Справа № 405/3316/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2018 р. м. Кропивницький

суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Загреба А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою:м. Кропивницький, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - не відомий.

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 20.05.2018 року в 03.50 год., по вулиці В.Чміленка, 88 в м. Кропивницький, керував транспортним засобом автомобілем марки «LAND ROVER RANGE ROVER», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп»яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіряного покрову обличчя, нестійка хода) від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп»яніння у встановленому законом порядку на місці та в спеціалізованому медичному закладі КЗ «КОНД» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, а від так, скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпап.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав та при цьому пояснив, що ввечері він зустрівся із своїми друзями, після чого вони поїхали до ресторану «Пахлава», він був за кермом автомобіля. Після того, як вони відпочили в ресторані, направилися на автомобілі в сторону центру міста, та були зупинені працівниками поліції з приводу того, що на його автомобілі стоїть сітка на номерних знаках. Після чого, працівники поліції повідомили йому, що їм поступило орієнтування, про те, що він перебуває в стані алкогольного спі»яніння, на, що він заперечив та запропонував пройти тест «Драгер». Працівники поліції повідомили, що у них не має даного пристрою. Крім того, з ним був товариш, який дійсно перебував в стані алкогольного спі»яніння та знаходився в стані збудження. Згодом між працівниками поліції та ними виник конфлікт, в результаті чого на нього надягли кайданки та доставили до міського відділу поліції, де він в черговий раз запропонував пройти тест «Драгер», на що отримав відмову, оскільки на даний час це вже не доречно. Також зазначив, що жодних свідків, які б могли підтвердить факт його відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп»яніння не було.

Відповідно до ст. 251 КУпап доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

П. 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На обгрунтування протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпап, щодо порядку проходження огляду на визначення стану алкогольного сп»яніння на місці та в спеціалізованому медичному закладі КЗ «КОНД» в судове засідання викликано двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_2, проживаючий за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 а в судовому засіданні пояснив, що він був свідком події, яка мала місце 20.05.2018 року, при цьому зазначив, що коли він підійшов до автомобіля, то побачив, що ОСОБА_1 перебуває в кайданках. Крім того, він не чув, щоб ОСОБА_1 було запропоновано працівниками поліції пройти обстеження на встановлення стану алкогольного сп»яніння шляхом продуття алкотестеру «Драгер» та в спеціалізованому медичному закладі КЗ «КОНД», а ОСОБА_1 в свою чергу відмовився від такого проходження. З приводу наданих свідком пояснень, які містяться в матеріалах справи, останній повідомив, що власноручно він пояснення не писав, вони були написані працівником поліції, та оскільки була темна пора доби і освітлення не було, він їх підписав не читаючи. Крім того, зазначив, що працівниками поліції було запрошено ще одного свідка, який йому не відомий.

Інший свідок події ОСОБА_3 на неодноразові виклики в судове засідання не з»явився, а надані ним пояснення, які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 ставляться під сумнів, оскільки їх достовірність спростовується поясненнями іншого свідка ОСОБА_2, відеозаписом та поясненнями ОСОБА_1

Крім того, додані до матеріалів справи відеозаписи з бодікамер працівників поліції, беззаперечно не свідчать та не вказують на порушення, яке ставиться в провину ОСОБА_1

Інші належні прямі докази, які б засвідчували обставину вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпап в матеріалах справи відсутні.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1,суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що наявна подія та в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпап, а тому провадження в справі відносно ОСОБА_1 слід закрити, за відсутністю події та в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 247 КУпап провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

З огляду на вищенаведене, враховуючи дослідженні матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, його захисника та свідка, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпап.

За таких обставин суд вважає, що справу слід закрити, в звязку з відсутністю події та складу правопорушення в діях ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 33, 130, 247, 283, 284, 294 КУпап, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

закрити провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпап, в звязку з відсутністю події та в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_4