Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/4923/18 Головуючий в 1 інст. Макаров В.О.
Провадження №33/778/470/18 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області Дадашева С.В., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_2, іншого учасника ДТП - ОСОБА_3, розглянула у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2018 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої керівником проектів ЗАТ «Фінансова академія Актив», яка проживає за адресою: АДРЕСА_1,

закрито, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно з постановою суду, відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, в якому зазначено, що остання 22 квітня 2018 року о 08 годині 58 хвилин, керуючи автомобілем «GREAT WALL HOVER», номерний знак НОМЕР_1, на перехресті рівнозначних доріг вул. Тимірязєва - вул. Державіна в м. Запоріжжі, не надала переваги в русі автомобілю «СКС MOV-04Mn MITSUBISHI OUTLANDER», номерний знак 11 3172, державні номери на синьому фоні, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався з правого боку по вул.Державіна, не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміну, внаслідок чого скоїла з ним зіткнення.

Закриваючи провадження у справі, суд зазначив, що в даній дорожній ситуації водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем без увімкнених проблискових маячків перед виїздом на перехрестя, не мав переваги в русі і для забезпечення безперешкодного проїзду, повинен був утриматись від виїзду на перехрестя не переконавшись у безпечності свого маневру та відсутності транспорту, а в даному випадку автомобіля під керуванням ОСОБА_2, яка наближалася до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку його подальшого руху. Суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що з огляду на обставини справи та обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася внаслідок недотримання саме ОСОБА_2 Правил дорожнього руху порушено його особисті права, у тому числі право на життя, оскільки керуючи автомобілем, який є засобом підвищеної небезпеки, та недотримуючись вимог Правил дорожнього руху, внаслідок чого й сталася дорожньо-транспортна пригода, яка створила пряму загрозу його життю.

Судом першої інстанції не надано належної оцінки поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненням свідків та матеріалам справи.

Зазначає, що незрозуміло, яким чином судом був встановлений факт, яка дорога є головною, а яка другорядною, в постанові по справі відсутня будь - яка конкретизація зазначеного твердження. Також судом не враховані пояснення всіх учасників дорожньо-транспортної пригоди, в першу чергу водіїв, не проведено експертного дослідження, що призвело до постановлення незаконного рішення.

Вислухавши ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги; ОСОБА_2 із запереченнями стосовно доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що остання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджуються сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів та є правильними.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2 пояснила, що з протоколом про адміністративне правопорушення вона категорично не згодна. Дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини водія ОСОБА_3, який, рухаючись по другорядній дорозі вул. Державіна, що в м. Запоріжжі, при наближенні до перехрестя з головною дорогою, швидкість руху не зменшив, не дав їй дорогу і мав технічну можливість уникнути зіткнення.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 дала аналогічні пояснення.

Інший учасник ДТП ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок недотримання саме ОСОБА_2 правил дорожнього руху, оскільки вони рухались через рівнозначне перехрестя та остання повинна була надати його автомобілю дорогу.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений через порушення останньою пункту 12.1 ПДР України, яким передбачено, що п ід час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; пункту 16.12 ПДР України, відповідно до якого на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух; та пункту 3.2 ПДР України, відповідно до якого у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов'язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Диспозиція ст.124 КУпАП є бланкетною, а саме: вказує на порушення певних правил дорожнього руху учасниками дорожнього руху.

Інспектор поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, дійшов висновку, що останньою порушено пункти 12.1, 16.12, 3.2 ПДР України.

Однак, суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що порушення ОСОБА_2 саме цих правил не знайшло підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до вимог п.8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що перехрестя вулиці Тимірязєва та вулиці Державіна не врегульовано дорожніми знаками, розміткою, світлофором.

Згідно з положеннями п.1.10 ПДР України головна дорога - дорога з покриттям відносно ґрунтової або та, що позначається знаками 1.22, 1.23.1-1.23.4 і 2.3. Наявність на другорядній дорозі покриття безпосередньо перед перехрестям не прирівнює її за значенням до перехрещуваної.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 рухався на службовому автомобілі по вулиці Державіна, яка покрита шлаком з вапнякового каменю та безпосередньо перед перехрестям наявне асфальтне покриття, ОСОБА_2 рухалась на автомобілі по вулиці Тимірязєва, яка має асфальтне покриття. Викладене підтверджується фотаблицею та відеозаписом, що містяться в матеріалах справи. Ширина проїзної частини вул.Тимирязєва - 6,7 м, а вул.Державіна - 3,7 м.

