Провадження № 33/824/485/2018 Суддя в 2-й інстанції Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької

О.П., з участю захисника ОСОБА_2, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.08.2018, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 серпня 2018 року,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладене стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн;

стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за те що вона, 04 липня 2018 року, о 17 годині 10 хвилин, в м. Києві по вул. Набережно - Корчуватська, 56/66, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при зміні напрямку руху не переконалась у безпечності та здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушила п.п.2.3 б), 10.1 ПДР України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник подав апеляційну скаргу, в якій указав, що схема місця ДТП є неповною та не відображає дійсної дорожньої обстановки та порядку проїзду даного перехрестя, виходячи з наступного. Як вбачається з вказаної схеми місця ДТП, напрямок руху транспортних засобів по смугах не визначається дорожніми знаками, проте вказане не відповідає дійсності, оскільки перед виїздом на дане перехрестя наявні дорожні знаки 5.18 «Напрямок руху по смузі». Крім того зазначив, що на схемі місця ДТП невірно зазначено розташування транспортних засобів. Зокрема, розташування автомобіля Hyundai Tucson на схемі місця ДТП є значно ближче до середньої смуги ніж це було насправді, що стверджується роздруківками фотографій, здійснених в день дорожньо-транспортної пригоди. Указав, що як вбачається з фотографій, водій автомобіля Hyundai Tucson ОСОБА_3 взагалі не мав намір здійснювати маневр повороту ліворуч, а намагався, в порушення правил дорожнього руху, проїхати прямо. Додатково зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано звідки та в якому напрямку рухався кожний з транспортних засобів, причетних до ДТП, до зіткнення, яку саме дорожню обстановку не врахувала водій ОСОБА_4 згідно зазначеного в протоколі порушення п. 2.3 б. ПДР. Просив скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою направити матеріали справи до Управління патрульної поліції у м. Києві для доопрацювання.

Вислухавши пояснення:

-захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката ОСОБА_2, який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, який доводи апеляційної скарги вважав необґрунтованими, просив залишити її без задоволення, а постанову судді без зміни;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки судді місцевого суду про винність ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення стверджуються зібраними у справі доказами, а саме: схемою місця ДТП, на якій зображено розташування транспортних засобів після їх зіткнення; поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо обставин ДТП; наявними матеріалами, на яких зображена дорожня обстановка в момент зіткнення, наявність дорожніх знаків та розташування транспортних засобів після їх зіткнення. Дослідивши вказані докази та надавши їм належну оцінку суддя місцевого суду дійшов до обгрунтованого висновку про доведеність того, що ОСОБА_4 у зазначеній дорожній обстановці допустила порушення вимог п.п. 2.3 б, 10.1 ПДР України, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів. Наведене вказує на доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильність кваліфікації її дій за ст. 124 КУпАП. Стягнення на ОСОБА_4 накладене із дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, є таким, яке сприяє досягненню визначеній у ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Доводи апеляційної скарги про те, що на схемі ДТП не відображені дорожні знаки, які регламентують односторонній рух та рух по смугах не спростовують висновків судді про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення. Так, наявні у матеріалах справи фотоматеріали містять інформацію про дорожні знаки, що будь-яким чином не спростовує того, що ОСОБА_4 у заданій дорожній обстановці не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, при зміні напрямку руху не переконалася, що це буде безпечним, внаслідок чого допустила зіткнення із автомобілем «Хюндай Туксон», який рухався у попутному напрямку.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що водій автомобіля «Хюндай Туксон» не мав наміру здійснювати маневр повороту ліворуч, а намагався проїхати прямо не ґрунтуються на матеріалах справи і за своєю суттю є припущенням. Будь яких даних, які би підтверджували цю обставину матеріали справи не містять. Суд звертає увагу на те, що водій автомобіля «Хюндай Туксон» на момент зіткнення транспортних засобів не вчинив буд-яких дій, які би давали підстави стверджувати те, що він в порушення дії знаків, які вказували на необхідність повороту ліворуч, здійснив рух прямо.

Не ґрунтуються на матеріалах справи доводи апеляційної скарги щодо невірного зазначення на схемі ДТП місця розташування транспортних засобів після їх зіткнення. Так, до матеріалів справи були долучені фотоматеріали зроблені на місці події, безпосередньо після зіткнення транспортних засобів. Вивчення цих фотоматеріалів дає підстави стверджувати те, що розташування автомобілів після їх зіткнення відповідає їх розташуванню на схемі ДТП.

Не ґрунтуються на матеріалах справи доводи апеляційної скарги про не зазначення конкретної суті адміністративного правопорушення та не конкретне формулювання у протоколі суті обвинувачення у порушення вимог ПДР України. Так, як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у постанові судді вказані час та місце вчинення правопорушення, пункти ПДР України, які порушила ОСОБА_4 та до яких наслідків це призвело. Сутність порушень вимог ПДР України, які поставлені у вину останній сформульовані чітко. Вцілому із сформульованої суддею місцевого суду сутності адміністративного правопорушення, визнаного суддею доведеним можливо зробити чіткий однозначний висновок про допущені ОСОБА_4 порушення вимог ПДР України, наслідки, які настали від цих порушень та про причинний зв'язок між порушенням та наслідками, що, в свою чергу, вказує на доведеність події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та наявність у діях ОСОБА_4 складу даного правопорушення. Із урахуванням цього як суддя місцевого суду, так і суд апеляційної інстанції визнав за недоцільне призначення автотехнічної експертизи у звязку із відсутністю питань, для зясування яких необхідно би було застосовувати спеціальні пізнання.

Постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 серпня 2018 року щодо ОСОБА_4 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не знаходить, у звязку з чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 серпня 2018 року щодо ОСОБА_4 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька