А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

07.02.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Гошовського Г.М. за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, захисника - адвоката Тодавчич Г.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 33/777/129/2018, в якій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець смт. Луків Турійського району Волинської області, мешканець АДРЕСА_1 непрацюючий, притягнутий до адміністративної відповідальності як такий, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 27.11.2017 ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 18.10.2017 приблизно о 01:30 на вул. Головній в с. Оноківці Ужгородського району керував автомобілем НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, і підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову і закрити провадження в справі у зв'язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушення. Твердить, що співробітник поліції не надав йому сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку застосованого технічного засобу «Drager Alcotest» 6810, який до того ж відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для використання на території України, і не пройшов калібрування, передбаченого інструкцією з експлуатації; що зазначених у протоколі свідків у дійсності не було і саме це послужило причиною відмови у видачі йому поліцейським копії протоколу про адміністративне правопорушення. На обґрунтування своїх вимог зауважує, що поліцейський не відсторонив його від керування транспортним засобом, що був зобов'язаний зробити відповідно до ст. 266 КУпАП у разі його перебування в стані сп'яніння. Вказує також, що суддя розглянув справу без його завчасного повідомлення та участі, позбавивши у такий спосіб права на захист, не надіслав йому копії постанови про накладення адміністративного стягнення.

Апеляційний суд заслухав пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника на підтримання апеляційної скарги, дослідив наявні в справі докази, перевірив доводи апеляційної скарги і вважає, що вона підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст. 285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.

Згідно зі ст.ст. 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов'язком органу, який її розглядає, є, окрім іншого, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ці вимоги у справі не додержані.

Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Об'єктивних даних про завчасне сповіщення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи, про вручення йому судової повістки та копії постанови або про те, що він мав можливість подати апеляційну скаргу раніше передбаченого ч.2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку від вказаної ним дати одержання копії постанови - 12.01.2018, в справі немає. Апеляційна скарга на постанову подана до суду 16.01.2018 (а.с.21), тобто в межах строку на її апеляційне оскарження.

Як видно зі змісту оскарженої постанови, суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1. Отже довід апеляційної скарги про порушення судом вимог ч.1 ст. 268 КУпАП знаходить своє підтвердження.

В протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1) зазначено, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем, знаходився у стані алкогольного сп'яніння та відмовився дати пояснення і підписати протокол.

ОСОБА_1 в судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи всі ці обставини заперечив. Пояснив, що 18.10.2017 алкоголю не вживав, пройшов огляд на стан сп'яніння на місці зупинки, однак поліцейський обмежився застосуванням технічного засобу, з показаннями якого він не погодився. Будь-які свідки впродовж його спілкування з поліцейськими і складання протоколу про адміністративне правопорушення на місці зупинки були відсутні, дати письмове пояснення йому поліцейський не пропонував, надати копію протоколу відмовився і сказав зайти за нею наступного дня.

Як видно з постанови, суд першої інстанції обґрунтував висновок про винуватість ОСОБА_1 посиланнями на протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1), акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810» № 0183 з роздруківкою результату тестування (а.с.4,5), письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.2,3) і рапорт поліцейського Понцір Р.Р.(а.с.6).

Апеляційний суд дослідив зазначені джерела доказів і встановив наступне.

Зі змісту кожного з цих документів вбачається, що всі вони складені однією і тією ж службовою особою - поліцейським СРПП № 4 Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області Понціром Р.Р., дії якого, в тому числі щодо проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, ОСОБА_1 оскаржує, як неправомірні.

З пояснень обох свідків (а.с.2,3) видно, що їх особи не встановлені (засвідчені «зі слів», до того ж без зазначення, з чиїх саме); їх прізвища, дати народження і адреси дописані іншим почерком і іншим фарбником, а підписи від імені кожного з них у графах «Зміст ст. 63 Конституції України мені роз'яснено» і «Підпис» істотно різняться. У поясненні від імені свідка ОСОБА_4 не зазначено, якого водія воно стосується.

Окрім цього, обидва пояснення засвідчують, що водій «не відмовився від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку за допомогою приладу «ДРАГЕР» та в лікаря нарколога для визначення стану сп'яніння», тобто збігаються з поясненнями ОСОБА_1. В такому разі, враховуючи, що ОСОБА_1 з результатом огляду, проведеного поліцейським Понціром Р.Р., не погодився, відповідно до ст. 266 КУпАП, п.п. 6,7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, медичний огляд ОСОБА_1 мав бути проведений в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення. Цього, однак, зроблено не було.

З рапорту поліцейського Понціра Р.Р. вбачається, що причиною зупинки ним ОСОБА_1 була технічна несправність його автомобіля НОМЕР_1. Наявність такої несправності ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечив, у будь-який інший спосіб несправність зазначеного автомобіля у справі не зафіксована.

З документа, на якому відображено результат тестування ОСОБА_1 (а.с.4), вбачається, що останнє калібрування технічного засобу «Drager Alcotest» 6810 № 0183 було здійснено 01.11.2016, а це не узгоджується з вимогами щодо його правильної експлуатації: інтервал технічного обслуговування приладу «Drager Alcotest 6810», згідно інструкції з його експлуатації, не має перевищувати шести місяців.

Отже, всі джерела доказів, на які послався суд першої інстанції у постанові, не є допустимими.

Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов'язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

За таких обставин доводи апеляційної скарги не можуть бути відкинуті, а їх врахування виключає доведеність події правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, Апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу задовольнити, постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 27.11.2017 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, скасувати, провадження в справі закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гошовський Г.М.