Справа № 206/5679/17
Провадження № 3/206/7/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська Маштак К.С., за участю секретаря Мороза К.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 103671 від 16.10.2017, 16.10.2017 року о 09 год. 20 хв. в м. Дніпро по вул. Андрія Сахарова водій ОСОБА_1 керуючи т/з ГАЗ 2705 д.н.з. НОМЕР_1 при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2, який рухався в попутному напрямку. В результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засідання ОСОБА_1 свою винну в ДТП не визнав та пояснив, що 16.10.2017 близько 09 год. 00 хв. він рухався по правій смузі з невеликою швидкістю, приблизно 40 км/год, до перехрестя ввімкнув лівий поворот та почав перестроюватися в крайню ліву смугу для того, щоб повернути ліворуч. Підїхавши до перехрестя він зупинився, переконався у безпечності маневру та почав повертати. В момент повороту в нього вдарився транспортний засіб Daewoo FSO Lanos TF 48Y д.н.з. НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_2, який він помітив вже в момент самого зіткнення, що рухався по зустрічній смузі в попутному напрямку, роблячи фактично обгін на перехресті на великій швидкості.

В судовому засідання водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_2 пояснив суду, що автомобілі в його смузі рухалися повільно та він переконавшись, що це буде безпечним почав робити обгін двох автомобілів, при цьому не перевищуючи швидкість та не порушуючи ПДР. При закінченні обгону ОСОБА_2 раптово побачив автомобіль НОМЕР_4, який виїхав на зустрічну смугу без ввімкненого сигналу повороту. Щоб уникнути зіткнення з автомобілем вирішив обїхати ГАЗ 2705 зліва, але сталося зіткнення.

Свідок ОСОБА_3, яка була пасажиром ГАЗ 2705 підтвердила пояснення ОСОБА_1 та пояснила, що при здійснені маневру водій ОСОБА_1І ввімкнув лівий поворот. Також наголосила на тому, що водій Daewoo FSO Lanos TF 48Y д.н.з. НОМЕР_3 рухався з дуже великої швидкістю.

Інспектор поліції ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що водій ОСОБА_1 не переконався в тому, що маневр повороту буде безпечним та виїхав на головну смугу, що спричинило зіткнення автомобілів. Також інспектор патрульної полії підтвердила той факт, що обгін на перехресті заборонений, але чого вона цей факт не врахувала у протоколі про адміністративне правопорушення суду не змогла пояснити.

Інспектор поліції ОСОБА_5, який складав схему місця ДТП у судовому засіданні пояснив, що первинні вихідні данні місця розташування автомобілів він вказував у схемі зі слів водіїв та наголосив на тому, що при складанні схеми місця ДТП ніяких зауважень до схеми не було.

Вислухавши пояснення та доводи водія ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2 та його представника, а також допитавши свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, вивчивши та дослідивши письмові матеріали даної адміністративної справи, а також переглянувши відеозапис, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Однак, в протоколі БР № 103671 не було зазначено жодних відомостей про свідків даної ДТП.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобовязанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Суд не приймає як дійсні твердження представника потерпілого адвоката ОСОБА_6, з приводу того, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3а, 10.1, 10.3, 10.4 ПДР, оскільки ці твердження ні чим обєктивно не підтверджені та навпаки спростовуються показами свідка ОСОБА_3 Наявність клейкої стрічки на задньому лівому ліхтареві не може беззаперечно свідчити про його несправність.

Положення п.10.3 ПДР взагалі не стосуються даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки водій ОСОБА_2 не рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку водій ОСОБА_1 мав намір перестроїтися, а здійснював обгін на перехресті.

Відповідно до висновку експертів № 6293/6294-17 від 27.08.2018 не вдалося можливим ані у варіанті 1 з пояснень водія ОСОБА_2, ані у варіанті 2 з пояснень ОСОБА_1 встановити механізм, послідовність створення пошкоджень, встановити якими частинами контактували автомобілі, первинна місце контактування взаємодії транспортних засобів та напрямок транспортних засобів в момент зіткнення транспортних засобів.

Однак, згідно дослідницької частини висновку експертів по першому варіанту та по другому варіанту чітко проглядається порушення водієм ОСОБА_2 п. 14.6(а) ПДР, що узгоджується з поясненнями водія ОСОБА_1, свідка ОСОБА_3 та схемою ДТП.

