Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1417/18
Провадження № 3/480/515/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Шаронова Н.О., за участю: секретаря Бойко В.Д.; особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1; адвоката ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли з Регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, НОМЕР_1, сільського голову Михайлівської сільської ради, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч. 7 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

встановив:

24 квітня 2018 року жителі Михайлівської об'єднаної територіальної громади подали колективне звернення сільському голові Михайлівської сільської ради ОСОБА_1, через депутатів Михайлівської сільської ради, яке зареєстровано у Михайлівській сільській раді Миколаївського району Миколаївської області 25 квітня 2018 року за № 418-4-3. Станом на 01 червня 2018 року відповідь на звернення заявниками не отримана. Вказаною бездіяльністю ОСОБА_1 порушив ст. 20 Закону України Про звернення громадян.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину за складеним відносно нього протоколом не визнав та пояснив суду, що він не мав наміру відмовляти у наданні відповіді на звернення, а мав намір перевірити справжність підписів мешканців села громади, оскільки мешканці громади казали йому, що підписувалися під зовсім іншим зверненням.

Адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні вважав, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 212-3 КУпАП слід закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Підтримав подане на адресу суду клопотання про закриття провадження у справі, з мотивів викладених у ньому.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого.

25 квітня 2018 року за вхідним номером 418-4-3 на адресу Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області дев'ятьма депутатами Михайлівської сільської ради, за дорученням жителів Михайлівської сільської ради Миколаївської області Миколаївського району сільському голові Михайлівської сільської ради ОСОБА_1 направлено копію відкритого листа сільському голові ОСОБА_1 (а. с. 6-29).

05 червня 2018 року на адресу Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини за вхідним № М319309.18/14 надійшла заява, подана ОСОБА_3, за дорученням жителів Михайлівської сільської ради, про вжиття заходів для усунення порушень Закону України Про звернення громадян, у зв'язку з неотриманням відповіді на звернення від 25 квітня 2018 року (а. с. 5).

23 липня 2018 року головним спеціалістом відділу регіонального представництва в південних областях Управління забезпечення діяльності регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини складено протокол про адміністративне правопорушення (а. с. 1).

Щодо позиції адвоката про некоректність викладу суті адміністративного правопорушення стосовно номера, за яким зареєстровано лист, то суд враховує те, що з фотокопії супровідного листа (а. с. 6) дійсно неможливо однозначно встановити реєстрацій номер, а тому вказану розбіжність суд вважає суто технічною. Крім цього, факт існування звернення ніким з учасників судового провадження не заперечується.

Письмові пояснення ОСОБА_1 (а. с. 4) узгоджуються з поясненнями, наданими ним особисто у судовому засіданні та мають такий зміст. Після надходження звернення від громадян 25.04.2018 вони вирішили перевірити справжність підписів під зверненням. Під час спілкування з мешканцями останні зазначили, що підписи збиралися під іншим текстом звернення і вони підписувалися під іншим змістом звернення в тексті. Враховуючи це, вони вирішили, що ця скарга сфальсифікована, а тому вирішили не надавати на неї відповідь.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є сільським головою Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Вказана обставина учасниками судового розгляду не заперечується.

Відповідно до ст. 12 Закону України Про місцеве самоврядування сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Статтею 40 Конституції України гарантовано, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Вказана гарантія Основного закону також закріплена у ст. 1 Закону України Про звернення громадян, відповідно до якої громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.Військовослужбовці, працівники органів внутрішніх справ і державної безпеки, а також особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України мають право подавати звернення, які не стосуються їх службової діяльності. Особи, які не є громадянами України і законно знаходяться на її території, мають таке ж право на подання звернення, як і громадяни України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами.

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (ч. 1 ст. 3 Закону України Про звернення громадян).

Згідно з положеннями ст. 5 Закону України Про звернення громадян звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, обєднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).

Особливою формою колективного звернення громадян до Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, органу місцевого самоврядування є електронна петиція, яка подається та розглядається в порядку, передбаченому статтею 23-1 цього Закону.

Звернення може бути усним чи письмовим.

Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного звязку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного звязку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, імя, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби звязку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними розясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Звернення про надання безоплатної правової допомоги розглядаються в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги.

У судовому засіданні встановлено, що отримавши звернення жителів об'єднаної територіальної громади ОСОБА_1 правом повернення звернення, відповідно до ч. 7 ст. 5 Закону України Про звернення громадян не скористався, а отже в силу ч. 1 ст. 7 Закону України Про звернення громадян звернення є таким, що підлягає прийняттю та розгляду.

За таких обставин, доводи адвоката та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відносно не дотримання вимог, щодо форми звернення є безпідставними.

