Провадження: 33/824/1349/2018 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
Категорія: ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С. за участю: представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Шаповал О.П. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови, ОСОБА_4 17 серпня 2018 року, близько 21 години 50 хвилин, в м. Києві, по вул. Малиновського, 12, керував автомобілем марки «Мітсубіші», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук .

Від проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_4 відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді місцевого суду ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погоджуючись з постановою суду адвокатом Шаповал О.В. подано апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. На думку апелянта постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням матеріального права, судом неповно з'ясовані всі обставини справи, не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_4 не може бути належним та допустимим доказом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 зазначив свою відмову від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою технічного приладу, проте в матеріалах справи відсутні докази того, що працівники поліції пропонували йому поїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння. Зазначає,що проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння проведено з порушенням вимог законодавства, що свідчить про те, що такий огляд є недійсним.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, приходжу до наступного висновку.

Наведені апелянтом причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги визнаються судом поважними, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне поновити строк на оскарження постанови суду від 17 жовтня 2018року.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Суддею враховано фактичні обставини справи та докази, які свідчать про те, що ОСОБА_4 17 серпня 2018 року, близько 21 години 50 хвилин, в м. Києві, по вул. Малиновського, 12, керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_4 у вчиненому підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 292350 від 17.08.2018 року, який підписаний ОСОБА_4 та свідками, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які пояснили, що були присутні при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо гр. ОСОБА_4, який відмовився від проходження огляду на стан сп'янінняза допомогою спеціального технічного засобу та в закладі охорони здоров'я, відеозаписом з нагрудної камери працівників патрульної поліції.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Як вбачається з відеозапису із нагрудної камери працівників патрульної поліції, гр. ОСОБА_4 було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер». Проте, він відмовився від проходження огляду на виявлення стану сп'яніння, пояснивши при цьому, що результати тесту будуть позитивними, оскільки незадовго до його зупинки, вживав алкогольні напої. Факт відмови водія ОСОБА_4 від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Таким чином, посилання апелянта на те, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на виявлення стану сп'яніння в закладі охорони здоров'я, суд апеляційної інстанції також вважає безпідставними.

Суд критично ставиться до пояснень представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності наданих в суді апеляційної інстанції про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони суперечать об'єктивним даним, встановленим місцевим судом та під час апеляційного розгляду даної справи.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення апеляційна скарга не містить.

Твердження апелянта про винесення постанови без всебічного з'ясування обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, так як всі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об'єктивно.

Порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко