Справа № 443/1121/18 Головуючий у 1 інстанції: Ціпивко І.І.
Провадження № 33/811/33/18 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 26 липня 2018 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого ПП «Транс», водієм,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 352,40 гривень судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 15 червня 2018 року, близько 21 год. 55 хв., в м.Жидачів по вул.Шевченка, Львівської області, керував транспортним засобом марки «Daewoo lanos» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати таку та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім цього, подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови.

Не погоджуюсь із оскаржуваною постановою вважає її незаконною та необгрунтованою з наступних доводів та підстав: судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а саме: неправильно застосовано норми ч.1 ст.130, ст.251, ч.1 ст.256, ч.З ст.266 КУпАП, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103, порушено норми ст.252 КУпАП.

26 липня 2018 року, суддею Жидачівського районного суду Львівської області Ціпивко І.І. під час розгляду вищевказаної справи, не було прийнято до уваги наступні клопотання захисника, а саме: усне клопотання про розгляд адміністративної справи під фіксацією звукозапису; усне клопотання про його допит на наступному судовому засіданні на якому він бажав приймати участь та задавати питання свідкам; клопотання від 26.07.2018 р. про дослідження в процесі розгляду справи файл відеозапису адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки в описі зазначено, що до матеріалів долучено відео запис; клопотання від 26.07.2018 року про зобов'язання працівника Жидачівскього ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області представити суду відео-запис вчинення адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП, оскільки на момент розгляду справи 26.07.2018 року відео запис був відсутній; клопотання від 26.07.2018 року про виклик та допиту свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 жителів с.Заліски Жидачівського району, які вказані у адміністративному протоколі, оскільки свої покази вони повинні дати під присягою, а не заздалегідь на надрукованих бланках; клопотання від 26.07.2018 року про виклик та допиту свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 жителів м.Жидачів, які були свідками того, що не вчиняв адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та клопотання від 26.07.2018 року про долучення оригіналу пояснення свідка ОСОБА_6 про те, що 25.06.2018 року, ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП не вчиняв.

26.07.2018 року на судовому засіданні захисником було заявлено та представлено суду вищевказані клопотання, оскільки на момент розгляду справи в матеріалах був відсутній відеозапис вчинення ним адміністративного правопорушення. Суд свідків, які зазначені в адміністративному протоколі в судове засідання для допиту не викликав та не допитував.

Адміністративні матеріали відносно нього на доопрацювання працівникам -Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області на клопотання захисника суд не направив, незважаючи, що в адміністративному протоколі у графі в якій необхідно вказати суть адміністративного правопорушення, не вказано прізвище водія, зазначаю дослівно: « 25.06.2018 р. 21 год.55. хв. в м.Жидачів по вул. Шевченка водій керував автомобілем НОМЕР_2 з ознаками алкогольного спяніння, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння у встановлене законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2,5 ПДР України.

Хто водій працівник поліції у вказаній графі не вказав. Крім цього, поліцейський не вказав від якого стану спяніння ( алкогольного чи наркотичного) відмовився водій.

Також у графі: до протоколу додаються - не вказано жодних доказів, графа пуста.

В поясненні ОСОБА_5 відсутнє його число, місяць і рік народження та підписи між протоколом та його поясненням відрізняються.

Крім цього у графі: тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом отримав - графа пуста, оскільки йому тимчасовий дозвіл після вилучення посвідчення водія зразу не видали.

Вказане свідчить про те, що адміністративний протокол відносно нього працівником поліції не належно був оформлений і підлягав поверненню на доопрацювання, але суд усне клопотання захисника проігнорував.

В копії адміністративного протоколу, який йому було вручено 25.06.2018 року по вул. Я.Мудрого відсутня кваліфікація частини, а вказано тільки ст.130 КУпАП.

Всупереч вимогам ст.254, 256 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення здійснювалось без його присутності. Лише після складання протоколу свідки з боку поліції засвідчили той факт, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку.

