Справа № 359/5697/18
Провадження № 3/359/2152/2018
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 серпня 2018 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши, за участі представника особи, яка притягається до відповідальності, адвоката ОСОБА_1 та прокурора Шмаля В.В., адміністративні матеріали, що надійшли від управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, працюючої в Київській митниці ДФС на посаді заступника начальника управління начальника відділу контролю митної вартості управління адміністрування митних платежів, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, паспорт серії МЕ № 394654, виданий Оболонським РУ ГУМВС України в м. Києві 11.11.2004 року, -

в с т а н о в и в:

За протоколом про адміністративне правопорушення № 374 від 16 липня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2, перебуваючи на посаді заступника начальника управління начальника відділу контролю митної вартості управління адміністрування митних платежів Київської митниці ДФС, будучи державним службовцем категорії "Б", та маючи спеціальне звання радника податкової та митної справи ІІІ ранку, являючись субєктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно з пп. "в" п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про запобігання корупції", примітки до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 ЗУ "Про запобігання корупції", пункту 1 рішення НАЗК від 10.06.2016 р. № 2 "Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" та п. 6 розділу ІІ "Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 р., несвоєчасно повідомила про суттєві зміни у майновому стані, які виникли у звязку з отриманням нею 15.02.2017 р. доходу в сумі 149 950 грн. від відчуження автомобіля. Таким своїми діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, за яке передбачено відповідальність ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним. Разом з тим остання направила до суду свого представника адвоката ОСОБА_1

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнає, оскільки в її діях відсутній склад адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, за яке передбачено відповідальність ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. Він пояснив, що дійсно 15.02.2017 р. в територіальному сервісному центрі МВС України між ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 8044/2017/331873. Предметом даного договору був автомобіль марки "Porsche Cayenne". Ціна транспортного засобу складала 149 950 грн. В подальшому, 14.03.2018 р., ОСОБА_2 було подано інформацію про отримання доходу від відчуження рухомого майна транспортного засобу в розмірі 149 950 грн., із зазначенням джерела доходу ОСОБА_3. Крім того, 16.03.2018 р. ОСОБА_2 було подано щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік із зазначенням відомостей щодо отримання доходу від відлучення рухомого майна в розмірі 149 950 грн. Таким чином, хоч із порушенням строку, визначеного у ч. 2 ст. 52 ЗУ "Про запобігання корупції", але ще до моменту виявлення цього факту працівниками правоохоронних органів, ОСОБА_2 вже було повідомлено про суттєві зміни у її майновому стані, що свідчить про відсутність в її діях вини у формі прямого умислу та являється правовою підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КупАП. Крім того, адвокат ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_2 не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про зміни в майновому стані, відразу, тому що вважала це майно сумісною власністю її та чоловіка ОСОБА_4 Її частка 1/2 в грошовому еквіваленті не перевищувала 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року 80 000 грн. В результаті перерахунку, враховуючи, що від реалізації транспортного засобу вони разом із чоловіком отримали 149 950 грн., то її 1/2 часта складає 74 975 грн. Тобто ця сума не досягає 80 000 грн. для подачі суттєвих змін в декларацію. Вважала, що повідомлення про придбання майна необхідно зазначити у щорічній декларації за 2017 рік, що вона і зробила. Разом з тим, як їй тільки стало відомо про обов'язковість подання повідомлення про зміни у майновому стані йому стало відомо, вона відразу ж, 14.03.2018 р., щоб усунути таке порушення, внесла дані в електронну декларацію про продаж автомобіля. Таким чином, дані обставини в сукупності являються належним та достатнім доказом і підтвердженням факту відсутності в діях ОСОБА_2 будь-якого умислу щодо приховування факту отримання доходу від відчуження транспортного засобу. Враховуючи вище викладене, адвокат ОСОБА_1 зазначив, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а саме його субєктивна сторона, оскільки вона внесла повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а також внесла дані про отримані нею кошти до електронної декларації як про майно, набуте нею у лютому 2017 р. Тому представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат ОСОБА_1 просив суд дану справу закрити, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор вважав доведеним несвоєчасне подання субєктом декларування ОСОБА_2 повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, що є підставою для визнання винуватою останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, висновок прокурора, ознайомившись з письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суддя приходить до висновку, про необхідність закриття провадження у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, з наступних підстав.

Так, положення ст. 129 Конституції України, які є нормами прямої дії, передбачають розгляд та вирішення справ у судах на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП настає у разі порушення вимог фінансового контролю, які полягають у тому числі і в неповідомленні чи несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни в майновому стані.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 ЗУ "Про запобігання корупції", у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 розмірів прожиткового мінімуму, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Встановлено, що ОСОБА_2 з 30.12.2016 р. обіймає посаду заступника начальника управління начальника відділу контролю митної вартості управління адміністрування митних платежів Київської митниці ДФС, на підставі наказу в.о. начальника митниці № 897-о про переведення (а.с.36). Також наказом Київської митниці ДФС № 585-о від 22.08.2016 р. ОСОБА_2 присвоєно спеціальне звання "Радник податкової та митної справи ІІІ рангу".

