ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/234/18 Справа № 211/3296/18 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Дніпро

27 листопада 2018 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 яка діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 жовтня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, водій ОСОБА_2 06.07.2018 року о 21-58 год. керував транспортним засобом марки ВАЗ 2108 номерний знак НОМЕР_1 в м. Кривому Розі Довгинцівський район по вул. Дніпровське шосе, з явними ознаками наркотичного сп"яніння (розширені зіниці ока, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, сповільнення ходи та мови). Від проходження огляду на визначення стану сп"яніння в установленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився. Факт відмови від проходження огляду зафіксовано на Боді камеру АЕ 00129, АЕ 00221. Факт руху Т/З зафіксовано на відео реєстратор.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник ОСОБА_1 яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та на підставі п.1 ст. 247 КУпАП ухвалити постанову, якою закрити провадження по адміністративній справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, працівники патрульної поліції змусили його відмовитись від проходження медичного огляду мотивуючи тим, що все одно виявлять ознаки наркотичного сп'яніння. Разом з тим, захисник наголошує, що у протоколі не сформульовано суті правопорушення, фактично, що саме порушено водієм ОСОБА_2 - керування автомобілем з явними ознаками наркотичного сп'яніння, або відмова від проходження огляду на стан спиняння, у зв'язку з чим на думку захисника порушено право водія на захист.

Крім того, сторона захисту наголошує, що працівниками поліції порушено вимоги ст. 266 КУпАП оскільки не зазначено який порядок проходження медичного огляду було запропоновано пройти водію, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної.

Захисник звертає увагу, що в матеріалах провадження відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, що є фактично попущенням п.12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції . Також захисник наголошує, що працівники патрульної поліції не відсторонили водія від керування траспортним засобом. В апеляційній скарзі сторона захисту наголошує, що судом першої інстанції не викликано в судове засідання свідків та водія ОСОБА_2, що є попущенням вимог ст. 280 КУпАП у зв'язку з чим висновок суду першої інстанції є хибним та належним чином не обґрунтований.

Також вказує на те, що в судовому засіданні не були допитані свідки.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції захисник ОСОБА_1 та особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги захисника, просили її задовольнити.

Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та мотивоване рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про відмову останнього від проходження медичного оглядку на стан сп'яніння, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду підтверджується доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, яким судом першої інстанції було надано належну оцінку, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД№075171 від 06.07.2018 року, складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП;рапортом працівника поліції, де викладені обставини скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 130 КУпАП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 даними при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, про те, що в їх присутності водій ОСОБА_2 на вимогу працівника поліції відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп'яніння у спеціалізованому медичному закладі.

Вищезазначені свідки, засвідчили відмову ОСОБА_2, від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об'єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Доводи апеляційної скарги, стосовно того, що працівниками поліції при складанні адміністративного протоколу не конкретно зазначено суті правопорушення не узгоджується з матеріалами провадження, оскільки відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, так з матеріалів вбачається, що водій ОСОБА_2 відмовився від медичного огляду в присутності двох свідків.

Разом з тим, не можна визнати доводи апеляційної скарги захисника стосовно того, що матеріали провадження не містять направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу, спростовуються наявними матеріалами провадження, так інспектор взводу №2 роти №1 батальйону №2 ПП в м.Кривий Ріг в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_5 склав належним чином направлення щодо водія ОСОБА_2 яке відповідає вимогам чинного законодавства (а.п.3). Крім цього, згідно рапорту інспектора ПП, водію пропонувалось пройти медичний огляд у лікарні, у зв'язку із встановлення ознак наркотичного сп'яніння.

Відповідно до п. 4 розділу І - ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_2 перебував з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме : розширені зіниці ока, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, сповільнення ходи та мови.

Таким чином, інспектор патрульної поліції, діяв відповідно до п. 12 розділу 2 Інструкції та вимог чинного законодавства.

Крім того, у відповідності до вимог ст.. 266 КУпАП, працівниками поліції було належним чином відсторонено водія ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, що підтверджується видачею тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом: ТД № 508976 від 06.07.2018 року який водій отримав особисто, що фактично свідчить про відсторонення від керування транспортним засобом (а.п.1)

Посилання в апеляційній скарзі на той факт, що судом не було допитано свідків події, є необґрунтованими. Так, ОСОБА_2. фактично знав про розгляд справи відносно нього, та мав можливість заявити клопотання про допит зазначених свідків, оскільки будь яких клопотань заявлено не було, що є правом сторін а не обов'язком суду.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення. Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 яка діє в інтересах ОСОБА_2- залишити без задоволення.

Постанову судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 жовтня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун