Справа № 185/4855/18
Провадження № 3/185/1184/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2018 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Щербина О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Павлоградського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 01.06.2018 року о 08.00 год. по вул. Перемоги в м. Павлограді водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах спиртного з порожнини рота), та відмовився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що 01.06.2018 року о 08.00 год. по вул. Перемоги в м. Павлограді він керував автомобілем НОМЕР_1. У зазначений час він зупинився біля працівників поліції, щоб розпитати дорогу. Однак, працівники поліції почали вказували, що він має ознаки спяніння, та надали йому технічний засіб «драгер» для перевірки стану алкогольного спяніння. Прилад не показав ознак спяніння. Разом з тим, працівники поліції почали настоювати, на тому що він нібито знаходиться в стані алкогольного спяніння, та запропонували йому сплатити їм хабара в розмірі 5000 грн., на що він відмовився, та написав заяву, що він в стані алкогольного спяніння не знаходиться. Після цього він та свідки, що їхали з ним в автомобілі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 побачили, як працівники поліції зупинивши 2-х громадян попросили їх підписати аркуші паперу. Після цього працівники поліції його відпустили. Проходити медичний огляд йому ніхто не пропонував. Він нічого не підписував, ніяких понятих він не бачив. В стані алкогольного спяніння не знаходився.

Додав, що заява долучена до матеріалів справи, якою начебто він викриває себе у знаходженні за кермом у стані алкогольного спяніння написана не ним.

Свідки, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до суду не з явилися.

Працівник поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності.

Вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши та зіставивши їх між собою та в своїй сукупності, приходжу до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрита за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за таких підстав.

Так, згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В контексті вимог, зазначених у ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити усі відомості з детальним викладенням обставин, що стосуються правопорушення, з метою повного відображення фактів учиненого порушення.

Проте, при складанні протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, правоохоронним органом не дотримано зазначених положень закону.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 містить посилання на те, що останній 01.06.2018 року о 08.00 год. по вул. Перемоги в м. Павлограді керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах спиртного з порожнини рота), та відмовився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків.

Перебування за кермом у стані будь-якого спяніння, відмову від пропозиції проходження медичного огляду за для встановлення такого стану, факт самої пропозиції, а також фіксування зазначеної процедури у присутності свідків категорично заперечував під час розгляду справи судом ОСОБА_1

Зазначена позиція особи, що притягається до адміністративної відповідальності, щодо своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, порушення його процесуальних прав та певних, визначених Законом процедур заслуговує на увагу, з огляду на таке.

Так, ч.3 ст.256 КУпАП передбачено, що правопорушник має право подати пояснення і зауваження, щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містить відомостей з цього приводу.

Пояснення ОСОБА_1 долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, які викривають останнього, повністю спростовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, про що останній і повідомив прокуратуру Дніпропетровської області, про вчинення працівником правоохоронних органів кримінального правопорушення.

Згідно повідомлення прокуратури Дніпропетровської області в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10.08.2018 року зареєстровано кримінальне провадження № 0000980 за ознаками кримінального правопорушення за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 365 КК України, за результатами розгляду скарги на бездіяльність службових осіб прокуратури Дніпропетровської області, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом перевищення службових повноважень працівником правоохоронного органу ОСОБА_7

Крім того, у відповідності до загальних положень «ІНСТРУКЦІЇ

про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», п. 6 зазначених положень передбачено, що огляд на стан спяніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п.7 тієї ж Інструкції визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Також, зазначеною Інструкцією, а саме. п 6 та п.12 Розділу II передбачено, що огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків; а у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Однак, зміст протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 свідчить про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не направлялася поліцейським до найближчого закладу охорони здоровя, як це вимагає зазначена Інструкція.

Так само, як і не пропонувалося пройти останньому саме медичний огляд на встановлення стану спяніння.

Наведені вище обставини свідчать про те, що відмова водія ОСОБА_1 пройти медичний огляд на встановлення стану спяніння, яка на думку працівника поліції мала місце, фіксувалася без дотримання вимог Закону, з порушенням відповідної процедури та прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обєктивних даних, приймати рішення про навмисний та одночасно протиправний характер дій водія ОСОБА_1 та скоєння останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП немає достатніх підстав.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположеннях свобод, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані та надані суду докази, в їх сукупності, суд приходить висновку, що винність ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП під час розгляду справи судом не знайшла свого підтвердження.

На підставі викладеного, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути провадженням закрита, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровськой області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк 10 днів.

СУДДЯ: ЩЕРБИНА О.О.

Постанова набирає законної сили 10 вересня 2018 року.