Відповідно до пункту 1 "Положення про Державну фіскальну службу України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236 Державна фіскальна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Згідно з Положенням про Київську митницю ДФС, затвердженого наказом ДФС, Київська митниця ДФС є територіальним органом Державної фіскальної служби, який підпорядковується Державній фіскальній службі.

При цьому, відповідно до п. 342.4 ст. 342 ПК України, посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Отже, ОСОБА_2, займаючи посаду заступника начальника управління начальника відділу контролю митної вартості управління адміністрування митних платежів Київської митниці ДФС, являється державним службовцем.

Тому згідно з підпунктом пп. "в" п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про запобігання корупції", частиною першою статті 45 Закону, приміткою до статті 172-6 КУпАП ОСОБА_2 є суб'єктом декларування та відповідно суб'єктом правопорушення.

Відповідно до статті 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2017 рік становив 1600,00 гривень.

Як встановлено в судовому засіданні, 15.02.2017 р. в територіальному сервісному центрі МВС № 8044 ОСОБА_2 (продавець) уклала з ОСОБА_3 (покупець) договір купівлі-продажу № 8044/2017/331873. Предметом даного договору був автомобіль марки "Porsche Cayenne" VIN-код WP1ZZZ92ZDLA04972, за ціною 149 950 грн. (а.с.54).

Відповідно до п. 2.1 даного договору передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна.

Як вбачається з копії акту приймання-передачі (підрозділ: Територіальний сервісний центр 8044 регіонального сервісного центру МВС у м. Києві (а.с.55), 15.02.2017 р. ОСОБА_5 (продавець) передала ОСОБА_3 (покупець) автомобіль марки "Porsche Cayenne" VIN-код WP1ZZZ92ZDLA04972.

На підставі даних документів ОСОБА_3 подано заяву № 112922018 від 15.02.2017 р. на перереєстрацію вказаного автомобіля за новим власником, тобто за нею (а.с.53).

Так, від продажу даного автомобіля ОСОБА_2 отримала дохід в сумі 149 950 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, а саме 80 000,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_2 з 16.02.2017 протягом 10 днів зобов'язана була подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства в Реєстрі. Кінцевою датою подання такого повідомлення, без порушення вимог частини 2 статті 52 Закону України "Про запобігання корупції", у даному випадку, є 23:59 год. 25 лютого 2017 року.

Проте відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування суб'єкт декларування ОСОБА_2 повідомила про суттєву зміну у майновому стані суб'єкта декларування, а саме про отримання доходу від відчуження рухомого майна транспортного засобу в розмірі 149 950 грн., із зазначенням джерела доходу ОСОБА_3, лише 14 березня 2018 року.

Таким чином, на момент отримання даного доходу від відчуження рухомого майна транспортного засобу, автомобіля марки "Porsche Cayenne", в розмірі 149 950 грн., ОСОБА_2 була субєктом декларування, відповідно до положень підпункту "в" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону, оскільки обіймала посаду заступника начальника управління начальника відділу контролю митної вартості управління адміністрування митних платежів Київської митниці ДФС, була державним службовцем категорії "Б", маючи спеціальне звання радника податкової та митної справи ІІІ ранку, при цьому повідомлення про суттєві зміни в майновому стані подала до Національного агентства з питань запобігання корупції лише 14 березня 2018 року о 13 год. 00, і такі обставини підтверджуються як матеріалами справи, так і не оспорюються самою ОСОБА_2

Разом з тим, вимогами ст. 280 КУпАП, на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обов'язок з'ясувати не лише те, чи було вчинено діяння, але і питання винуватості особи у його вчиненні.

Вина є одним з елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Водночас, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не доводять тих обставин, що остання мала умисел на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції", корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей.

Склад правопорушення це наявність обєктивних та субєктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Так, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це випливає з аналізу ст.10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст. 11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати). Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Такої ж думки притримуються судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією вих. № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 р., зазначила, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП необхідно встановити той факт, що ОСОБА_2 усвідомлювала суспільну небезпечність неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані, передбачала неможливість здійснення фінансового контролю з боку держави та бажала настання таких наслідків, або байдуже ставилася до їх настання чи свідомо допускала їх настання.

З огляду на вище викладене, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із вищезазначених норм законодавства, завжди характеризується умисною формою вини.

