ПОСТАНОВА

04.04.2018 Провадження № 3/425/266/18

Справа №425/542/18

місто Рубіжне Луганської області

Суддя Рубіжанського міського суду Луганської області Коваленко Денис Сергійович, розглядаючи обєднане судове провадження у справах про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1; НОМЕР_2, виданий 19 серпня 2017 року (орган 4436); проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2),

в с т а н о в и в :

До Рубіжанського міського суду Луганської області, 28 лютого 2018 року надійшов протокол №52 від 19 лютого 2018 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1, за статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), з матеріалами (справа №425/542/18).

У цей же день, для розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, надійшов ще один протокол: №51 від 19 лютого 2018 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП (справа № 425/543/18).

Постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 02 березня 2018 року, було прийнято рішення про розгляд обох справ про адміністративні правопорушення в одному судовому провадженні №3/425/266/18, і розгляд цього провадження було призначено на 14 березня 2018 року, 14 годину 30 хвилин, у приміщенні зали судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області.

У судове засідання був викликаний ОСОБА_2 шляхом надіслання на адресу його місця проживання повістки з викликом до суду та копією вказаної постанови, але названі судові документи з відділення поштового звязку ним забрані не були, хоча повідомлення про надходження на його ім`я судової повістки, працівник відділення поштового звязку залишав у його поштовому ящику, про що здійснював відмітку на конверті (а.с.28-29).

На підставі розпорядження судді та неявки ОСОБА_2 у судове засідання, секретар судового засідання здійснив його повторний виклик на 04 квітня 2018 року, 14 годину 15 хвилин, але ситуація повторилась (а.с.31-32).

Положення частини 1 статті 29 Конституції України передбачають право кожної людини на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештованим або триматись під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Також суд враховує, що умови правомірності та законності позбавлення будь-якої особи свободи, встановлені і статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно з пунктом „с частини 1 якої, нікого не може бути позбавлено свободи, крім такого випадку і відповідно до процедури, встановленої законом, як затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

При цьому суд враховує і практику застосування цієї норми права Європейським судом з прав людини, зокрема висновок цього суду з рішення у справі «Ассанідзе проти Грузії» (Assanidze v. Georgia), заява № 71503/01, п. 171, ECHR 2004-II) за яким Суд повторив, що слово «законний» і словосполучення «відповідно до процедури, встановленої законом» у пункті 1 статті 5 Конвенції за своєю суттю відсилають до національного законодавства та встановлюють зобовязання забезпечувати дотримання його матеріально-правових і процесуальних норм.

І хоча за практикою цього суду по цій статті, ця норма (пункт „с частини 1 статті 5) стосується кримінального аспекту, такі рішення Європейського суду з прав людини, як „Лучанінова проти України від 09 червня 2011 року, „Малофєєва проти Росії від 30 травня 2013 року та „Карелін проти Росії від 20 вересня 2016 року, вказують на те, що такі адміністративні правопорушення, як непокора розпорядженню працівника поліції та дрібне хуліганство, для застосування положень Конвенції розглядаються як кримінальні звинувачення.

І тому, з огляду на те, в яких адміністративних правопорушеннях підозрюється ОСОБА_2, і така підозра не є явно свавільною, і поки, що видається суду обґрунтованою, суд вважає за необхідне застосувати розтлумачений Європейським судом з прав людини випадок позбавлення свободи людини, згідно пункту „с частини 1 статті 5 Конвенції, і у цій справі.

Тобто суд вважає за можливе, з метою допровадження ОСОБА_2 до Рубіжанського міського суду Луганської області, як компетентного судового органу, розглянути питання щодо короткочасного позбавлення його свободи у вигляді затримання і доставки в суд.

Для чого, на виконання пункту „с частини 1 статті 5 Конвенції, суд звертається до національного законодавства.

З огляду на зміст протоколів №52 та №51 від 19 лютого 2018 року, ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 185 та 173 КУпАП, а в силу положень частини 2 статті 268 КУпАП при розгляді справ про такі правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обовязковою. При цьому, у разі ухилення від явки на виклик судді, цю особу може бути піддано приводу органом внутрішніх справ (Національною поліцією). Що по суті, і є короткочасним позбавленням свободи людини у вигляді її затримання, здійснюване з метою допровадження її до компетентного судового органу.

Також суд враховує, що частиною 2 статті 38 КУпАП передбачені строки протягом яких може бути накладено адміністративне стягнення, якщо суд визнає винним особу у вчиненні адміністративного правопорушення і така особа підлягає адміністративній відповідальності.

Отже, національний закон передбачає обовязкову присутність особи при розгляді вказаних справ про адміністративні правопорушення, і строки для розгляду цих справ - обмежені, а їх порушення, може призвести до того, що особа, якщо вона винна, уникне покарання. Тому у випадку, якщо має місце ухилення особи від явки на виклик судді для розгляду вказаних справ про адміністративні правопорушення, особа повинна бути піддана приводу.

А тут суд враховує, що обидва протоколи, які підписав ОСОБА_2 містять відомості про те, що його справа буде розглядатись Рубіжанським міським судом Луганської області. Тобто, він був обізнаний про те, і не міг не передбачити того, що найближчим часом він буде викликаний для розгляду його справ до суду, але повістки з викликом до суду з відділення поштового звязку, він не забрав, навіть якщо припустити, що в час коли працівник відділення поштового звязку приходив до нього додому, але він був відсутній з поважних причин. До того ж, з часу складання відносно нього протоколів, він жодним чином не повідомляв Рубіжанський міський суд Луганської області про необхідність покинути місце свого проживання на тимчасовий або короткочасний проміжок часу.

Тому той факт, що він не забрав повістку про виклик до суду двічі, суд розцінює як ухилення ОСОБА_2 від явки на виклик судді.

Тож враховуючи це, з метою забезпечення присутності ОСОБА_2 під час розгляду справи про адміністративні правопорушення, тобто в інтересах правосуддя, суд вважає, що його слід піддати приводу, а розгляд справи відкласти.

Для чого, слід зобовязати Рубіжанський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області здійснити затримання ОСОБА_1 та його доставку у Рубіжанський міський суд Луганської області на 03 травня 2018 року, 09 годину 30 хвилин.

Таким чином, на підставі викладеного, та керуючись статтями 1,2,8,38,213,214,221,245-252, 256,268,276-279, суд

в и р і ш и в:

Відкласти розгляд судового провадження №3/425/266/18 на 03 травня 2018 року, на 09 годину 30 хвилин.

Зобовязати Рубіжанський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області здійснити затримання ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1; НОМЕР_2, виданий 19 серпня 2017 року (орган 4436); проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) та його доставку у Рубіжанський міський суд Луганської області (місто Рубіжне Луганської області, вулиця Миру, будинок 34, кабінет №11-а), на 03 травня 2018 року, 09 годину 30 хвилин.

Постанова оскарженню не підлягає.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Д.С.Коваленко