АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/666479/18 Суддя 1 інстанції: Божко В.В.
Провадження: 33/790/679/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

08 серпня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Яковлева В.С., за участю притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 08 червня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюКиївського районного суду м. Харкова від 08 червня 2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 (триста сорок) гривень. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як зазначено у постанові суду, ОСОБА_2, 12.03.2018 р. о 16 год. 39 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 у м. Харкові в районі перехрестя вул. Матюшенко та вул. Шевченко, допустила рух автомобіля заднім ходом, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 - під керуванням водія ОСОБА_3 В результаті ДТП завдано матеріальні збитки, автомобіль НОМЕР_1 - отримав механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 10.9 ПДРУ.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 свою вину не визнала.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням уточнень, просить скасувати постановуКиївського районного суду м. Харкова від 08 червня 2018 року та постановити нову, якою визнати відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні ДТП, направити матеріали до УПП м. Харкова для доопрацювання та складання відносно водія ОСОБА_3 адміністративного протоколу за ст. 124 КУпАП та порушення ним п. 13.1 ПДРУ. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що інший учасник ДТП - ОСОБА_3 не був присутній у судовому засіданні під час розгляду справи районним судом, що унеможливлює надання судом оцінки поясненням, наявним у справі. Також, посилаючись в оскаржуваному рішенні на пояснення свідка ОСОБА_4, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки письмовим та усним поясненням ОСОБА_2, вказавши, що вони суперечать матеріалам справи. Вважає, що при оформленні адміністративного матеріалу з боку співробітників поліції було допущено фальсифікацію. Так, після події ДТП та його оформлення поліцейськими було складено схему ДТП, яку ОСОБА_2 сфотографувала. На звороті зазначеного документу було вказано кількість водіїв (2), ТЗ (2) та відсутність пасажирів та пішоходів на місці ДТП. В той же час, у місцевому суді з»являється свідок ОСОБА_4, яка начебто була пасажиром автомобіля «Nissan Teana». Про ознаки такої фальсифікації ОСОБА_2 було подано скаргу до правоохоронних органів, та згідно листа ДПП УПП в Харківській області від 26.04.18р. визнано, що наведена в поданій скарзі інформація у частині недоліків при складанні патрульними поліцейськими схеми ДТП знайшла своє підтвердження. Крім того, місцевим судом не встановлено та не знайдено підтвердження ознак порушення водієм «Skoda Fabia» саме п. 10.9 ПДРУ.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, просила її задовольнити. Зокрема, пояснила суду, що у день ДТП стояла на світлофорі перша, очікуючи повороту ліворуч. Коли загорівся зелений сигнал, жінка увімкнула передачу та відчула удар у задню частину авто. Вважає, що водій ОСОБА_3 почав рух раніше ОСОБА_2 (при цьому, не стверджує про перевищення швидкості останнім, у зв»язку із чим характер пошкоджень ТЗ мінімальний). Крім того, на місці аварії ОСОБА_3 самостійно пропонував жінці відшкодувати завдані збитки. Як наполягала у своїх поясненнях ОСОБА_2, у момент ДТП її автомобіль був нерухомий (а зважаючи на рівне дорожнє покриття, покотитися назад по інерції він також не міг); будь - яких інших пасажирів в обох автомобілях не було.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_2 на підтримку доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції виходи із того, що остання, будучи учасником дорожнього руху, порушила вимоги п. 10.9 ПДР, що призвело до пошкодження автомобілей.

Проте, погодитися з такими висновками суду не можна за таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на неповно з'ясованих обставинах справи.

Пунктом 10.9 ПДРУ передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Як вбачається з пояснень учасників ДТП, вони мають розбіжності. Згідно пояснень, наданих ОСОБА_2, у момент аварії її автомобіль був нерухомий, і саме ТЗ ОСОБА_3 почав рух раніше за неї, спричинивши зіткнення. (а.с. 3). В той же час, за змістом пояснень ОСОБА_3, на момент ДТП саме його авто не рухалось, коли ТЗ ОСОБА_2, покотившись назад, спричинило аварію. (а.с. 5) Аналогічні пояснення надані свідком ОСОБА_5 (а.с. 6).

Враховуючи пояснення потерпілого та свідка, незначний характер пошкоджень транспортних засобів, вказівку ОСОБА_2 що її автомобіль обладнаний механічною коробкою передач, вважаю, що зіткнення транспортних засобів відбулось внаслідок допущення водієм ОСОБА_2 самовільного руху автомобіля назад, що свідчить про наявність в її діях порушень п.п. 2.3, 15.12 ПДРУ. Проте порушення таких пунктів ПДРУ не було інкриміновано протоколом про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення водієм ОСОБА_3 п. 13.1 ПДРУ заслуговують на увагу, проте їм не може бути надана належна правова оцінка, оскільки протокол, як єдина підстава для притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_3 не складався.

Зазначені обставини залишилися поза увагою суду, у зв*язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови апеляційним судом.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З урахуванням того, що закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 08 червня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 (триста сорок) гривень,- скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.С. Яковлева