ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5615/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, 23.06.2018 року о 05 год. 15 хв., рухаючись по вул. Б. Грінченка, 9 в м. Києві, керував автомобілем марки «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився у присутності двох свідків.

До суду ОСОБА_2, будучи завчасно повідомленим під розписку про день, час та місце розгляду справи, що було призначено на 21.09.2018 року о 09.32 год. не з'явився, 20.09.2018 року через загальну канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та за участю його захисника.

В судове засідання 21.09.2018 року адвокат ОСОБА_4 не з'явилась, про причини неявки суд не повідомляла.

Протокол про адміністративне правопорушення було складено 23.06.2018 року та 05.07.2018 року адміністративна справа відносно ОСОБА_2 надійшла до Шевченківського районного суду м. Києва.

Тільки 14.08.2018 року ОСОБА_2 подав заяву про направлення справи до Дарницького районного суду м. Києва для розгляду без зазначення будь-яких підстав, яку було задоволено.

При цьому, така процесуальна поведінка ОСОБА_2, а саме передача справи на розгляд до іншого місцевого суду в межах м. Києва призводить до безпідставного затягування розгляду справи.

Клопотань щодо виклику свідків до 20.09.2018 року ОСОБА_2 не заявляв, а подав відповідну заяву до суду тільки 20.09.2018 року.

Крім того, як убачається з положень ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення. З урахуванням викладеного вважаю, що розгляд справи має бути проведений не пізніше 3 місяців з дня вчинення правопорушення.

Тому, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність адвоката ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Як убачається з пояснень, наданих ОСОБА_2 під час оформлення протоколу, останній не був згоден із звинуваченням та вказав, що знаходився в «стоячому» автомобілі і чекав на драйвера.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_5, в присутності яких ОСОБА_2 відмовився від проходження відповідного огляду на стан сп'яніння засвідчили своїми підписами даний факт у протоколі без будь - яких зауважень.

Крім того, свідок ОСОБА_5 підтвердив вказаний факт і у своїх письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи.

При перегляді відеоматеріалу, долученого до матеріалів справи, вбачається, що під час оформлення матеріалів ОСОБА_2 спочатку перебував на місці водія, потім пересів на сидіння пасажира, в автомобілі було увімкнуто сигнал «аварійної зупинки», а дівчина, яка перебувала біля автомобіля, запевняла працівників поліції, що за кермом перебувала саме вона.

Свідок ОСОБА_6 у своїх письмових поясненнях зазначав, що водій, як пояснив пізніше інспектор, перебував в стані наркотичного сп'яніння, але особа, яка перебувала за кермом пояснила, що знаходиться в автомобілі і чекає на драйвера. Разом з тим, пояснення вказаного свідка, за уваги на суперечності, наявні в поясненнях ОСОБА_2 щодо очікування драйвера та дівчини, яка назвалась водієм автомобіля, та з урахуванням вищевказаних доказів, не можуть бути підставою для підтвердження того, що ОСОБА_2 автомобілем не керував.

Крім того, з постанови про накладення адміністративного стягнення вбачається, що ОСОБА_2 здійснив зупинку під знаком, забороняючим її. При цьому даних про оскарження вказаної постанови до суду не подано.

З огляду на викладене, вважаю, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується в повному обсязі.

Враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини вчиненого правопорушення, вважаю, що на останню необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами.

Судовий збір підлягає стягненню з ОСОБА_7

Керуючись ст. 130 ч. 1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1( один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,40 гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення подання на постанову - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом.

Строк пред'явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя