Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №319/823/18 Головуючий в 1 інст. Валігурський Г.Ю.
Провадження №33/778/601/18 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області Дадашева С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Армана В.М., іншого учасника ДТП ОСОБА_4, потерпілого ОСОБА_5, розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за апеляційною скаргою останнього на постанову Куйбишевського районного суду Запорізької області від 25 липня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 гривень.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 14 травня 2018 року о 15 годині 40 хвилин на 517 км автошляху Бориспіль -Маріуполь, керуючи автомобілем НОМЕР_1 з напівпричепом BODEX д/н НОМЕР_2, не вибрав безпечну дистанцію та зіткнувся з автомобілем НОМЕР_3, який рухався попереду нього, внаслідок чого сталося ДТП, чим порушив п. 13.1. Правил дорожнього руху України за, що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, призначити судову автотехнічну експертизу, та за її результатами прийняти законне і обґрунтоване рішення.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримався вимог щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, не проаналізував наявні у справі докази, безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про проведення судової автотехнічної експертизи. Саме експертиза, на його думку, дозволила би відповісти на питання хто саме винен у вчиненні ДТП.

Також апелянт зазначає, що судом взяті до уваги недопустимі докази, а саме: протокол складений інспектором Махнорило Д.В., але у відсутності інших працівників поліції, понятих чи інших свідків, оскільки вони не вписані до протоколу. Додана до протоколу схема складена неповноважною особою - сержантом поліції Іванченком І.С., який відповідно до протоколу не був учасником складання протоколу. Пояснення водіїв не підписанні посадовою особою, яка їх відбирала, а тому не можуть бути судом взяті до уваги.

Крім того, інспектором поліції не проведено медогляд водіїв на предмет вживання алкогольних, наркотичних та лікарських засобів, не перевіренні дозвільні документи на перевезення пасажирів власником та водієм маршрутного таксі, а саме: наявність ліцензії, технічного огляду, медогляду водія. А тому висновки працівником поліції зроблені виключно в інтересах водія ОСОБА_7, який керував маршрутним таксі.

Вислухавши ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Армана В.М., які підтримали апеляційну скаргу; іншого учасника ДТП ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5 із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

При розгляді справи судом першої інстанції та при апеляційному розгляді ОСОБА_2 свою вину не визнавав та пояснив, що він прямував по автомобільній дорозі сполученням Маріуполь-Запоріжжя в напрямку м.Запоріжжя, керуючи автомобілем Сканія з напівпричепом, їхав зі швидкістю 68-70 км/год. Під час руху його автомобіль з виїздом на зустрічну смугу руху обігнав маршрутний автобус Мерседес, який рухався в попутному напрямку зі швидкістю, на думку ОСОБА_2, 90-100 км/год. Після здійснення обгону при поверненні автобусу із зустрічної смуги руху в попутну автобус почав різко гальмувати і повернувшись у попутну смугу руху зупинився перед перешкодою у вигляді вибоїни. У зв'язку з чим він прийняв заходи для екстреного гальмування, проте уникнути зіткнення йому не вдалось. Вважає, що ДТП відбулась з вини водія автобусу, який повертаючись на займану смугу, екстрено загальмував, чим створив перешкоди транспортному засобу під його керуванням, яких уникнути було неможливо.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 надав аналогічні пояснення.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №021177 від 14 травня 2018 року (а.с.2); схемою місця ДТП та фотознімками до неї, в яких відображені всі необхідні дані щодо руху транспортних засобів та їх розташування після ДТП, а також зафіксовані пошкодження автомобілів унаслідок ДТП (а.с.3, 23-28); письмовими поясненнями водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які відібрані на місці ДТП (а.с.4-5).

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_4 пояснив, що 14 травня 2018 року він керував пасажирським автобусом Мерседес д/н НОМЕР_4 за маршрутом Оріхів-Запоріжжя на автомобільній дорозі Маріуполь-Запоріжжя. Рухаючись по вказаній дорозі, обігнав вантажний тягач з причепом (зерновоз) під керуванням ОСОБА_2 Після цього також здійснив обгін іншого вантажного автомобіля - ГАЗ 3309. Зазначив, що після обгону автомобілів Сканія перестроївся у свою смугу руху та продовжував рух біля 1-1,5 хвилини проїхавши біля 300-400 метрів. Знаючи, що попереду дорога має перешкоду у виді ями, він почав поступово знижувати швидкість. Приблизившись до ями, відчув сильний удар в задню частину автобусу, від якого його відкинуло вперед на середину дороги. Вказує, що повної зупинки автобусу перед ямою не відбувалось.

