК №3 від 10.06.2016, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, суб'єкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми.

Законом України від 21.12.2016 № 1801-VIII «Про Державний бюджет України на 2017 рік», прожитковий мінімум працездатних осіб з 1 січня 2017 року становив 1 600 грн. Отже, станом на 1 січня 2017 року, 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб дорівнювало 80 000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується самим ОСОБА_3 14.02.2017 року останній придбав у власність автомобіль марки «Chevrolet Lacetti» 2004 року випуску за ціною 148510,92 грн., що перевищує встановлену положеннями ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» суму і зобов'язує суб'єкта декларування у десятиденний строк повідомити Національне агенство про суттєві зміни у майновому стані.

14.02.2017 року ОСОБА_3 звернувся до начальника ТСЦ № 5342 із заявою № 112889827 про здійснення операції щодо перереєстрації за ним вказаного транспортного засобу (а.с. 12), на яку цього ж дня ОСОБА_3 сервісним центром було видано облікову карту № НОМЕР_1 та реєстраційну картку транспортного засобу від 14.02.2017 року про перереєстрацію на нього транспортного засобу марки «Chevrolet Lacetti» (а.с. 13, 14).

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, зокрема зі змісту складеного відносно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення та не заперечується ні ним самим ні його захисником Горохом О.П. в поданій апеляційній скарзі, відомості про суттєві зміни у майновому стані, до НАЗК ОСОБА_3, як того вимагає ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», подано так і не було. Про придбане ним 14.02.2017 року авто він вказав в своїй електронної декларації за 2017 рік, поданої ним 06.04.2018 року, що узгоджується зі змістом декларації та викладеними в протоколі фактичними обставинами справи, а також наголошується захисником у апеляційній скарзі (а.с. 16-19).

Відповідно до наданих ОСОБА_3 суду першої інстанції пояснень, останній вказував на те, що «..не міг внести зміни до електронної декларації, оскільки ще не був зареєстрований на офіційному веб-сайті НАЗК..», а тому, на його переконання жодних порушень Закону він і не допускав.

Однак, дослідивши матеріали справи в своїй сукупності та врахувавши вказані пояснення ОСОБА_3, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а його висновки про те, що в його діях відсутній склад вказаного правопорушення слід визнати помилковими, оскільки він не дотримався вимог ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції", у десятиденний строк з моменту придбання майна у власність, не заповнив відповідну електронну форму та не надіслав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування повідомлення про суттєві зміни у його майновому стані. Натомість, про придбаний ним у 2017 році автомобіль, ОСОБА_3 вказав лише у своїй декларації за 2017 рік, поданої ним аж 06.04.2018 року, що є прямим порушенням норм вказаного законодавства та не звільняє його від відповідальності.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що у діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 176-2 КУпАП, оскільки придбаний ним транспортний засіб відображено у декларації за 2017 рік, то такі є безпідставними, адже, вартість придбаного транспортного засобу перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, що зобов'язує суб'єкта декларування у десятиденний строк з моменту суттєвої зміни у майновому стані письмово повідомити про це НАЗК, шляхом подачі декларації (повідомлення), відповідно форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що в діях ОСОБА_3 відсутня суб'єктивна сторона, мета та умисел, є безпідставними.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3, будучи обізнаним щодо вимог Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи про обов'язок повідомляти у десятиденний термін про суттєві зміни у майновому стані, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, а саме, придбання легкового автомобіля, загальною вартістю 148510,92 грн.

Отже, сукупність досліджених судом першої і апеляційної інстанцій даних приводять до висновку, що ОСОБА_3 передбачав можливість настання шкідливих наслідків своєї бездіяльності, оскільки був попереджений про відповідні обмеження, але легковажно розраховував на їх відвернення.

Між тим, суд виходить з того, що згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В той час, доводи ОСОБА_3 про незнання вимог закону чи про його правову невизначеність є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 68 Конституції України, незнання законiв не звiльняє особу вiд юридичної вiдповiдальностi.

