Справа № 526/911/18
Провадження № 3/526/234/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2018 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Тищенко Л.І.

з участю секретаря Синепол С.А.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов з Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 аАДРЕСА_1, працює ТОВ «МІБ» водій асфальтоукладальника,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зі змісту протоколу серії БР № 063276 про адміністративне правопорушення від 24 травня 2018 року, складеного інспектором поліції Гадяцького відділу поліції ОСОБА_3 слідує, що 24 травня 2018 року о 23 год. 00 хв., по вул. Гетьманська, в м. Гадяч Полтавської області, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4, в стані алкогольного спяніння. Від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння відмовився, в присутності двох свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні даного правопорушення не визнав, суду пояснив, що 24.05.2018 близько 20 год. він перебував біля входу в магазин «АТБ», що в м. Гадяч по вул. Гетьманська. У цей час до нього підїхали працівники поліції та запитали хто водій автомобіля ВАЗ, який стояв на стоянці поблизу магазину. Він повідомив, що являється водієм вказаного транспортного засобу. Працівники поліції наказали надати документи, а потім повели його до Гадяцького ВП ГУ НП в Полтавській області, де певний час спілкувались, взяли номер телефону, а потім відпустили. Згодом, цього ж дня працівники поліції зателефонували та наказали йому прийти до відділу поліції. Прибувши до Гадяцького ВП, його повідомили про необхідність проїхати до Гадяцької ЦРЛ на освідування, оскільки підозрюють, що він вживав спиртні напої, на що він погодився та на автомобілі працівників поліції прибув до прийомного відділення Гадяцької ЦРЛ, де жінка медик оглянувши його, повідомила поліцейським, що він тверезий. Після цього, він разом з працівниками поліції поїхали до Гадяцького ВП ГУ НП в Полтавській області, де поліцейські склали протокол.

Захисник ОСОБА_2 у судовому засіданні просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, у тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Вказана позиція КСУ відповідає правовій позиції Європейського Суду з прав людини.

У рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «ОСОБА_7 де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обовязковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто обєктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, суть вчиненого ним правопорушення, викладена у протоколі не належно, а саме, як керування автомобілем в стані алкогольного спяніння так і відмова від проходження медичного освідування, у зв'язку з чим кваліфікація дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, адже позбавляє суд змоги встановити виконання положень ст. 283 КУпАП, самі обставини скоєння правопорушення, що призводить до ігнорування прав особи, яку притягають до відповідальності, оскільки позбавляє її права бути поінформованою про характер і причини притягнення до адміністративної відповідальності, не дає змоги підготуватися до свого захисту (враховуючи некоректно викладену суть правопорушення без ідентифікації ключових деталей вчинення імовірного діяння) гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Медичний висновок, щодо керування ОСОБА_1 24 травня 2018 року о 23 год. 00 хв., по вул. Гетьманська, в м. Гадяч Полтавської області, автомобілем НОМЕР_2, в стані алкогольного спяніння, відсутній, як відсутні і докази на підтвердження його відмови, на вимогу працівників поліції, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Так, допитаний у судовому засіданні, зазначений у протоколі свідок ОСОБА_5, не підтвердив факту відмови ОСОБА_1 24 травня 2018 року від проходження огляду на стан спяніння, як не підтвердив і факту керування ОСОБА_1 у той час транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Не підтвердив даних обставин і допитаний у судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_3, яким було складено протокол відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Судом також встановлено, що відомості про час правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначені в оригіналі протоколу, а саме 23 год. 00 хв., не співпадають з відомостями, зазначеними у копії протоколу, який надавався ОСОБА_1, де значиться час вчинення правопорушення 20 год. 20 хв., що ставить під сумнів саму подію даного правопорушення.

Наявність рапорту о/у СКП Гадяцького ВП ОСОБА_7 від 24.05.2018 та його пояснень, даних у ході розгляду справи, про те, що 24.05.2018 близько 23 год. поблизу супермаркету «АТБ», ОСОБА_1 вживав пиво та керував автомобілем НОМЕР_3, суд вважає є недостатніми доказами, за відсутності інших доказів підтвердження даного факту.

Що стосується відеозапису, переглянутого у судовому засіданні, то з нього також не вбачається, як керування ОСОБА_1 автомобілем саме в стані алкогольного спяніння, так і не зафіксовано його відмови від проходження огляду на стан спяніння.

Таким чином, докази, які обєктивно та достеменно підтверджують те, що ОСОБА_1 24 травня 2018 року о 23 год. 00 хв. керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння, відсутні.

За змістом ст.ст. 9-12, 280 КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов'язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об'єктивної та суб'єктивної сторони правопорушення. Приймаючи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належним та відображеним у протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 256 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за даною статтею відсутні.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП, визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які безпосередньо вказують суду на наявність вини ОСОБА_1 у вчинені дій, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП , тому суд приходить до висновку про закриття провадження у справі, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд Полтавської області.

Повний текст постанови виготовлено 18 вересня 2018 року.

Головуючий Л. І. Тищенко