Тому є правильними висновки суду першої інстанції про те, що дорога по вул.Тимірязєва є головною по відношенню до дороги по вул. Державіна.

За вимогами п.16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Вищезазначене узгоджується з наявним в матеріалах справи відеозаписом, відповідно до якого водій ОСОБА_3 рухався по вулиці Державіна, яка не має асфальтного покриття.

Також є правильними висновки суду про відсутність в діях водія ОСОБА_2 порушень п.3.2 ПДР України, через наступне.

Згідно з поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, автомобіль під керуванням ОСОБА_3 рухався без увімкнених проблискових маячків.

На звукозапису, зробленому з поліцейського автомобілю, звуку немає.

Як зазначила ОСОБА_2 при апеляційному розгляді, звуковий сигнал вона почула безпосередньо перед перехрестям, та не мала можливості уникнути ДТП, хоч і рухалася з невеликою швидкістю. В той же час поліцейський автомобіль рухався із значно більшою ніж її автомобіль швидкістю. Можливо, на місці події при оформленні матеріалів вона і казала, що почула звуковий сигнал за 10 метрів до перехрестя, але пояснює це хвилюванням після ДТП.

Пояснення ОСОБА_2 узгоджуються як із вищевказаним відеозаписом, який був відтворений як судом першої інстанції так і при апеляційному розгляді, так і з поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, згідно з якими, вони рухались у якості пасажирів у автомобілі під керуванням ОСОБА_2 та майже перед перехрестям почули звуковий сигнал поліцейської машини і одразу сталося ДТП.

Свідок ОСОБА_8, пояснення якого містяться в матеріалах справи, вказав на те, що знаходився у себе на подвір'ї та чув звук поліцейської сирени.

Разом з цим, зазначений свідок, самих автомобілів не бачив, очевидцем ДТП не був та не вказав час, коли він чув поліцейську сирену.

Оскільки всі сумніви мають тлумачитись на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, суд першої інстанції вірно зазначив у постанові, що порушення водієм ОСОБА_2 зазначених у протоколі пунктів Правил дорожнього руху України не знайшло свого підтвердження, отже в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд заслухав пояснення учасників процесу, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи та надав цим доказам належну оцінку, належним чином вмотивувавши свої висновки, в т.ч. висновки щодо виду перехрестя, де сталася ДТП.

Доводи апелянта про те, що суд безпідставно не призначив судову автотехнічну експертизу, є необґрунтованими через наступне.

В матеріалах справи відсутні будь-які клопотання учасників процесу, в т.ч. ОСОБА_3, про проведення експертизи.

Крім того, відповідно до вимог ст.273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба у спеціальних знаннях.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

На думку апеляційного суду, для вирішення цієї справи спеціальні знання не потрібні, докази, що містяться в матеріалах справи, на які послався суд першої інстанції в оскаржуваній постанові в обґрунтування своїх висновків, є належними, допустимими і достатніми, узгоджуються між собою та у своїй сукупності вказують на відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відомості, що містяться в наданих ОСОБА_3 при апеляційному розгляді документах: рапорті старшого інспектора з особливих доручень відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Запорізькій області ОСОБА_9, рапорті самого ОСОБА_3, Акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та фото таблиці, висновків суду не спростовують.

Так, зазначення в рапорті інспектора поліції ОСОБА_9 та в Акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі про те, що вищевказане перехрестя є рівнозначним, а в рапорті ОСОБА_3 про те, що неможливо визначити вид вказаного перехрестя, є суб'єктивною думкою осіб, що склали вказані документи, та суперечать фактичним обставинам, встановленим судом на підставі сукупності досліджених доказів.

Разом з цим, посилання суду у постанові на те, що недотримання водієм ОСОБА_3 елементарних правил безпеки дорожнього руху під час проїзду перехрестя нерівнозначних доріг і призвело до зіткнення, є передчасними, оскільки відносно ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення не складався, відповідно справа щодо нього не розглядалась.

У зв'язку з цим зазначене посилання суду підлягає виключенню з оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2018 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрито, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, змінити.

Виключити посилання суду про те, що недотримання водієм ОСОБА_3 елементарних правил безпеки дорожнього руху під час проїзду перехрестя нерівнозначних доріг і призвело до зіткнення.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області С.В. Дадашева