Неповідомлення, або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, як це визначено ч.2 ст.172-6 КУпАП, незалежно від ознак суб'єктивної сторони, є адміністративним правопорушенням з формальним складом, поза як обов'язковою складовою складу даного проступку є існування об'єктивної сторони, тобто протиправного діяння.

З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд не встановив суб'єктивну сторону правопорушення - наявність у ОСОБА_3 умислу (прямого чи непрямого), а також мотиву вчинення ним такого правопорушення та про відсутність таких відомостей і у складеному відносно нього протоколі, слід визнати безпідставними.

Крім цього, апеляційний суд звертає увагу і на додані захисником до апеляційної скарги документи, з яких вбачається те, що ОСОБА_3 дійсно звертався до НАЗК з проханням роз'яснити йому порядок подачі відомостей про суттєві зміни у його майновому стані, однак вказаний орган прямо повідомив останнього про положення ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції" та чітко вказав про те, що той зобов'язаний у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна повідомити про це Національне агентство. З викладеного слідує те, що ОСОБА_3 повинен був і міг усвідомлювати наслідки у разі не виконання вказаних вимог законодавства, однак легковажно розраховував на їх відвернення, що жодним чином не звільняє його від відповідальності.

Також, апеляційний суд не може погодитись і з доводами захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 складений не уповноваженою на те особою, виходячи з наступного.

Так, згідно вимог ст. ст. 254-255 КУпАП органи внутрішніх справ (Національної поліції) мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

За змістом ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», Національна поліція є спеціально уповноваженим суб'єктом у сфері протидії корупції.

Порядок та строки проведення перевірки, що передують складанню протоколу, діючим законодавством не визначений. Але, відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції, п.3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 255 КУпАП, ч.6 Положення про Національну поліцію України, затвердженого Постановою КМУ № 877 від 28.10.2015 року, Національна поліція є спеціально уповноваженим суб'єктом у сфері протидії корупції, уповноважена на складання протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, пов'язаних із корупцією, за ст.ст. 172-4 - 172-9 КУпАП та для виконання покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень і має право одержувати в установленому законом порядку інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на неї завдань, користуватися відповідними інформаційними базами даних державних органів, державною системою урядового зв'язку та іншими технічними засобами.

Враховуючи зазначене, посилання апелянта на те, що правоохоронні органи, при проведенні перевірки та складанні протоколу вийшли за межі своїх повноважень, є безпідставним і не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Також, суд апеляційної інстанції вважає необхідним зауважити, що для настання адміністративної відповідальності за ст. 172 - 6 ч. 2 КУпАП, у зв'язку з неповідомлення суб'єктом декларування про суттєві зміни в його майновому стані, не має значення місце вчинення вказаного правопорушення, тобто місце неповідомлення суб'єктом про ці зміни, шляхом неподання відповідної електронної декларації, оскільки ця обставина не є обов'язковою ознакою об'єктивної сторони складу вказаного адміністративного правопорушення. З огляду на вказане, доводи захисника про відсутність в складеному відносно ОСОБА_3 протоколі відомостей про місце його вчинення є безпідставними.

Щодо дати та часу вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення то як зі змісту складеного відносно нього протоколу так і змісту оскаржуваної постанови чітко вбачається те, що 14.02.2017 року ОСОБА_3 було придбано автомобіль, про придбання якого він протягом 10 днів НАЗК не повідомив, вказав про нього лише у своїй декларації за 2017 рік, яку подав 06.04.2018 року. 18.04.2018 року вказана обставина була виявлена працівниками органів Національної поліції в ході перевірки інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування». Враховуючи викладене, вчинене ОСОБА_3 правопорушення має триваючий характер, а тому встановити конкретну його дату та час вчинення є неможливим, з огляду на це доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність складеного відносно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону слід визнати безпідставними.

З таких же підстав, апеляційний суд не погоджується і з твердженнями захисника про те, що судом першої інстанції не вірно встановлена дата вчинення ОСОБА_3 правопорушення - 20.03.2017 року, замість - 06.04.2018 року, оскільки вказані дати вказують лише на дати подання ОСОБА_3 декларацій за 2016 рік та за 2017 рік, в останній з яких той вказав про придбаний ним 14.02.2017 року автомобіль. При цьому, дана обставина не виключає в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, суть якого зводиться до не повідомлення ним про зміни у майновому стані орган НАЗК, про які він мав повідомити його протягом 10 днів з моменту придбання такого майна у свою власність.

