Справа № 492/1527/18
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2018 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Варгаракі С.М..,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу ГП № 193430 від 20.09.2018 року, 07 вересня 2018 року, о 13 год. 3, ОСОБА_1, знаходячись в АДРЕСА_1 ухилялася від виконання батьківських обовязків по вихованню своєї доньки, а саме ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 яка скоїла адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення долучене до матеріалів справи, клопотання про відкладення розгляду справи не надавала, у звязку з чим суд у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу у її відсутність.

Суд дослідивши протокол та додані матеріали приходить до наступних висновків.

Встановлення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на припущеннях неможливе згідно вимог ст.62 Конституції України, яка передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Згідно ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст.ст.245,280 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне, обєктивне і всебічне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи зобовязані зясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 184 КУпАП визначено, що за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 3 статті 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за вчинення неповнолітнім віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачена цим кодексом.

Отже, ОСОБА_1 як мати неповнолітньої доньки повинна нести адміністративну відповідальність за ч. 3 ст.184 КУпАП у разі вчинення її неповнолітнім дитиною правопорушення, відповідальність за яке передбачено Кодексом України про адміністративні правопорушення, в даному випадку, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ст.173 КУпАП.

Дослідивши докази справи в сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, виходячи з наступного.

Статтею 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб'єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Тобто, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок. Необхідно відрізняти дрібне хуліганство від зовнішньо схожих дій, які містять ознаки таких злочинів, як самоуправство, образа, нанесення побоїв, або інших проступків, які тягнуть за собою адміністративне правопорушення. Дрібне хуліганство характеризується наявністю умислу. Особа, яка вчинила дрібне хуліганство, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояви неповаги до суспільства.

Посадова особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, в порушення вимог ст. 256 КУпАП взагалі не виклала фабулу вчиненого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не зазначивши ознак дрібного хуліганства, а саме: чи вчинено діяння ОСОБА_3 у громадському місці, чи вчинено діяння в присутності сторонніх осіб, і чи були порушені громадський порядок і спокій громадян в результаті дій ОСОБА_3 та інш.

Тобто, відсутність фабулу дій ОСОБА_3 у протоколі про адміністративне правопорушення виключає кваліфікацію цих дій за ст. 173 КУпАП, оскільки не має жодних ознак дрібного хуліганства.

Крім того з протоколу вбачається що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальність за ч. 3 ст. 184 КУпАП при цьому посадова особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, виклала фабулу за яку педбачина відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП, що також виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Таким чином, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, відсутні в діях ОСОБА_1 подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, у звязку з чим провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, згідно якого у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.7, 173, 184 ч.3, 245, 247, 248, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.184 КУпАп на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої винесено постанову, а також потерпілим до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області.

Суддя

Арцизького районного суду С.М. Варгаракі