П О С Т А Н О В А

Справа № 126/2470/18

Провадження № 3/126/1340/2018

"24" жовтня 2018 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1

із секретарем Гримальською С.В.

за участю прокурора Гладкоскока М.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3,

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України та Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, працює майстром лісу державного підприємства "Бершадське лісове господарство", одруженого, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався,

за ст. 172-6 ч. 2 КУпАП ,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу № 218 про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією від 13.09.2018 року вбачається, що відповідно до наказу ДП "Бершадське лісове господарство" № 35-К від 30.06.2006 року ОСОБА_2 призначеного на посаду майстром лісу Бершадського лісництва. Тобто, ОСОБА_2 відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.01.2018 року ОСОБА_2 набув у спадщину земельну ділянку за кадастровим номер :03:001:0039, площею 5,0131 га. Вартість спадкового майна, на яке видано зазначене свідоцтво становить 88515 грн.. Проте ОСОБА_2, який відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті» 28.01.2018 року 00:00 год., в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону, в установлений законом термін, не повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, а саме про набуття у власність земельної ділянки за кадастровим номер :03:001:0039 площею 5,0131 га, вартість якої становить 88 515 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив проти обставин викладених у протоколі вказав, що жодного умислу приховати належну йому земельну ділянку в нього не було. Він не заповнив вчасно відповідну форму та не повідомив про суттєві зміни в майновому стані НАЗК, оскільки вважав, що це слід зробити лише після того, як отримає в нотаріуса відповідне свідоцтво про право на спадщину особисто. Після того, як йому по телефону нотаріус ОСОБА_4 повідомила, що 17.01.2018 року вона здійснила державну реєстрацію права власності належного йому майна і він може забрати його в будь-який час, він одразу ж прийшов до нотаріальної контори, проте нотаріуса на місці не було. В подальшому він ще декілька раз приходив до нотаріальної контори, але отримати свідоцтво зміг лише в лютому місяці. Після чого 09.02.2018 року одразу повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані при чому самостійно вніс ці відомості до реєстру.

В судовому засіданні прокурор Гладкоскок М.В. підтримав обставини викладені у протоколі та просив притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. Також, заявив клопотання, про допит в якості свідка нотаріуса ОСОБА_4, або іншого працівника нотаріальної контори, який може надати інформацію про те, коли саме ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори і коли фактично отримав свідоцтво про право на спадщину.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні просив в клопотанні прокурора відмовити в зв'язку з його необгрунтованістю. Свого підзахисного підтримав, звернув увагу, на те, що в ОСОБА_2 був відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення пов'язаного з корупцією, оскільки повідомлення про суттєві зміни у майновому стані було подано ОСОБА_2 особисто, без будь-якого втручання працівників УЕЗ і НАЗК. А тому враховуючи відсутність умислу, просить провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши думку прокурора, особу щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та адвоката ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає в зв'язку з його необгрунтованістю, а провадження у даній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 КпАП.

Суди мають також з'ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв'язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, суди зобов'язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Суд зазначає, що згідно ч. 2 ст.172-6 КУпАП відповідальність настає у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство.

Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідна правова позиція підтримана також в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 року № 223-943/0/4-17.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення.

З врахуванням положень ст.1 Закону № 1700-VII, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що уповноваженими особами Управління захисту економіки у Вінницькій області не надано суду доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_2 діяв умисно та усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок. Під час судового розгляду таких доказів також не здобуто, оскільки несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані було виявлено уповноваженими особами УЗЕ лише після того, як 09.02.2018 року ОСОБА_2 самостійно подав до НАЗК повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а отже ані у протоколі про адміністративне правопорушення, ані прокурором у судовому засіданні не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження суб'єктивної сторони даного правопорушення. Тобто не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо) та мета інкримінованого йому правопорушення, а також час та місце його вчинення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_2 діяв умисно, усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні, а тому правопорушення щодо нього підлягає закриттю на підставі п. 1ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ч. 7 ст. 126 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 10, 11, 247, 283-285, 287 КУпАП України, ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 2 КУАП .

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. І. Гуцол