Також, апеляційний суд не може визнати підставою для скасування оскаржуваного захисником судового рішення те, що суд, на переконання останнього, не встановив вини ОСОБА_3, зокрема в чому саме він винен - в не повідомленні чи несвоєчасному повідомленні НАЗК про суттєві зміни в своєму майновому стані, оскільки зі змісту постанови вбачається те, що ОСОБА_3 притягується до відповідальності за невнесення ним, протягом десяти днів після набуття права на нерухоме майно, до Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відомостей про суттєву зміну в своєму майновому стані, що узгоджується зі змістом складеного відносно нього протоколу (а.с. 7, 116).

Щодо тверджень апелянта про те, що ОСОБА_3 не повністю ознайомлений з протоколом, зокрема з доданими до нього матеріалами перевірки, а тому порушено його право на захист, то їх апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки як вірно встановив суд першої інстанції, ОСОБА_3 було отримано копію примірника протоколу ще 19.04.2018 року, про що свідчить його підпис (а.с. 8), про перебування справи у провадженні суду він знав і мав необмежену можливість знайомитись з її матеріалами, однак цього не робив.

Таким чином, апеляційний суд не погоджується з твердженнями захисника особи, яку притягли до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - адвоката Гороха О.П. про те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи та постановлене з істотним порушенням норм процесуального та матеріального права.

Разом з тим, вивчивши в ході апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції всі матеріали справи про адміністративне правопорушення, та всі обставини, які сприяли вчиненню зазначеного адміністративного правопорушення, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, місцевий суд, не врахував того, що останній не мав наміру уникнути фінансового моніторингу доходів.

Оскільки, як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3, після придбання ним авто, в лютому 2017року намагався вжити заходів щодо повідомлення НАЗК про суттєві зміни його майнового стану шляхом безпосереднього звернення до головного спеціаліста з питань запобігання корупції Конотопської міської ради Попова А.П. з проханням роз'яснити йому порядок повідомлення НАЗК про суттєві зміни в його майновому стані, і факт такого звернення спеціаліст Попов А.П. не заперечує (а.с. 141), крім цього ОСОБА_3 вивчав роз'яснення НАЗК.

Однак, враховуючи, що станом на лютий місяць він ще не оформив персональний кабінет для подачі декларацій і жодних електронних декларацій ще не подавав, тому апеляційний суд погоджується з твердженнями ОСОБА_3, що в нього виникли об'єктивні труднощі внести повідомлення про суттєві зміни майнового стану до неподаної ще електронної декларації.

Про придбане авто в лютому 2017 ОСОБА_3 вказав у декларації за 2017 рік, 02.04.2018 , і вже після внесення даних до електронної декларації ОСОБА_3, відповідними працівниками управління захисту економіки в Сумській області, майже через рік і два місяці, і був виявлений факт неповідомлення ОСОБА_3 про суттєві зміни майнового стану.

Вказані обставини, на переконання суду апеляційної інстанції, суттєво знижують суспільну шкоду вчинку ОСОБА_3 Зазначене правопорушення в даному випадку не спричинило суспільної шкоди, а також цим правопорушенням не було завдано збитків державним чи суспільним інтересам.

За змістом ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

Оцінюючи в сукупності дії, наслідки та ставлення ОСОБА_3 до вказаних дій, з урахуванням даних, що характеризують його особу, відсутності суспільної шкоди його діяння, апеляційний суд вважає за можливе застосування до ОСОБА_3 положень ст. 22 КУпАП та звільнення його від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення і обмежитися усним зауваженням.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга адвоката Гороха О.П., підлягає частковому задоволенню, постанова судді - скасуванню з постановленням рішення про звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП у зв'язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 22, 284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Гороха О.П. - задовольнити частково.

Постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 травня 2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. - скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-6 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі відносно ОСОБА_3 закрити на підставі ч.2 ст. 284 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіФілонова Ю. О.