П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 755/10627/18

Провадження № 3/755/5419/18

"17" жовтня 2018 р.

м. Київ

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 05.07.2018 о 00 год. 45 хв. керував ТЗ «Опель Астра» д.н.з. НОМЕР_1, на просп. Р.Шухевича, 11-Д м. Києві, з ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, внаслідок чого порушив п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, свою вину у вчинені адміністративного правопорушення не визнав, в зв'язку з тим, що керував ТЗ у тверезому стані, а зазначене в протоколі правопорушення є надуманим та таким, що не відповідає дійсності.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Зокрема, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- поясненнями наданими в судовому засіданні свідком ОСОБА_2, який підтвердив відомості, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 щодо обставин події, які кореспондуються з даними протоколу в частині часу та місця її настання;

- відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який повністю підтверджує обставини викладені у протоколі, письмових поясненнях свідків.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Поряд з цим, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП імперативно визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

За таких обставин, суд враховуючи той факт, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строки, передбачені ст. 38 КУпАП, минули, та вважає за необхідне розпочате провадження у справі закрити.

В свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 23, 24, 28, 33-35, 38, 130, 247, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О.В. Бірса