24.10.2018 Єдиний унікальний номер 205/5552/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 жовтня 2018 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Скрипник К.О., розглянувши заяву адвоката ОСОБА_1 про відвід судді Скрипник К.О. у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Скрипник К.О. перебуває справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні адвокатом ОСОБА_1 було заявлено повторне клопотання про відвід судді Скрипник К.О. від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки дії судді при розгляді справи викликають сумніви у її неупередженості, оскільки за результатами розгляду першої заяви про відвід судді було винесено постанову суду від 11 жовтня 2018 року якою відмовлено у задоволенні зазначеної заяви та визначено процесуальний статус ОСОБА_2 як правопорушник, що в свою чергу порушує принцип презумпції невинуватості, оскільки вина останнього не доведена, тим самим в сукупності дає неможливим подальшу участь судді у розгляді зазначеної справи.

У судовому засіданні ОСОБА_2 заяву про відвід підтримав та просив задовольнити.

Так, судом встановлено, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно не передбачають порядку розгляду заяви про відвід, а також не передбачає видалення судді до нарадчої кімнати для вирішення клопотання. Тобто, у Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід судді. Проте діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід судді, а тому, при розгляді даної заяви про відвід, слід застосувати аналогію права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому вважаю, що заява про відвід має бути розглянута по суті.

Крім того, зазначення у постанові суду від 11.10.2018 року ОСОБА_2 як правопорушника само по собі не може слугувати підставою для відводу судді, оскільки встановлення вини або її відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відбувається безпосередньо під час розгляду справи по суті. Об»єктивних підстав, які б свідчили про упередженість судді, відсутні, а ті, що наведені в повторній заяві про відвід, суддя розцінює як затягування розгляду справи.

Суд прийшов до висновку, що доводи про відвід судді є безпідставними та необґрунтованими, обставини, які б виключали участь судді у розгляді даної справи, в ході розгляду заяви про відвід не встановлені, а тому у заявленому відводі слід відмовити.

Керуючись ст. 8 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 283, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_1 про відвід судді Скрипник К.О. у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя К.О. Скрипник