КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

потерпілого ОСОБА_1

представника потерпілого адвоката ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 3 серпня 2018 року щодо доручення здійснення перевірки відносно ОСОБА_1, та на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 3 серпня 2018 року, якою

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої в Бориспільській ЦРЛ, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_4 визнана винуватою в тому, що 5 червня 2018 року об 11.25 год., керуючи транспортним засобом «Renault Megane» державний номерний знак НОМЕР_1, рухалась в м. Борисполі по вул. Київський шлях, на регульованому перехресті з вул. Броварська, при поворот ліворуч не надала переваги в русі автомобілю НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого допустила зіткнення з даним автомобілем, в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_4 порушила вимоги п. 16.6 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Також іншою постановою суду від 3 серпня 2018 року повідомлено начальника батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про виявлені судом факти порушення чинного законодавства та доручено здійснити перевірку щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1, паспорт громадянина Україна серії НОМЕР_5 реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Направлено до батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення №359/4687/18,№ 3/359/1817/2018 щодо ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, скопіювавши також вміст диску DVD-R об'ємом 4.7 Gb (а.с.7) та диску DVD-R об'ємом 4.7 Gb (виїзне судове засідання).

Не погоджуючись з постановою суду, представник потерпілого - адвокат ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить:

- скасувати постанову суду, якою вирішено повідомити начальника батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про виявлені судом факти порушення чинного законодавства та доручено здійснити перевірку щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1, паспорт громадянина Україна серії НОМЕР_5 реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

- виключити з мотивувальної частини постанови, якою визнано ОСОБА_4 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, висновки суду про суспільну ступінь вини у допущеному зіткненні та ДТП і порушення ОСОБА_1 п. 8.7.3 ґ) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

- виключити з мотивувальної частини постанови, якою визнано ОСОБА_4 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, посилання як на доказ відео-файл «IMG_6723 MOV», записаний на диску DVD-R об'ємом 4.7 Gb, та умовивід, який зроблено на підставі перегляду такого відео-файлу, що ОСОБА_1 проїхав перехрестя на жовтий сигнал світлофора, як на плід отруєного дерева.

Щодо постанови суду від 3 серпня 2018 року відносно ОСОБА_1 апелянт наголошує на тому, що місцевий суд, використавши форму доручення «доручити здійснити перевірку», перевищив повноваження, фактично діючи, як керівний орган державної влади щодо патрульної поліції в м. Борисполі, який дає вказівку підпорядкованому органові. Апелянт вважає, що суд першої інстанції був позбавлений можливості застосовувати положення ст. 282 КУпАП та давати оцінку діям водія ОСОБА_1, оскільки протокол відносно нього не складався.

За таких обставин апелянт вважає, що постанова суду від 3 серпня 2018 року щодо надання доручення здійснення перевірки - є неправомірною та незаконною.

Щодо постанови суду від 3 серпня 2018 року відносно ОСОБА_4, то апелянт вказує на те, що мотивувальна частина постанови не відповідає вимогам КУпАП, не зрозуміло, у зв'язку з чим зроблено висновок, що в діях водія ОСОБА_4 та ОСОБА_1 вбачається спільна ступінь вини у допущеному зіткненні та ДТП.

Апелянт звертає увагу на те, що головуючий в суді першої інстанції перебрав на себе функції обвинувачення по відношенню до ОСОБА_1, оскільки під час виїзного судового засідання записав відео на власний мобільний телефон і переніс на диск, а з урахуванням вимог ст.ст. 251, 255 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адмінправопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, захисника ОСОБА_3, який частково підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 071020 від 5 червня 2018 року стосовно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП (ас. 2).

За результатами розгляду справи постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 3 серпня 2018 року ОСОБА_4 визнана винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп., а також стягнуто судовий збір в розмірі 352,40 грн.

ОСОБА_5 визнана винуватою в тому, що 5 червня 2018 року об 11:25 год. водій ОСОБА_5, керуючи транспортним засобом, автомобілем «Рено» державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в м. Бориспіль по вул. Київський шлях, на регульованому перехресті з вул. Броварська, при повороті ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1, який рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого допустила зіткнення з даним автомобілем, чим порушила вимоги п. 16.6 ПДР України.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведена сукупністю доказів, наявних у справі, та в апеляційній скарзі не оскаржується, як і не оскаржується під час апеляційного розгляду, а тому в цій частині, виходячи з положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, якою передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, постанова суду не переглядається.

Що стосується доводів апеляційної скарги про необхідність виключення з мотивувальної частини постанови, якою ОСОБА_4 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, встановлених судом, висновків суду про порушення водієм ОСОБА_1 п. 8.7.3 «г» ПДР України, то вони є слушними.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п.4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до положень ст. 279 КУпАП Українисуд першої інстанції розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, зі змісту постанови відносно ОСОБА_4 , яка наразі оскаржується, вбачається, що суддею викладені обставини, які виходять за межі протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4, а саме зазначено, що «автомобіль під керуванням ОСОБА_1 перед зіткненням з автомобілем під керуванням ОСОБА_5, рухаючись по вул. Київський шлях, зі сторони м. Києва, виїхав на перехрестя з вул. Броварською, на забороняючий рух жовтий сигнал світлофору без реагування на зміни дорожньої обстановки.

