Справа № 487/6057/17 06.03.2018 06.03.2018 06.03.2018
Номер провадження: 33/784/103/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/784/103/18 Категорія: ст. 130 ч.2 КУпАП
Головуючий суду першої інстанції: Щербина С.В. Головуючий апеляційної інстанції Міняйло М.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі судді Міняйла М.П., за участі: секретаря судового засідання Белорукової І.В., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1., його захисника ОСОБА_2., розглянувши у відкритому судовому засідання апеляційну скаргу ОСОБА_1. на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.02.2018р., якою

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає за

адресою: АДРЕСА_1

- притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1. на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

в с т а н о в и в :

Як вбачається з постанови суду, ОСОБА_1. 09.11.2017р. о 02-00 годині 10 хвилин керував транспортним засобом «Fiat Doblo» державний номер ОСОБА_3 в м. Миколаєві по вул. Бузника,5 з явними ознаками наркотичного сп'яніння (тремтіння пальців рук, неприродне бліде обличчя, розширені зіниці ока). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1. порушив п.2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати постанову суду, провадження закрити.

Вказує, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, просив інспекторів поліції провести огляд безпосередньо на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Алкотестр Драгер». Твердить, що на місці зупинки такий огляд не був проведений, оскільки у поліцейських не було газоаналізатора.

Зазначає, що письмові пояснення свідків написані не власноручно, а інспектором, який складав адміністративні матеріали.

Твердить, що порушено принцип рівності учасників розгляду справи, оскільки було позбавлено права на допит свідків, які були присутні при події, але їх не було зафіксовано в протоколі, і вони не допитувалися патрульними.

Вказує, що суд першої інстанції не повідомив його та його захисника про розгляд справи.

Окрім того, зазначає, що захиснику було безпідставно відмовлено в клопотанні про ознайомлення з матеріалами справи.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши думку правопорушника і його захисника, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1. вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з'ясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, дослідив і належним чином оцінив докази.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 087881 від 09.11.2017 р. ОСОБА_1. цього ж дня приблизно о 02 годині 30 хвилин у м. Миколаєві по вул. Бузника, в районі будинку 5, керував транспортним засобом «Fiat Doblo» державний номер ОСОБА_3 з явними ознаками наркотичного сп'яніння (тремтіння пальців рук, розширені зіниці ока). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Дане правопорушення вчинено ОСОБА_1 повторно протягом року. Своїми діями останній порушив п.2.5 ПДР (а.с.1).

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 296 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

У вищевказаному протоколі правопорушник ОСОБА_1. власноручно зазначив, що від дачі пояснень відмовляється. Отже, доводи правопорушника відносно того, що працівники поліції відмовились приймати у нього пояснення не є слушними.

Факти відмови ОСОБА_1. на пропозицію патрульного поліцейського пройти відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння підтверджений письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_4. та ОСОБА_5.

Вказані свідки в своїх письмових поясненнях зазначили про те, що 09.11.2017р. їх було запрошено працівниками поліції на вул. Бузніка,5 в якості свідків того факту як водію ОСОБА_1.,1988 р.н. було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі. На що даний водій відмовився в їх присутності (а.с. 2-3).

Як вбачається з матеріалів справи, письмові пояснення у свідка ОСОБА_4. відібрані працівником поліції Миловановим Є.В., а у свідка ОСОБА_5. - працівником поліції Лаврук Н.О.

В кінці цих пояснень свідки власноручно зазначили, що з їх слів поснення записано вірно та ними прочитано.

У вищевказаних поясненнях зазначені ім'я та по батькові свідків, дати їх народжень, місце народження, національність, сімейний стан, освіта, місце роботи, посада, місце проживання, номер телефону, паспортні дані.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, а також іншими нормативними актами не передбачено те, що свідки повинні складати пояснення виключно власноручно.

З огляду на це, твердження апелянта про те, що особи свідків ніяким чином не засвідчені, а також те, що їх пояснення викликають сумніви є голослівними та не підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до п.12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015р. № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Отже, зазначеною Інструкцією, а також іншими нормативними актами не передбачений огляд на стан наркотичного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Так, твердження правопорушника щодо безпідставного не проведення працівниками поліції огляду на стан його наркотичного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотестр Драгер» також є необґрунтованими.

Як свідчать матеріали справи, постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.04.2017р. ОСОБА_1. притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП (керування транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп'яніння). Отже, правопорушення за оскаржуваною постановою ОСОБА_1 вчинено повторно.

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1. складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Апеляційний суд ставиться критично до доводів апелянта відносно того, що суд першої інстанції безпідставно не допитав його цивільну дружину ОСОБА_6., оскільки вона є особою зацікавленою в розгляді справи.

Окрім того, є безпідставними твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не повідомив його про розгляд справи.

Так, як видно з матеріалів справи, розгляд справи було призначено на 08.12.2017р. Повістка про виклик до суду направлена правопорушнику 20.11.2017р.

07.12.2017р. захисником ОСОБА_2. направлено до суду клопотання про перенесення слухання справи, у зв'язку з хворобою ОСОБА_1.

У зв'язку з наведеним, розгляд справи було перенесено на 19.01.2018р. Повістку правопорушнику було направлено 19.12.2017р.

18.01.2017р. захисник ОСОБА_2. направила клопотання до суду першої інстанції про перенесення слухання справи, у зв'язку з хворобою правопорушника.

Розгляд справи було перенесено на 06.02.2018р. Повістка ОСОБА_1. направлена 29.01.2018р.

Отже, суд першої інстанції належним чином повідомив правопорушника про день розгляду справи

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови суду, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП , Апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1. залишити без задоволення, а постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.02.2018р. відносно ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області М.П. Міняйло