Статтею 8 Закону України Про звернення громадян передбачені вимоги до звернення, які не підлягають розгляду та вирішенню. Зокрема, частина третя вказаної статті вказує на те, що рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей про направлення сільським головою ОСОБА_1 чи іншою особою, за його дорученням, рішення про припинення розгляду колективного звернення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Частинами 1, 2, 3 статті 3 Закону України Про звернення громадян встановлено, що пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Зі змісту поданого жителями сіл, що входять до складу Михайлівської сільської ради звернення вбачається, що питання порушені у ньому є по суті і пропозиціями, і заявами і скаргами, а отже мають розглядатися відповідно до ст. ст. 14, 15, 16 Закону України Про звернення громадян.

За таких обставин, доводи адвоката ОСОБА_2 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в тій частині, що звернення жителів має розглядатися, в порядку визначеному Законом України Про доступ до публічної інформації є безпідставними.

Також, є неспроможними доводи адвоката щодо того, що депутати Михайлівської сільської ради, направляючи сільському голові Михайлівської сільської ради звернення, посилалися на Закон України Про доступ до публічної інформації, оскільки зі змісту супровідного листа вбачається, що депутати Михайлівської сільської ради направляють копію відкритого листа сільському голові ОСОБА_1 та просять оприлюднити на сайті Михайлівської сільської ради звернення, відповідно до Закону України Про доступ до публічної інформації.

Статтею 20 Закону України Про звернення громадян встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні відомості щодо направлення сільським головою Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області повідомлення про встановлення додаткового терміну для розгляду порушеного у зверненні питання.

Відповідно до пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наданих у судовому засіданні, а також письмових пояснень, які містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вирішив не надавати відповідь на звернення громадян, оскільки вважав це фальсифікацією, оскільки мешканці села казали йому, що підписувалися під зовсім іншим текстом звернення, а тому ОСОБА_1 вирішив перевірити справжність підписів. З вказаною позицією особи, яка притягається до адміністративної відповідальності суд не погоджується, з огляду на таке.

Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 5 Закону України Про звернення громадян письмове звернення повинно бути підписано заявниками. Жодна з норм Закону України Про звернення громадян не надає органу державної влади, місцевого самоврядування, об'єднання громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобу масової інформації, а також посадовим особам, права на проведення перевірки справжності підпису звернення.

Щодо позиції адвоката та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про неналежне виконання секретарем Михайлівської сільської ради ОСОБА_4 функціональних обов'язків, то суд звертає увагу на те, що предметом вказаного судового розгляду є протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1.

Також, судом встановлено, що лист жителів сіл, що входять до складу Михайлівської сільської ради по суті є зверненням, а тому посилання на повноваження секретаря сільської ради щодо виконання Закону України Про доступ до публічної інформації є безпідставними.

Крім цього, звернення адресовано особисто голові сільської ради ОСОБА_1 та зміст вказаного звернення стосується діяльності саме голови сільської ради ОСОБА_1, а тому секретар сільської ради ОСОБА_4 не є повноважною особою для надання відповіді за результатами розгляду звернення.

Також, жоден з долучених до клопотання про закриття провадження у справі документ не завірений належним чином; оригінали вказаних документів для огляду суду не надавалися, а тому суд позбавлений можливості посилатися на вказані документи у постанові суду.

За таких обставин, суд вважає позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо причин не надання відповіді на звернення захисною, та такою, що не ґрунтується на законі, і за таких обставин, бездіяльність ОСОБА_1, як голови Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, яка виразилася у ненаданні відповіді на звернення, у встановлений законом термін, слід кваліфікувати за ч. 7 ст. 212-3 КУпАП, тобто інше порушення Закону України Про звернення громадян.

Статтею 24 Закону України Про звернення громадян встановлено, що особи, винні у порушенні цього Закону, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, передбачену законодавством України.

Розглядаючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 38 КУпАП встановлено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 23 липня 2018 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення. Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що правопорушення вчинено 26 травня 2018 року, а виявлено правопорушення 23 липня 2018 року о 08 годині 30 хвилин (під час виїзної перевірки). З вказаним твердженням особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, суд не погоджується, з огляду на таке.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять копію заяви, яка 05 червня 2018 року надійшла на адресу Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (а. с. 5), якою ОСОБА_3 повідомляє уповноважену складати протокол про правопорушення посадову особу секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про вчинене правопорушення.

Доказів на підтвердження того, що 23 липня 2018 року Секретаріатом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини було проведено перевірку, в ході якої виявлено правопорушення суду не подано.

За таких обставин, суд вважає, що оскільки докази, що підтверджують проведення 23 липня 2018 року виїзної перевірки у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні, днем виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є 05 червня 2018 року, коли ОСОБА_3 звернулася до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з повідомленням та клопотанням про вжиття заходів до усунення порушень Закону України Про звернення громадян.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з положеннями п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у тому числі за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

У зв'язку з викладеним, суд вважає, що станом на 23 жовтня 2018 року строки накладення адміністративного стягнення по відношенню до ОСОБА_1 закінчились, а тому провадження в справі про адміністративне порушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 38, ч. 7 ст. 212-3, ст. 221, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 252, 280, 283, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 212-3 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 7 ст. 212-3 КУпАП, - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів.

Суддя Н.О. Шаронова

23.10.2018