Апеляційний суд Житомирської області
Справа №280/758/18 Головуючий у 1-й інст. Рибнікова М. М.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав'язун С. М.
ПОСТАНОВА
15 серпня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді Завязуна С.М.,
секретаря Гонгало Н.В.,
за участю: особи притягнутої
до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області 22 червня 2018 року, -
зазначеною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2, с.В.Кошарища, Коростишівського р-ну,
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп..
Згідно постанови суду, 18.05.2018 о 08 год. 38 хв. у по вул.Покровська,1а у с.Кмитів Коростишівського р-ну гр.ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи з явними ознаками алкогольного спяніння, зокрема, відчувався запах алкоголю з порожнини рота, мало місце порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження освідування на встановлення ступеня алкогольного спяніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2, ОСОБА_3
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, як незаконну, та закрити справу про адміністративне правопорушення. Апеляційні вимоги мотивує тим, що постанова винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що він 18.05.2018 року привіз своїх сусідів ОСОБА_4 та Олену до кафе «Бістро» та пригощав їх, у тому числі горілкою, оскільки вони допомагали йому по господарству. Через деякий час, ОСОБА_4 почали між собою сваритися та битися, а він намагався їх заспокоїти. Щоб не привертати увагу він сів до машини та розпочав рух. Проте, відволікся та наїхав на паркан. Однак, ніхто з працівників поліції йому не пропонував проходити медичний огляд на предмет вживання алкоголю та будь-яких свідків при цьому не було. Вважає, що його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності з порушенням вимог діючого законодавства, зокрема, Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», судом першої інстанції порушено вимоги ст.ст. 33, 245, 268, 280 КУпАП. Також, зазначає, що він є батьком багатодітної сімї, учасником бойових дій, єдиним годувальником родини, так як дружина інвалід ІІ групи.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, доводи апеляції, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП дотримався.
Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п.2.5 ПДР України.
Пункт 2.5 ПДР України зобовязує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Так, порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп'яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп'яніння визначено ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Порядком).
Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.
За ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Згідно з ч.3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.
Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.
Апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції порушено Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки йому не пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці або в медичному закладі, є необґрунтованими.
На відміну від доводів викладених в апеляційній скарзі, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що в дійсності працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці або в медичному закладі, однак це зробили формально, при цьому були присутні невідомі йому особи. На вказану пропозицію працівників поліції він відмовився, так як був тверезий. Керуючи автомобілем, дійсно малозначно пошкодив паркан і здійснив виїзд на бордюр.
Як вбачається з відеозапису із нагрудного відеореєстратора працівників поліції, на вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та у відповідному медичному закладі ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.
В ході досудової перевірки та складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення порушень положень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст.266 КУпАП допущено не було.
Разом з цим, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №403104 від 18.05.2018 р.; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, якими підтверджено, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан спяніння на місці з допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі, відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського (а.с.8).
Відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського повністю спростовуються пояснення ОСОБА_1 щодо протиправних дій працівників поліції при складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення. Аналіз відеозапису з нагрудної камери поліцейського, дає всі підстави вважати, що поведінка ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками поліції викликала підозру про перебування його в стані спяніння.
Вище наведені докази на переконання апеляційного суду є належними, допустимими та достовірними.
Крім того, у відповідності до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому, справа про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП може розглядатися у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки судовий розгляд даної категорії справ не підпадає до винятків, передбачених нормами ч.2, 3 ст.268 КУпАП, щодо обовязковості присутності особи.
Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції двічі належно повідомляв ОСОБА_1 про судовий розгляд 08.06.2018 року та 22.06.2018 року справи про адміністративне правопорушення. Вказані обставини підтверджуються рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які були отримані ОСОБА_1 (а.с.13, 17).
Апеляційний суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права та обов'язки.
В ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
На підставі вище зазначеного, апеляційні доводи про порушення судом першої інстанції вимог ст.268 КУпАП, на переконання апеляційного суду, є необґрунтованими.
При цьому, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, про порушення вимог ст.33 КУпАП. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення стосується безпеки дорожнього руху, а тому наведенні ним обставини не можуть бути прийнятті до уваги.
Апеляційний суд, вважає, що суд першої інстанції з достатньою повнотою провів судовий розгляд, викладені в постанові суду висновки, відповідають встановленим фактичним обставинам справи.
При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП, дотримався меж санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
На переконання апеляційного суду, вирішуючи справу, суд першої інстанції врахував вимоги ст.ст.9, 251, 279, 280, 283 КУпАП, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 22 червня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_5