Дата документу 26.10.2018
Справа № 334/4531/18
Провадження № 3/334/1259/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя, за участю секретаря судового засідання Алєйніковій О.В., прокурора Проценко А.Є.,особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши матеріали,які надійшли з УЗЕ в Запорізькій області ДЗЕ Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродж. ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого заступником Долинського сільського голови Запорізького району Запорізької області, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником Служби автомобільних доріг у Запорізькій області є Державне агентство автомобільних доріг України, організаційно-правова форма державна організація (установа, заклад).

Відповідно до положення про Службу автомобільних доріг у запорізькій області, Служба є державною організацією, що належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України, яке згідно з Указом Президента України від 13.04.2011 №456/2011 «Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України» є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України.

Служба є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку із зображенням Державного герба України і своїм найменуванням.

Наказом Державного агентства автомобільних дорігУкраїни від 5 грудня 2017 року №480-к, наказом Служби автомобільних доріг у Запорізькій області від 6 грудня 2017 року №62-П ОСОБА_1 було призначено на посаду першого заступника начальника Слжби автомобільних доріг у Запорізькій області.

Згідно з умовами функціональних повноважень керівництва Служби, ОСОБА_1 є посадовою особою, яка має адміністративні функції, повноваження з управління персоналом та наділений організаційно-розпорядчими функціями, тобто є посадовою особою юридичної особи публічного права та відповідно до п.1 примітки до ст. 172-6 КпАП України та пп. «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-6 КпАП України.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» пункту 2, пункті 5 ч.1 ст.3 цього закону, які припиняються діяльність , повязану з виконаннями функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Оскільки наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 18 квітня 2018року №103-к, наказом Служби автомобільних доріг у Запорізькій області від 19 квітня 2018 року №34-п, ОСОБА_1 був звільнений з посади першого заступника начальника Служби автомобільних доріг у Запорізькій області за угодою сторін, згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України, він був повинен подати декларацію після припинення діяльності, повязаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з публічної частини Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, ОСОБА_1 як субєкт декларування, несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, який не був охоплений, раніше поданими деклараціями, шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://nazk.gov.ua, а саме 6 травня 2018 року, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», п.5-1 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції».

«Розясненнями щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю», затвердженими рішенням НАЗК № 3 від 11 серпня 2016 року передбачено, що декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за власною ініціативою, подається не пізніше дня такого припинення.

Отже, ОСОБА_1, будучи першим заступником начальника Служби автомобільних доріг у Запорізької області, згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 45 Закону України Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-6 КпАП України є субєктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КпАП України, достовірно знаючи про необхідність подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями, у порушення вимог ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», подав її несвоєчасно, а саме 6 травня 2018 року, будучи звільненим 19 квітня 2018 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КпАП України несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Прокурор в судовому засіданні, підтримав доводи викладені у протоколі, просив визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав. Пояснив, що звільнення фактично відбулося не за угодою сторін, та в нього було двадцять днів для подання декларації. На момент звільнення роботодавцем не було проведено розрахунок та не надано інформацію про доходи. Просив закрити провадження по справі у звязку із складу адміністративного правопорушення. Окремо зазначив, що на цей час спливли строки накладення адміністративного стягнення.

Захисник в судовому засіданні також клопотав про закриття провадження щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутністю складу адміністративного правопорушення, вказавши, що роботодавцем не було своєчасно надано довідку про доходи. Декларація подана без порушення строку.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 172-6 ч. 1 КУпАП, вислухавши сторін, вивчивши надані матеріали, суддя виходить з наступного.

Під час розгляду справи встановлено, що підтверджується матеріалами справи, що наказом Державного агентства автомобільних доріг України №480-к від 5.12.2017 року ОСОБА_1 та наказом Служби автомобільних доріг №62-п від 6 грудня 2018 року призначено на посаду першого заступника начальника Служби автомобільних доріг у Запорізькій області.

Наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 18 квітня 2018року №103-к, наказом Служби автомобільних доріг у Запорізькій області від 19 квітня 2018 року №34-п, ОСОБА_1 був звільнений з посади першого заступника начальника Служби автомобільних доріг у Запорізькій області за угодою сторін, згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України.

ОСОБА_1 під підпис був попереджений про встановлені законодавством України обмеження для посадив осіб юридичних осіб публічного права.

6 травня 2018 року ОСОБА_1 було подано декларацію особи, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями.

Суд не може погодитись з позицією сторони захисту про відсутність пропуску строку подання декларації через звільнення ОСОБА_1 за ініціативою роботодавця, оскільки звільнення відбулося на підставі угоди сторін, про що зазначено у відповідних наказах про звільнення.

Суду не надано доказів скасування чи оскарження вказаних наказів про звільнення в звязку із неправильністю формулювання причин звільнення.

Інших поважних причин пропуску строку подання декларації особи, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями, в судовому засіданні встановлено не було.

У інформаційному листі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за вих. 223-943/0/4 від 22 травня 2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» зазначено, що справи про адміністративні корупційні правопорушення розглядаються судом у загальному порядку у п'ятнадцятиденний строк із дня одержання протоколу та інших матеріалів справи (п.6).

В п. 5 зазначено, що судам слід мати на увазі, що адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців із дня виявлення, але не пізніше двох років із дня його вчинення (ч. 3 ст. 38 КУпАП). Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов'язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Будь-якого продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається.

Вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП "на момент розгляду справи" означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. Разом з тим розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об'єктивного і повного з'ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб'єктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оскільки датою виявлення адміністративного правопорушення є 26 червня 2018 року, то на цей час минули встановлені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя .

Суддя О.М. Гнатюк