Жодного відображення обставин, що мають суттєве значення по цій справі, а саме: що його автомобіль знаходиться у нерухомому стані та він не керував транспортним засобом - у протоколі немає.

Зазначає, що обставини справи, викладені у протоколі, не відповідають дійсності в тому, що відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. В той же час стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідальність за перебування в автомобілі, або в непрацюючому автомобілі, навіть у стані алкогольного чи іншого сп'яніння, законодавством не встановлена. В час коли поліцейський автомобіль, підїхав до нього, він транспортним засобом не керував. Тобто водієм не являвся, що можуть підтвердити свідки.

Також судом було грубо порушено вимог ст.279 КУпАП, де зазначено: головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Також судом не вирішувалось питання щодо відповідності протоколу про вчинення адміністративного правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП. При розгляді справи судом свідки вчинення правопорушення, а також правопорушник не допитувались, що вказує на формальний підхід до вирішення справи.

Всі наведені доводи можуть бути підтверджені показами свідків, які були присутні на місці події ще до того, як там зявився патруль поліції.

Огляд на стан сп'яніння було проведено з грубим порушенням норм чинного законодавства і не може бути дійсним.

Майже всі згадані нормативні документи, включно із КУпАП, містять норму, за якою огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ст.266 КУпАП).

Також в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в матеріалах справи про адміністративне правопорушення загалом, відсутні докази, які б свідчили, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, зокрема результати застосування технічних засобів (індикаторна трубка чи проведення інструментальних досліджень) уповноваженою на це особою.

З урахуванням всього наведеного, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа - закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в порядку п.1 ст. 247 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення ним жодного із складів правопорушення, передбаченого цією статтею.

Статтею 289 КУпАП визначено строки на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, які ним, з незалежних від нього причин, були порушенні. Зважаючи на істотність порушень допущених під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення, та позбавлення його права на захист прав, просить поновити такий строк, як такий який пропущено з поважних причин.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3 які підтримали апеляційну скаргу та просили таку задовольнити, вивчивши матеріали справи №443/1121/18, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Проте, суддею суду першої інстанції в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суперечить фактичним обставинам справи.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, що 25.06.2018 року о 21 год. 55 хв. в м.Жидачів по вул.Шевченка, водій керував автомобілем НОМЕР_3 з ознаками алкогольного спяніння, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вказав на те, що працівники поліції здійснювали на нього моральний тиск та відмовились надати спеціальний технічний засобів для проведення огляду на стан алкогольного спяніння на місці події.

Разом з тим огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому заповнюється відповідна форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В матеріалах справи відсутні дані про те, що поліцейським, яким було виявлено у ОСОБА_2 стан алкогольного спяніння пропонувалось пройти огляд на стан спяніння за допомогою технічного засобу. Також відсутня в матеріалах форма направлення на такий огляд встановленого зразка.

Як визначено у вищевказаній Інструкції, висновки щодо результатів огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Єдиним доказом на який посилається поліцейський у протоколі про адміністративне правопорушення є пояснення двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 згідно яких ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стані алкогольного спяніння.

Тому апеляційний суд приходить до переконання про порушення працівниками поліції порядку огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння на місці його виявлення та направлення особи для огляду на стан такого спяніння у заклад охорони здоровя.

Поряд з цим в матеіралах справи немає жодного доказу, який би підтверджував факт перебування ОСОБА_2 за кермом автомобіля та керування ним у стані алкогольного сп?яніння.

В судовому засіданні апеляційного суду 31.10.2018 року допитано свідків: ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які були очевидцями події.

ОСОБА_2 та вказані свідки вказали на те, що транспортним засобом Deawoo Lanos р.н. НОМЕР_1 керував не ОСОБА_2 а його син ОСОБА_8 Який в подальшому забрав такий транспортний засіб.

При таких обставинах не можливо однозначно ствердити про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

А тому по справі слід постановити нову постанову, скасувавши постанову судді місцевого суду та закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, задоволивши його апеляційну скаргу.

З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарженя.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 26 липня 2018 року, відносно ОСОБА_2 скасувати.

Провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер