ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/110/18 Справа № 203/3100/18 Суддя у 1-й інстанції - Підберезний Г.А. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 дня народження, уродженця м. Дніпра, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_3

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн. та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп, -

за участю:

особи, що притягається

до відповідальності ОСОБА_1,

потерпілої ОСОБА_2,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 29 серпня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство стосовно жінки ОСОБА_2, яке виразилося в економічному характері, забрав документи та кошти, і змінив код на сейфі.

Вапеляційній скарзі апелянт просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги зазначає, що вказана постанова винесена суддею з грубим порушенням матеріального та процесуального законодавства і підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Вказує, що висновки суду про наявність в його діях ознак адміністративного правопорушення не відповідають дійсності, судом не було належним чином з'ясовано всіх обставин справи та належним чином не вмотивовано прийняте рішення.

Зазначає, що в матеріалах провадження не міститься жодних доказів вчинення ним домашнього насильства економічного характеру, одночасно вказує, що в протоколі зазначено, що правопорушенням матеріальної шкоди не заподіяно, при цьому не зазначено і потерпілого, що свідчить про складання протоколу з грубим порушення вимог КУпАП, крім того не зазначено обставин вчинення правопорушення, а судом не встановлено які права ОСОБА_2 було порушено, чи спричинено їй моральну, фізичну чи психологічну шкоду, також не встановлено, у чому полягало насильство та які наслідки воно мало.

Апелянт вказує, що судом не було надано належної оцінки його поясненням, які містяться в матеріалах справи та безпідставно зазначено про визнання ним вини у вчиненому.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1, який наполягав на задоволенні його апеляційної скарги, ОСОБА_2 та її представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги дійшов до наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з'ясуванню, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення та винність особи в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, тощо.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, 09 вересня 2018 року майором поліції ОСОБА_4 був складений протокол серії ГР № 318960 про вчинення ОСОБА_1адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КупАП.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_129 серпня 2018 року близько 23.15 год. за адресою: АДРЕСА_2 вчинив стосовно ОСОБА_2 домашнє насильство економічного характеру, забрав документи та кошти, і змінив код на сейфі.

Разом з тим, згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КупАП в редакції від 12 лютого 2015 року, яка діяла під час вчинення правопорушення вчинення насильства в сім'ї, є умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення фактично хоч і зазначені кваліфікуючи ознаки адміністративного правопорушення, які передбачені в диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, проте вони належним чином не встановлені, у зв'язку з чим протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП.

Згідно зазначених норм закону особу можливо притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, в якому встановлені місце, час вчинення, фактичні обставини події та кваліфікуючи ознаки правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення має містити в собі належним чином встановлені та підтверджені відомості і факти, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Так, протокол, складений щодо ОСОБА_1,не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, так як складений з порушенням вимог ст. 251 КУпАП, у зв'язку з чим є недопустимим доказом, що унеможливлює притягнення ОСОБА_1до адміністративної відповідальності на підставі цього протоколу, оскільки те, що ОСОБА_1 забрав документи та кошти, і змінив код на сейфі, свого підтвердження не знайшло, а навпаки, спростовується наданими в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції поясненнями ОСОБА_2, яка вказала, що документи та коштовності зникли до липня 2018 року, тобто ще до виникнення конфлікту, при цьому дані факти знаходять своє відображення і в поясненнях самого ОСОБА_1 який зокрема стверджує, що він не змінював код на сейфі та не забирав ключі від нього у ОСОБА_2

Разом з тим в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду першої інстанції відомості не відповідають фактичним обставинам, що в свою чергу підтверджується вищенаведеним.

Що стосується наданих до суду апеляційної інстанції документів від адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2, які свідчать про початок досудового розслідування за заявою останньої про спричинення їй тілесних ушкоджень невстановленою особою, то слід зазначити наступне, що вказані документи судом залишаються поза увагою, оскільки не є предметом розгляду у даному провадженні, при цьому слід зазначити, що при складання протоколу щодо ОСОБА_1 основною кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення було вчинення насильства економічного характеру, а не фізичного.

За таких обставин згідно вимог ст. 294 КУпАП приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню. При розгляді справи та винесенні постанови судом першої інстанції не були в повному обсязі дотримані вимоги ст.ст. 245, 280 КУпАП, а саме: суд не перевірив відповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам законодавства, на підставі протоколу, який є недопустимим доказом, в зв'язку з чим на його підставі особа не могла бути притягнена до адміністративної відповідальності, встановив вчиненняОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, кваліфікуючи ознаки якого не знайшли свого підтвердження. Відповідно, в постанові суду першої інстанції неправильно встановлені фактичні обставини події, які інкримінувалися ОСОБА_1

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2018 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Крот С.І.