Провадження № 33/779/38/2018
Категорія ст.123 ч.2 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Гандзюк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Гандзюк В.П., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 грудня 2017 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1, не працює, українець, громадянин України,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 123 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, 07.10.2017 року ОСОБА_2 о 01 год. 25 хв. по вул. Надрічна, 78 в м. Івано-Франківську, керуючи транспортним засобом марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 проїхав залізничний переїзд на увімкнений заборонений сигнал світлофора та звуковий сигнал, об'їхавши по зустрічній смузі опущений шлагбаум, чим порушив вимоги п.п. 20.2., 20.3, 20.5 «б», «в» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 123 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, та порушення норм матеріального і процесуального права.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції було грубо порушено його права передбачені ст. 268 КУпАП та розглянуто справу за його відсутності.

Також апелянт вказує на те, що не вчиняв порушення правил дорожнього руху, оскільки почав рух автомобілем в той час коли ні світловий, ні звуковий сигнал вже не працювали, а шлагбаум на залізничному переїзді вже піднімався. Крім того, в той час, почали свій рух автомобілі по зустрічній смузі.

Також ОСОБА_2 незрозуміло яким чином працівники поліції побачили, що він нібито порушив правила дорожнього руху, адже автомобіль патрульних рухався по зустрічний смузі в протилежному напрямку.

З цих підстав, постанову суду першої інстанції, апелянт просив скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, заслухавши пояснення ОСОБА_2, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, повісткою про виклик до суду ОСОБА_2 був повідомлений про судове засідання на 15.12.2017 року. Однак оскаржувана постанова винесена судом 12.12.2017 року без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності, що є порушенням вимог ст. 268 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про очевидне порушення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а відтак про необхідність скасування постанови судді.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до виписаних у ст.ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення складається на водія про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.

Відповідно до вимог ч.2 ст.123 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі в'їзду на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адмінправопорушення серії БР № 153349, в якому апелянт власноруч написав, що визнає свою вину у вчиненому правопорушенні та встановленими судом обставинами справи.

Що стосується посилання апелянта на те, що працівники поліції заставили його підписати протокол, то такі є голослівними, нічим не підтвердженими, а відтак не приймаються судом до уваги.

Будь яких клопотань про витребування додаткових доказів, які б могли спростувати факт порушення ним правил дорожнього руху ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції не заявляв.

Оскільки справа переглядається в апеляційній інстанції, а порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху відбулося 07.10.2017 року, то виходячи з вимог ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення минули, а відтак справа щодо ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.7 ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 грудня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності скасувати та прийняти нову постанову.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 КУпАП.

Провадження у справі закрити у зв'язку із закінченням на момент апеляційного розгляду передбачених ст. 38 КУпАП строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області В.П. Гандзюк

Згідно з оригіналом

Суддя В.П. Гандзюк