Єдиний унікальний номер 225/4818/18 Номер провадження 33/804/281/18

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2018р. суддя судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду ОСОБА_1, розглянувши у судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягнена до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 30.11.2018., якою

ОСОБА_3, 11.08.1986р.н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 ( десять тисяч двісті) грн. та позбавлено права керувати транспортними засобами строком на один рік,

в с т а н о в и л а :

Постановою Дзержинського міського суду Донецької області від 30.11.2018., ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 ( десять тисяч двісті) грн. та позбавлено права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, особа, яка притягнена до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій він:

- вказує, що постанова суду не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, та підлягає скасуванню, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначене прізвище особи, яка керувала транспортним засобом, протокол ним не підписувався, понятих при складанні протоколу не було, він відмовився від огляду на місці та наполягав їхати на медичний огляд до лікарні, проте поліцейські направлення на огляд йому не дали, до лікарні не відвезли;

- вказує, що на обґрунтування його вини суд послався на такі докази, як протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків та його пояснення, проте з таким висновком суду він не згодний, оскільки свідки у судове засідання не викликалися та взагалі не допитувались, суд не перевірив, чи дійсно вони були на місці, з огляду на те, що він заперечував їх присутність, а їх пояснення відібрані 01.01.2018р., також його пояснення в постанові суду викладені не повно, а досліджений протокол має багато неточностей, внаслідок чого судом зроблений, на його думку, помилковий висновок про наявність в його в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України;

-зазначає, що суд порушив його право захист та принцип змагальності, не викликавши свідків за клопотанням його захисника;

-прохає, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 повідомлено належним чином, проте він до апеляційного суду не зявився, клопотання про відкладення розгляду його апеляційної скарги від нього не надходило, тому суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 за таких підстав.

Апеляційним судом встановлено, що судом, повно всебічно та обєктивно зясовані всі обставини у справі та встановлено, що ОСОБА_2 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, що підтверджується наявними у справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 372245 від 01.09.2018 р., з якого вбачається, що ОСОБА_3 01.09.2018р. о 18-00 год. в м. Торецьк, по вул. Історична, 145 Донецької області керував автомобілем ЗАЗ 110206 номерний знак АН 16-14 з ознаками алкогольного спяніння, а саме нестійкою ходою, запахом алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку ОСОБА_3 відмовився, що підтверджується поясненнями двох свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 1,2).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що протоколі про адміністративне правопорушення не зазначене прізвище особи, яка керувала транспортним засобом, протокол ним не підписувався, понятих при складанні протоколу не було, він відмовився від огляду на місці та наполягав їхати на медичний огляд до лікарні не є слушними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, а саме як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, то він складений із зазначенням прізвища особи, яка керувала транспортним засобом у присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які в своїх поясненнях показали, що 01.09.2018р. о 18.15 год. в м.Торецьк по вул.Історичній 145 Донецької області в їх присутності ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в установленому порядку, факт вживання алкоголю ним не заперечувався. Зазначений протокол підписаний особисто особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та підпис збігається з тим, яким ОСОБА_3 підписав подану апеляційну скаргу, та свідками.

Доводи апеляційної скарги про те, що свідки у судове засідання не викликалися та не допитувались, суд не перевірив, чи дійсно вони були на місці, з огляду на те, що він заперечував їх присутність, а їх пояснення відібрані 01.01.2018р., а також про те, що його пояснення в постанові суду викладені не повно, є не слушними, оскільки пояснення свідків в матеріалах справи не викликають ніяких сумнівів у їх достовірності, ОСОБА_3 в протоколі особисто підтвердив факт вживання ним алкогольних напоїв, про що свідчить його особистий підпис.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_3 про те, що суд не викликав свідків за клопотанням його захисника, чим порушив його право захист та принцип, також не є слушними, оскільки в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які клопотання захисника про виклик свідків, та журналом судового засідання від 30.11.2018р. підтверджується, що захисник ОСОБА_6 клопотань у судовому засіданні не заявляв.

Що стосується накладеного на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, то воно накладено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, а саме в межах встановлених статтею ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що помякшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_3

Таким чином, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції всебічно, повно та обєктивно розглянув зазначену справу, правильно встановив фактичні обставини, дослідив та оцінив наявні у справі докази та ухвалив законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу особи, яка притягнена до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 30.11.2018., якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 ( десять тисяч двісті) грн. та позбавлено права керувати транспортними засобами строком на один рік, залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 30.11.2018., якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 ( десять тисяч двісті) грн. та позбавлено права керувати транспортними засобами строком на один рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: