АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/2524/18 Номер провадження 33/786/1091/18Головуючий у 1-й інстанції Струков О.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ст.124 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1,

з участю потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 6 серпня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою щодо

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого,

провадження у справі за ст.124 та ст.122-4 КпАП України закрите на підставі п.7 ст.247 цього Кодексу в зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КпАП України.

Як зазначив в постанові суддя, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 8 квітня 2018 року близько 17 год., керуючи автомобілем «Peugeot 107», днз ВІ 0367 АМ, по вул. Є. Коновальця в м. Полтава, в порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та вчинив наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_1.

Після цього, ОСОБА_3, в порушення вимог п.2.10 Правил дорожнього руху, будучи учасником ДТП, з місця пригоди зник.

В апеляційній скарзі з внесеними змінами потерпілий ОСОБА_2 просить змінити постанову судді та визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

При цьому зазначає, що місцевий суд, всупереч приписам ст.280 КпАП України, не встановив наявність вини ОСОБА_3 у вчиненні ДТП.

Заслухавши пояснення потерпілого на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Постанова судді в частині закриття справи щодо ОСОБА_3 за ст.122-4 КпАП України в апеляційній скарзі не оспорюється.

Доводи потерпілого про необхідність встановлення вини порушника при закритті справи на підставі ст.38 КпАП є обґрунтованими.

Підстава для закриття провадження в справі згідно зі ст.38КпАП України не є такою, що реабілітує особу. Тому таке закриття можливе лише в разі вчинення особою протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Закриття провадження в справі на підставі ст.38 КпАП України щодо особи, в діях якої відсутній склад адміністративного правопорушення, є порушенням прав цієї особи та є недопустимим.

Тобто, обовязковою умовою закриття провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності з нереабілітуючих підстав є вчинення особою адміністративного правопорушення. Отже, при вирішенні питання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення суддя повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад адміністративного правопорушення і особа винувата в його вчиненні. Тільки після цього можна постановити у визначеному КпАП України порядку відповідне судове рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» та в п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Оскільки рішення судді не містить висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, при закритті провадження в справі в звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, воно суперечить наведеним вимогам закону та засадам верховенства права, а тому підлягає скасуванню в цій частині з ухваленням нового рішення.

Апеляційним судом встановлено, що 8 квітня 2018 року близько 17 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Peugeot 107», днз ВІ 0367 АМ, по вул. Є. Коновальця в м. Полтава, в порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та вчинив наїзд на припаркований автомобіль «Skoda Fabia», днз ВІ 9241 СМ, власником якого є ОСОБА_2

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення доведена доказами, зібраними в установленому порядку і перевіреними в судовому засіданні апеляційного суду.

Зокрема, сам порушник, надаючи пояснення з приводу ДТП, не заперечував фактичних обставин пригоди та пояснив, що під час виїзду зі стоянки поблизу магазину допустив зіткнення з припаркованим автомобілем «Skoda Fabia», днз ВІ 9241 СМ.

При цьому показання порушника узгоджуються з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №088277 від 8 квітня 2018 року та підтверджуються схемою ДТП, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП (а.с.1, 3).

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №293, проведеної на підставі постанови судді від 20 червня 2018 року, у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Peugeot 107», днз ВІ 0367 АМ, ОСОБА_3 вбачаються невідповідності з вимогами п.12.1, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точку зору знаходилися в причинному звязку з виникненням даної пригоди.

Враховуючи викладене, апеляційний суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ст.124 КпАП України як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Водночас, відповідно до приписів ч.2 ст.38 КпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Згідно з п.7 ст.247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення ОСОБА_3 вчинене 8 квітня 2018 року, тобто станом на 25 вересня 2018 року закінчився 3-х місячний строк накладення адміністративного стягнення, визначений ч.2 ст.38 КпАП України.

Тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КпАП України.

Отже, апеляційна скарга потерпілого з внесеними змінами підлягає задоволенню.

Керуючись ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу з внесеними змінами потерпілого ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 6 серпня 2018 року щодо ОСОБА_3 в частині закриття провадження за ст.124 КпАП України скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, а провадження в справі закрити на підставі п.7 ст.247 цього Кодексу в звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1