Аналогічні пояснення ОСОБА_4 надав під час апеляційного розгляду, додавши, що він не міг різко гальмувати, оскільки в салоні його автомобілю були пасажири.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що 14 травня 2018 року він перебував у маршрутному автобусі рухаючись у напрямку м.Запоріжжя по автодорозі Маріуполь-Запоріжжя. За с. Форельне після зупинки для висадки пасажирів автобус продовжив рух та здійснив обгін вантажного тягача, який рухався в попутному напрямку та пригальмовував на дорожніх вибоїнах. На його погляд автобус після обгону, рухався нешвидко, приблизно 70 км/год. Закінчивши обгін, автобус проїхавши ще близько 200-300 метрів, почав гальмувати перед перешкодою у виді вибоїни на дорозі. Знизивши швидкість, автобус прийняв крайнє праве положення на смузі руху та почав повільно переїжджати лівим колесом вибоїну і в цей момент відбувся сильний удар в задню ліву частину автобусу. Від зіткнення автобус відкинуло вперед на зустрічну смугу руху. Також пояснив, що різкого гальмування водій автобусу після обгону не застосовував, повної зупинки автобусу не відбувалось, а після обгону автобус повернувся у займану смугу та рухався ще приблизно хвилин 5 перед вантажним автомобілем під керування ОСОБА_2 Винним у вчинені ДТП вважає саме водія ОСОБА_2

Під час апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_5 додав, що в маршрутному таксі від сидів на другому сидінні, коли відбувся удар, він вдарився об сидіння попереду. Удар був настільки сильний, що задні сидіння повідривало, а водія автобуса ОСОБА_4 з кермом відкинуло у салон автобусу.

Обставини, зазначені водієм ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 щодо обставин ДТП об'єктивно підтверджуються схемою місця ДТП, на якій, окрім іншого, зафіксовані пошкодження, які отримали автомобілі, та фототаблицею до неї.

З вказаного вбачається, що суд першої інстанції дав правильну оцінку всім наявним доказам у справі, та належним чином мотивував у постанові свої висновки. Вказані висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки суд дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких порушень при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії БД №021177 від 14 травня 2018 року відносно ОСОБА_2, містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що інспектор поліції не забезпечив проведення експертизи щодо наявності у крові учасників ДТП алкоголю чи наркотичних речовин або ліків, є безпідставними.

В матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що після приїзду працівників поліції у когось з водіїв були виявлені ознаки сп'яніння, чи про те, що надходили повідомлення щодо нетверезості водіїв, а тому працівники поліції мали всі підстави не проводити такий огляд.

Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції такі доводи ОСОБА_2 не заявлялись, відповідно судом не перевірялись.

Доводи апелянта про те, що суд безпідставно не призначив судову автотехнічну експертизу, є необґрунтованими через наступне.

Відповідно до вимог ст.273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба у спеціальних знаннях.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

На думку апеляційного суду, для вирішення цієї справи спеціальні знання не потрібні, докази, що містяться в матеріалах справи, на які послався суд першої інстанції в оскаржуваній постанові в обґрунтування своїх висновків, є належними, допустимими і достатніми, узгоджуються між собою та у своїй сукупності вказують на наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Посилання апелянта про недопустимість доказів, що містяться в матеріалах справи, є також безпідставними.

Ті обставини, що схема місця ДТП складена іншим працівником поліції (не тим, що складав протокол), а також те, що письмові пояснення водіїв не підписані посадовою особою, яка їх відбирала, не свідчать про недостовірність відомостей, зафіксованих у цих документах.

Крім того, обидва водії фактично підтвердили свої пояснення при розгляді справи як судом першої так і судом апеляційної інстанції.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом,

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Куйбишевського районного суду Запорізької області від 25 липня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області С.В. Дадашева