Справа № 199/5795/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 жовтня 2018 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, який народився 08 травня 1981 року, мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Широка, буд. 124а, офіційно не працевлаштованого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 28 липня 2018 року о 16 год. 52 хв. ОСОБА_1 по вул. Зарічній, поблизу будинку № 32, у м. Дніпро керував транспортним засобом «Ford Transit», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння (порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло), та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Пояснив, що дійсно 28 липня 2018 року о 16 год. 52 хв. по вул. Зарічній, поблизу будинку № 32, у м. Дніпро він керував транспортним засобом «Ford Transit», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та був зупинений співробітниками поліції за непрацюючий задній ліхтар. Під час спілкування з працівниками поліції, останні стали висувати йому претензії про те, що він перебуває у стані спяніння. Стверджує, що він був повністю тверезим і ніяких ознак спяніння у нього не було. Співробітники поліції сказали, що треба пройти огляд у наркологічному диспансері, при цьому зауважили, що автомобіль буде вилучено на штрафний майданчик. Він не заперечував пройти огляд в лікарні, але не хотів кидати свій автомобіль. Тоді співробітники поліції запропонували йому оформити зараз протокол, зазначивши, що так автомобіль вилучати не будуть, а він після цього сам протягом трьох годин зможе пройти огляд на стан спяніння і потім предявити його в суді. Він з цим погодився і самостійно пройшов огляд, який підтверджує, що на той час він був повністю тверезим.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, з наступних підстав:

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП не всяка відмова від проходження огляду на стан спяніння утворює склад адміністративного правопорушення, а лише відмова від проходження огляду на стан алкогольного відповідно до встановленого порядку.

Отже, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, та містить відсилочну норму до порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

У відповідності ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що співробітники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану наркотичного спяніння в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Останні під час допиту в судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду в медичному закладі для визначення стану наркотичного спяніння. Разом з цим, обидва свідка заявили, що вони особисто у ОСОБА_5 ознак будь-якого спяніння не бачили і співробітники поліції їх увагу на такі ознаки не звертали.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено рапорт патрульного поліцейського ОСОБА_6, за яким у ОСОБА_1 на момент зупинки були виявлені ознаки наркотичного спяніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло.

При цьому, на неодноразові виклики до суду для допиту у якості свідка патрульний поліцейський ОСОБА_6 не прибув.

До протоколу про адміністративне правопорушення було додано диск із записом нагрудної камери патрульного поліцейського, який містить відомості про зовсім інші події (інший час, за участі іншої особи).

На запит суду від УПП в Дніпропетровській області отримано відповідь, що надати відеозаписи з нагрудного відеорєстратора щодо подій по цій справі вони не мають можливості, оскільки відеозйомка не проводилась.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Сукупність досліджених судом доказів доводить, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду в медичному закладі для визначення стану наркотичного спяніння. Разом з тим, ці ж докази, в сукупності з позицією ОСОБА_1, котрий послідовно повністю заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, не доводять поза розумним сумнівом, що у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України були достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного спяніння згідно з ознаками такого стану.

Суд враховує, що ОСОБА_1 було надано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений лікарем КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР. За вказаним висновком, під час огляду ОСОБА_1 о 19:40 год. 28 липня 2018 року у останнього ознак спяніння не виявлено.

Разом з тим, за приписами ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоровя та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

А згідно вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З наданого ОСОБА_1 висновку вбачається, що огляд останнього на стан спяніння проводився за його заявою і не в присутності поліцейського.

На підставі викладеного, з огляду на імперативні приписи ч. 5 ст. 266 КУпАП, проведений щодо ОСОБА_1 огляд на стан спяніння (висновок за результатами якого долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення) є недійсним, що на результат розгляду справи не впливає, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовує.

За наведених обставин, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

19.10.2018