Категория: ст. 130 ч.1 КпАП України
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2018 року м. Маріуполь

Суддя Апеляційного суду Донецької області Топчій Т.В., розглянув апеляційну скаргу правопорушника за участю представника ОСОБА_1 на постанову судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 листопада 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючий у ТОВ « Будівельно- монтажний трест» Донбасдомнаремонт», мешкаючий та зареєстрований в АДРЕСА_1

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,-

В С Т А Н О В И Л А:

11 серпня 2017 року о 21 год.30 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Котляревського в Кальміуському районі м. Маріуполя з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота) та був зупинений працівниками патрульної поліції. За згоди правопорушника було проведено огляд на стан алкогольного сп'яніння в КЛПУ «Маріупольський наркологічний диспансер м. Маріуполя» та відповідно до висновку № 384 ОСОБА_2 мав гостру інтоксикацію внаслідок вживання алкоголю. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9а ПДР України.

Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУ пАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

В своїй апеляційній скарзі правопорушник просить скасувати постанову суду з закриттям провадження по справі. Зазначає, що справа розглядалася без присутності правопорушника та його представника, суддя безпідставно проігнорувала докази, які підтверджували поважні причини неявки останніх у судове засідання. Так, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 з копією листа непрацездатності АДГ №390458 від 01.11.2017 р., та заява представника про відкладення розгляду справу у зв'язку зі станом здоров'я правопорушника, проте суддя необґрунтовано все ж розглянула справу за їх відсутністю, тим самим позбавив ОСОБА_2 можливості реалізувати в суді передбачені законом права, якими наділена особа, а саме знайомитися з матеріалами справи, подавати докази, та як наслідок не був викликаний свідок ОСОБА_3, були досліджені лише письмові його пояснення. Крім того, не вірно зазначені і дані, які характеризують правопорушника, а саме зазначено, що він не працює, проте з 03.02.2010 р. він працює у ТОВ « Будівельно- монтажний трест» Донбасдомнаремонт», автомобіль використовує у робочих цілях, і позбавлення права керування ним поставить його у скрутне становище.

Заслухавши захисника ОСОБА_1, яка просила апеляційну скаргу правопорушника задовольнити, вислухавши свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга правопорушника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідальність на підставі ст. 130 ч.1 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп'яніння .

Розглянувши адміністративну справу, суддя районного суду обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Вважаю, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута судом 02 листопада 2017 року з додержанням вимог ст. 268, 280 КоАП України. Суд належним чином повідомляв ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1 про судові засідання, однак ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судові засідання не з»являлися, надаючи заяви про відкладання розгляду справи, не зважаючи на те, що ОСОБА_2 хоча і хворів але мав представника, який в змозі був надавати йому правову допомогу та забезпечити його захист в суді.

Під час апеляційного перегляду провадження ОСОБА_2 скористався своїм правом на захист, на допит свідків та надання інших письмових доказів, проте на думку суду не навів істотних та переконливих доводів у спростування висновків суду про доведеність його вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Факт адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч 1 КУпАП та винність ОСОБА_2 в його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3, який в суді також підтвердив факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом 11.08.17 року, на якому він приїхав на СТО та обставини його затримання працівниками поліції з направленням для медичного огляду, висновком щодо результатів медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння № 384 від 11 серпня 2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 на час медичного обстеження перебував у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю.

Всі доводи, наведені захисником ОСОБА_1 та свідками ОСОБА_4, ОСОБА_5 про хворобливий стан ОСОБА_2, пов»язаний з кардіологічним захворюванням та вживанням ліків з можливим вмістом алкогольних складників в суді апеляційної інстанції не знайшли свого об»єктивного підтвердження, спростовуються матеріалами справи, інших відомостей, які б могли вплинути на постановлення іншого рішення по справі не містять.

За таких обставин, постанову суду першої інстанції вважаю законною, обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню або зміні.

Керуючись статтями 289, 293, 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 листопада 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: