Справа №461/5470/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2018 року року суддя Галицького районного суду м.Львова Волоско І.Р. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ,-

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер не відомий,

за ч.2 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 23.07.2018 р. о 22 год. 00 хв. на автодорозі Київ Чоп 530 км+300 м. керував транспортним засобом ВАЗ21093 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820», №ARJL0247 в присутності двох свідків. Протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 п. Правил Дорожнього Руху України.

ОСОБА_1 в суд не зявився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки. Содові повістки повернулись до суду за закінченням терміну зберігання. Що суд розцінює, як уникнення від відповідальності, а тому на підставі ч.1 ст.268 КУпАП, вважаю, що справу можна розглянути у його відсутності, на підставі наявних матеріалів справи. До того ж, суд зауважує, що сторони у справі повинні з належною повагою ставитись до суду та інших сторін у спорі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що в діях правопорушника наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП. Оскільки, ОСОБА_1 протягом року керував вищевказаним транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що стверджується матеріалами справ, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення БР №001517 від 23.07.2018 року;

- результатом тесту «Drager Alcotest 6820», тест №626, результат тесту 2,44 %;

- актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 23.07.2018 року;

- довідкою.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи ступінь суспільної небезпеки, що несе в собі правопорушення, оскільки таке вчинено повторно протягом року, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім цього, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути в користь ДСА України судовий збір у розмірі 325,40 грн.

Керуючись ст.ст. 248, 249, 251, 283-285 КУпАП, суддя , -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накласти стягнення 20 400,00 грн. штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 /три/ роки.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави в особі Державної судової адміністрації України 352,40 грн. судового збору.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя І.Р.Волоско.