АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1509/2018 Категорія: ч. 2 ст. 172-6 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Трубніков А.В.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Маліновський О.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва, українки, громадянки Українки, яка одружена, має на утриманні дитину віком 7 років, зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 працює у Центрі оперативного зв'язку ДСНС України, старший лейтенант,

захисника Гайдамаченка В.Г. та прокурора Військової прокуратури Київського гарнізону Килівника Я.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 22 березня 2018 року щодо ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 березня 2018 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрито, у зв'язку із закінченням на час розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Як зазначено у постанові, ОСОБА_4, обіймаючи посаду заступника начальника центру - начальника інформаційних систем та програмного забезпечення центру інформаційних технологій та технічних послуг Інституту державного управління у сфері цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій, будучи особою начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 2 ст. 52 даного Закону, пункту 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №2 &q?ід;Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування&q?го;, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 №958/29088 із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18.08.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 №1153/29283, несвоєчасно повідомила про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення суду про закриття провадження у справі обґрунтоване тим, що з дня виявлення адміністративного корупційного правопорушення, а саме з 04.11.2017 року, минуло понад три місяці, а тому відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення на особу, яка притягується до відповідальності не може бути накладено, а провадження у справі у відповідності до ст.247 п.7 КУпАП підлягає закриттю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та провадження у справі закрити.

Вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм процесуального права та порушує її права.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 зазначає, що її рідна бабуся ОСОБА_8 подарувала їй двокімнатну квартиру, загальною площею 43,3 кв. м., 09.09.2017 року за договором дарування, вартістю 199 431,00 грн. Вона намагалася з 19.09.2017 року внести зміни до своєї електронної декларації у зв'язку з подарованою їй квартирою, але веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції працював в цей час некоректно.

Крім того, ч. 2 ст. 52 Закону України &quст;Про запобігання корупції&q?о ; від 14 жовтня 2014 року № 1700-VІІ передбачає необхідність у десятиденний строк повідомити відповідний орган про суттєві зміни у майновому стані. Разом з тим, вказаною нормою не встановлено, яким чином обчислюється строк виконання такого обов'язку: у календарних чи робочих днях, що свідчить про неоднозначне тлумачення цієї норми.

ОСОБА_4 вказує, що вона та її колеги по роботі вважали, що у неї є 10 робочих днів і повідомити відповідний орган про суттєві зміни у майновому стані. Тільки 26.09.2017 року вона змогла внести зміни до своєї електронної декларації, де зазначила оціночну вартість отриманого у подарунок нерухомого майна в сумі 199 431,00 грн. Подарована квартира 43,3 кв. м., не змінила суттєво її майнового стану, оскільки вона не отримала ніякого доходу і не придбала вищезазначеного майна. Проте, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення стосовно неї строк повідомлення про зміни майнового стану обраховано у календарних днях, однак якщо такий строк рахувати у робочих днях, та врахувати некоректну роботу веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, то відповідне повідомлення подане нею на 12 день після придбання майна, тобто з дотриманням вимог ч. 2 ст. 52 Закону України &quч.;Про запобігання корупції" від 14 2014 року № 1700- VII.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення місцем адміністративного правопорушення вказано Інститут державного управління у сфері інформаційних систем та програмного забезпечення центру інформаційних технологій та технічних послуг інституту, адреса роботи: вул. Олеся Гончара, буд. 55 А, м. Київ, що також свідчить про необхідність обрахунку строку саме в робочих днях.

15 листопада 2017 року, ОСОБА_4 надала письмові пояснення за місцем роботи, виконуючому обов'язки начальника Інституту державного управління у сфері цивільного захисту ОСОБА_9, де виклала всі обставини та зазначила про те, що не мала жодного умислу на приховування подарованого їй майна, оскільки всі відомості щодо його отримання містяться в публічному реєстрі, та зазначила, що повідомила Національне агентство з запобігання корупції, шляхом внесення змін до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_4 вказує, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини, отже наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки адміністративне правопорушення виявлено 04.11.2017 року, відповідно до чинного законодавства закривається провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності без встановлення вини ОСОБА_4 у даній справі.

ОСОБА_4 також зазначає, що складання Протоколу № 24 про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією (було складено 25.01.2018 року) співробітником Департаменту захисту економіки Національної поліції України Управління захисту економіки у м. Києві, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10, що нею було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП, її не було проінформовано та протокол вона не підписувала і з ним не ознайомлена, так як їй ніхто його не надав та не ознайомлював з ними і вона тільки була ознайомлена під час судового засідання, їй не були роз'яснені її процесуальні права та вона була позбавлена можливості дати пояснення по суті правопорушення.

ОСОБА_4 вказує, що в її діях відсутній умисел на неповідомлення чи несвоєчасне подання повідомлення про зміну майнового стану, а несвоєчасне подання такого повідомлення зумовлене технічними проблемами в роботі електронного ресурсу Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відсутність умислу, спрямованого на вчинення корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, свідчить про відсутність однієї із складових його елементів, а саме суб'єктивної сторони, а отже і складу адміністративного правопорушення в цілому.

За таких обставин, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а тому усі сумніви і припущення стосовно наявності в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення повинні бути визнані на її користь.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 та її захисника Гайдамаченка В.Г., які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора Військової прокуратури Київського гарнізону Килівника Я.О., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об'єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані по справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги посилання ОСОБА_4 на некоректну роботу сайту НАЗК, що не було підтверджено належними доказами, а також посилання на те, що ОСОБА_4, зважаючи на неоднозначність ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» обраховувала строк подання повідомлення про суттєві зміни саме у робочих днях, зважаючи на те, що нею попередньо у визначені законом терміни було подано декларацію у електронному вигляді до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави місцевого самоврядування, умовою подання якої є підтвердження особою ознайомлення вимогами зазначеного Закону, у тому числі і щодо обов'язку подавати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна.

Апеляційна скарга на обґрунтування вимог про скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі містить аналогічні посилання, які є безпідставними та не підтверджені належними доказами.

Рішення суду про закриття провадження у справі є обґрунтованим, оскільки з дня виявлення адміністративного корупційного правопорушення, а саме з 04.11.2017 року, минуло понад три місяці, а тому відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення на особу, яка притягується до відповідальності не може бути накладено, а провадження у справі у відповідності до ст.247 п.7 КУпАП підлягає закриттю.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, що свідчить про порушення права людини на справедливий суд, є безпідставними та не відповідають вимогам закону.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 22 березня 2018 року щодо ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.А. Маліновський