Також, згідно висновків експертів порушення водієм ОСОБА_1 ПДР не можливо встановити за версією самого ОСОБА_1, оскільки необхідно надати в розпорядження експерта додаткові вихідні дані, без яких визначити технічну можливість запобігти ДТП не надається можливим, та лише за версією водія ОСОБА_2 водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1 ПДР України.

Згідно з п. 14.6 (а) ПДР обгін на перехресті заборонено. Відповідно до п. 1.10 ПДР України, обгін випередження одного або кількох транспортних засобів, повязане з виїздом на смугу зустрічного руху; перехрестя місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг.

Суд враховує доводи ОСОБА_1 з приводу того, що водій ОСОБА_2 рухався в великої швидкістю для тієї частини дорого, оскільки за 150 метрів до перехресті встановлений дорожній знак 1.13 «Слизька дорога», який рекомендує на цій ділянці дороги бути більш уважним.

Висновком експертів № 6293/6294-17 від 27.08.2018 встановлено, що швидкість автомобіля НОМЕР_2при зіткненні була не менше 56,6 -59,1 км/год., також враховуючи, що ОСОБА_2 у своїх поясненнях вказав суду, що гальмував перед зіткненням з ГАЗ 2705 д.н.з. НОМЕР_1,свідок ОСОБА_3 та водій ОСОБА_1 підтвердили той факт, що водій ОСОБА_2 рухався з великої швидкістю, суд вважає, що все ж таки в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_2 здійснював обгін на перехресті, який прямо заборонений ПДР України на швидкості, яка не відповідала місцю та дорожній обстановці.

Крім того, інспектор патрульної поліції в порушення вимог п. 4 Розділу VIII Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 № 1395, на схемі місця ДТП не зазначив інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та обєктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту та не правильно вказав місце зіткнення та первинне розташування транспортних засобів через те, що взагалі не опитав водія ОСОБА_1, у звязку з чим ОСОБА_1 була написана відповідна скарга на дії працівників патрульної поліції на імя начальника Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_7

Також співставляючи схему місця ДТП з фотознімками та поясненнями водіїв, суд приходить до висновку, що інспектор не в повному обсязі зафіксував всі відомості ДТП, що в свою чергу ставить під сумнів взагалі всю схему місця ДТП.

Отже, з досліджених судом доказів, наявних в матеріалах даної справи, пояснень водія ОСОБА_1, водія ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд вбачає саме в діях водія ОСОБА_2 порушення ПДР, а саме п. 14.6 (а). Однак, враховуючи ту обставину, що з незрозумілих для суду причин, відносно водія ОСОБА_2 не було складено протокол про адміністративно правопорушення за ст. 124 КУпАП, суд не має права в даному проваджені вирішувати питання про наявність або відсутність у діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Одночасно з цим слід зазначити, що в ході судового розгляду даної справи не встановлено достатніх, беззаперечних, допустимих та несуперечливих доказів на підтвердження того, що в діях водія автомобіля НОМЕР_4, ОСОБА_1 наявні ознаки порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Свідок ОСОБА_3, підтвердила той факт, що водій ОСОБА_1 перед здійсненням повороту включив лівий поворотник та подивився ліворуч, що ставить пояснення водія ОСОБА_2 з приводу того, що у водія ГАЗ 2705 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 не був включений поворотник при здійсненні повороту та він порушив вимоги п. 10.1 ПДР, під сумнів, оскільки ці пояснення ні чим обєктивно не підтверджується, окрім пояснень самого ОСОБА_2 та навпаки спростовується показами свідка ОСОБА_3 та поясненнями самого ОСОБА_1

Досліджені судом докази та встановлені обставини по даній справі в своїй сукупності, беззаперечно свідчить про відсутність в діях водія ОСОБА_1 обєктивної сторони, а, як наслідок, й складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Керуючись даними принципом, в судовому засіданні не було встановлено беззаперечних доказів «поза розумним сумнівом» вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Таким чином, справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що провадження по справі підлягає закриттю та адміністративне стягнення не накладається, судовий збір не стягується, оскільки за вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні про справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, потерпілим, його представником, або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя К.С. Маштак