Доводи ОСОБА_2, зазначені нею у її письмових поясненнях, наданих до суду, та про які повідомив в ході судового розгляду її представник адвокат ОСОБА_1, про відсутність в останньої прямого чи непрямого умислу на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, заслуговують на увагу, оскільки вони підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_2 14.03.2018 р. о 13:00 год. було самостійно подано інформацію до Національного агентства з питань запобігання корупції, про суттєві зміни в майновому стані, а саме про отримання нею доходу від відчуження рухомого майна транспортного засобу (крім цінних паперів та корпоративних прав) в розмірі 149 950 грн., джерело доходу ОСОБА_3. Це підтверджується роздруківкою повідомлення про суттєві зміни в майновому стані 14.03.2018 р. та інформацією, оприлюдненої на офіційному сайті: https://portal.nazk.gov.ua (а.с.16).

Також відповідно до роздруківки щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_2 за 2017 р., яку нею було подано 16.03.2018 р. в електронному кабінеті на сайті НАЗК, останньою було задекларовано відомості щодо отримання доходу від відчуження рухомого майна в розмірі 149 950 грн.

При цьому суд звертає увагу, що під час розгляду справи не було встановлено в діях ОСОБА_2 мотивів на уникнення фінансового контролю отриманого доходу, оскільки грошові кошти у розмірі 149 950 грн., отримані нею в законний спосіб та із законних джерел, які задекларовані в її деклараціях, а саме від продажу, належного їй автомобіля марки "Porsche Cayenne" VIN-код WP1ZZZ92ZDLA04972, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 15.02.2017 р. у відповідності до вимог чинного законодавства, в територіальному сервісному центрі МВС № 8044. Крім того, відразу після відчуження даного автомобіля, він був зареєстрований на ім'я ОСОБА_6 покупця, у реєстрі транспортних засобів МВС України, на підставі заяви № 112922018 від 15.02.2017 р., у звязку з проведенням операції "Перереєстрація ТЗ на нового власника по договору укладеного в ТСЦ".

Також судом приймаються до уваги доводи представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката ОСОБА_1, щодо того, що пропуск 10-денного терміну на повідомлення про суттєві зміни в майновому стані ОСОБА_2 було допущено з необережності, оскільки вона не вважала, що у її майновому стані відбулись суттєві зміни, зважаючи на те, що вона вважала, що було продано транспортний засіб, який являється спільною сумісною власністю її та чоловіка ОСОБА_4 Її частка 1/2 в грошовому еквіваленті не перевищувала 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року 80 000 грн. В результаті перерахунку, враховуючи, що від реалізації транспортного засобу вони разом із чоловіком отримали 149 950 грн., то її 1/2 часта складає 74 975 грн. У той же час вона одразу внесла таке повідомлення, коли їй стало відомо про такий обов'язок, що підтверджується поданими суду документами, а тому свідчить про наявність вини особи у формі необережності, що, у даному випадку, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Належних і допустимих доказів, які беззаперечно спростовують це твердження, в матеріалах справи немає.

Крім того, під час розгляду справи не було встановлено в бездіяльності ОСОБА_2 мотивів на уникнення фінансового контролю отриманого доходу, оскільки, як зазначалося вище, грошові кошти у сумі 149 950 грн., вона отримала у законний спосіб та із законних джерел, що також додатково свідчить про відсутність умислу на уникнення фінансового контролю доходів суб'єкта декларування.

Таким чином, суддею встановлено, що в бездіяльності ОСОБА_2 відсутні ознаки суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки у неї були відсутні мотиви вчинити порушення закону, вона не бажала його порушити, поза її волею перебував свідомий допуск настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 06.10.2010 року, справа 1-27/2010, з обєктивної сторони корупційне правопорушення характеризується також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, яким субєкт правопорушення мав керуватися при його вчиненні.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Вєренцов проти України" від 11 квітня 2013 року, відповідальність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено внутрішнім законодавством. У разі браку чітких та передбачуваних законів, що встановлюють певні правила, покарання осіб за порушення неіснуючого порядку, суперечить принципу "ніякого покарання без закону", що закріплений у ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на вищевикладене, суддя вважає, що висновки начальника сектору протидії корупції управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_7 про вину ОСОБА_2 в скоєні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, за яке передбачено відповідальність ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, зроблені на підставі припущень, що відповідно до вимог ст. 62 Конституції України є неможливим, оскільки з урахуванням норм цієї статті, посадова особа правоохоронного органу, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, скоїв правопорушення. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останнього.

Оцінюючи матеріали справи, встановлено, що у діях ОСОБА_2 відсутній умисел на порушення вимог фінансового контролю, які полягають в несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни в майновому стані, а тому в її діях відсутня суб'єктивна сторона інкримінованого їй адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, визначеного ч. 2 ст. 172-6 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин враховуючи зазначені норми Закону, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП слід закрити, у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 10, ч. 2 ст. 172-6, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, - закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя С.М. Вознюк