З огляду на встановлені в ході розгляду обставини суддя приходить до висновку, що порушення ПДР України мали місце і у діях водія автомобіля під керуванням ОСОБА_1, який рухався в зустрічному напрямку по відношенню до авто під керуванням ОСОБА_4, в порушення вимог п.8.7.3 «ґ» ПДР України, виїхав на перехрестя з вул. Броварською на забороняючий для нього рух жовтий сигнал світлофору

Це у свою чергу свідчить про те, що причиною та умовою, що сприяли вчиненню ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, послугувало те, що і водій автомобіля ОСОБА_1, допустив порушення вимог п.8.7.3 «ґ» ПДР України, що встановлено в ході судового розгляду та підтверджується матеріалами справи. У зв'язку з чим в діях водія ОСОБА_4 та водія ОСОБА_1 вбачається спільна ступінь вини у допущеному зіткненні та дорожньо-транспортній пригоді.

З огляду на вище викладене, суд вважає, що діях водій ОСОБА_1 може вбачатись склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підлягає перевірці у встановленому законом порядку».

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключено законами України визначаються засади цивільно-правової відповідальності; діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Кодексом України про адміністративне правопорушення визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями, а також порядок та умови здійснення адміністративного провадження у справах про адміністративне правопорушення.

Однак, як вбачаться з матеріалів адміністративної справи, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не складався, що позбавляє суд першої інстанції в межах провадження у справі за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_4 надати оцінку діям ОСОБА_1

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, постанова місцевого суду, якою ОСОБА_4 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., підлягає зміні, а саме, з мотивувальної частини вказаної постанови підлягають виключенню висновки суду про порушення ОСОБА_1 п. 8.7.3 «ґ» ПДР України, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги про визнання недопустимим доказом у справі відео-файл «IMG_6723 MOV», записаний на диску DVD-R об'ємом 4.7 Gb, то вони є необґрунтованими, оскільки, як встановлено з матеріалів справи, за клопотанням захисника ОСОБА_3 судом здійснено виїзне судове засідання за участю обох сторін, під час проведення якого з'ясовувались на місці ДТП обставини, які мають значення для розгляду справи. При цьому, матеріали справи не містять будь-яких доказів, що потерпілий та його представник заперечували проти проведення такого засідання та проведення фіксації, або заперечували проти дій головуючого в цій частині.

При цьому за відсутності будь-яких доказів того, що режим роботи світлофора, зафіксований на вказаному записі, відповідав режиму роботи світлофора на час вчинення ДТП, вказаний відеозапис не може бути належним доказом винуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин, встановлених судом.

Однак, а ні ОСОБА_4, а ні її захисником, як і іншими учасниками розгляду справи, постанова судді саме щодо ОСОБА_4 не оскаржується, а за наявності сукупності інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, встановлених судом, вказаний доказ не впливає на суть прийнятого щодо неї судового рішення.

Окрім того, вирішуючи питання щодо можливості апеляційного оскарження іншої постанови суду від 3 серпня 2018 року, якою повідомлено начальника батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про виявлені судом факти порушення чинного законодавства та доручено здійснити перевірку щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вважаю необхідним зазначити наступне.

Так, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року №2-рп/2015, положення частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною першою статті 284 цього кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 24-1 цього кодексу, про закриття справи.

Однак, з мотивувальної частини вказаної постанови про повідомлення начальника батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про виявлені судом факти порушення чинного законодавства та доручено здійснити перевірку щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вбачається, що в ній викладений висновок суду про порушення ОСОБА_1 п.8.7.3 «ґ» ПДР України, як встановлений факт, що свідчить про те, що суддя фактично встановив винуватість особи за відсутності протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, вважаю, що така постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку.

За змістом ст.282 КУпАП, орган (посадова особа), який розглядає справу, встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення, вносить у відповідний державний орган чи орган місцевого самоврядування, громадську організацію або посадовій особі пропозиції про вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов.

Проте, як вбачаться зі змісту постанови, в ній суддею викладені не пропозиції про вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення, а викладений висновок про встановлення під час розгляду справи порушення ПДР України з боку ОСОБА_1 за відсутності протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, що у розумінні ст.ст. 254, 256, 257, 279, 294 КУпАП позбавляє суд в межах провадження у справі за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_4 надати оцінку діям ОСОБА_1, у зв'язку з чим положення ст.282 КУпАП не можуть бути застосовані у даних правовідносинах.

Враховуючи наведене, постанова судді місцевого суду від 3 серпня 2018 року про направлення Управлінню патрульної поліції в м. Борисполі матеріалів справи та доручено здійснити перевірку щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не може визнаватися законною, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 3 серпня 2018 року, якою ОСОБА_4 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., стягнуто судовий збір в сумі 352,40 грн. - змінити, виключивши з мотивувальної частини постанови висновки суду про порушення ОСОБА_1 п. 8.7.3 «ґ» ПДР України, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 3 серпня 2018 року про повідомлення начальника батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про виявлені судом факти порушення чинного законодавства та доручено здійснити перевірку щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1, паспорт громадянина Україна серії НОМЕР_5 реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - скасувати.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва