ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2018 3/425/1016/18

425/2326/18

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі судді Романовського Є.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції вЛуганській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, ідентифікаційний номер відсутній, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23.07.2018 року серія

БД № 173140 ОСОБА_1 23.07.2018 року о 02.01 год. керував транспортним засобом «ВАЗ 2103», номерний знак НОМЕР_1, по вул. Менделєєва в м. Рубіжне з ознаками наркотичного спяніння (різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці, які не реагують на світло) та на вимогу працівника поліції, у присутності двох свідків, відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд на стан наркотичного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засідання 22.10.2018 року та 23.10.2018 року не зявився, про день та час розгляду повідомлявся належним чином, шляхом направлення повісток про виклик до суду із зазначенням дати та часу розгляду справи. 22.10.2018 року ОСОБА_1 надав до суду клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату у звязку з його станом здоровя, про що надав довідку від лікаря-травматолога від 22.10.2018 року (а.с.23), а також для ознайомлення його захисника - адвоката ОСОБА_2 з матеріалами справи. Суд задовольнив дане клопотання та відклав,у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, розгляд справи на 23.10.2018 року на 12-00 год., про що захисника - адвоката ОСОБА_2 було повідомлено особисто, шляхом відібрання від нього розписки про повідомлення дати судового засідання (а.с.26), однак останній з матеріалами справи, в супереч вимогам клопотання

ОСОБА_1, не ознайомився, та того ж дня через канцелярію суду надав ще одне клопотання про відкладення судового засідання, оскільки 22.10.2018 року він буде знаходитися у відрядженні, про що надав проїзні документи на своє імя (а.с.28), однак жодних інших доказів про необхідність його відїзду у відрядження суду не надав, що свідчить про затягування з його боку строку для накладання адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП строки.

Суд також констатує, що з наданої до суду довідки лікаря-травматолога від 22.10.2018 року вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, могла самостійно прибути у судове засідання, оскільки отримані травми (забій лівого стегна, забій лівого колінного суглобу), на думку суду, дозволяють самостійно рухатися та у звязку з цим, зявитися у судове засідання.

Таким чином, судом були прийняті всі можливі дії щодо належного сповіщення ОСОБА_1 та його захисника про дату та час розгляду справи, а також їх явки у судове засідання.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, зокрема "Пономарьов проти України", сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 та його захисник належним чином повідомлялися про дату та час розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без їх участі.

Завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В судовому засіданні, на підставі ст. ст. 251 та 252 КУпАП, були дослідженні наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення від 23.07.2018 року серії БД № 173140, яким зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та в якому останній відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (а.с.1);

- пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 23.07.2018 року, згідно яких останні пояснили, що 23.07.2018 року приблизно о 02-50 год. були запрошені інспектором патрульної поліції ОСОБА_5 в якості свідків при проведенні огляду на стан наркотичного спяніння водія автомобіля «ВАЗ 2103», номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, під час якого у останнього були виявлені наступні ознаки наркотичного спяніння: різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці, які не реагують на світло. В їх присутності ОСОБА_1 від запропонованого працівником поліції проходження огляду на стан наркотичного спяніння в закладі охорони здоровя відмовився(а.с. 2, 3);

- рапортом інспектору взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_6, згідно якого останній доповів, що з 23.07.2018 року під час несення служби у складі екіпажу «№ 101» було помічено автомобіль «ВАЗ 2103», номерний знак НОМЕР_1, водій якого рухався по

вул. Менделєєва, 36 в м. Рубіжне Луганської області з непрацюючою лівою фарою в темну пору доби, після зупинки вказаного автомобілю, під час спілкування зясовано, що водієм є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, у якого було виявлено ознаки наркотичного спяніння: різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці, які не реагують на світло та запропоновано пройти в установленому порядку медичний огляд на стан сп'яніння від проходження якого, ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився, у звязку з чим на останнього було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.4);

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до наступного.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Наданий оптичний диск до протоколу про адміністративне правопорушення від

23.07.2018 року БД № 173140, не містить жодного відеозапису (а.с. 9), а тому не може братися судом до уваги.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані спяніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані спяніння, так само відмова осіб, які керують транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Отже, в даному випадку відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння, може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Хоча законодавчо поняття керування транспортним засобом і не закріплено, однак під керуванням/управлінням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, повязаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що пропозиція працівника поліції пройти медичний огляд для визначення стану наркотичного спяніння ОСОБА_1 була запропонована не як особі, яка керувала транспортним засобом, що не відповідає вимогам ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо відмови від проходження огляду на стан наркотичного спяніння не підтверджують факт саме керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом, а в матеріалах справи наявний лише рапорт інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_6В, який і склав сам протокол про адміністративне правопорушення.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на наведене, суд вважає, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження факту керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.

Виходячи з обставин справи, наданих суду доказів, вбачається, що в діях

ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного порушення, передбаченого ч. 1

ст. 130 КУпАП, а тому, провадження по вказаній справі про адміністративне правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю .

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити, на підставі п. 1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області в десятиденний строк з дня вручення такої постанови шляхом подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо така скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Є.О. Романовський