Номер провадження: 33/785/1463/18
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя Сегеда С.М.,

секретар судового засідання Ющак А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 06 серпня 2018 року ОСОБА_2 була визнана винною та притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), і на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. (триста сорок) гривень.

Відповідно до постанови суду, протоколом серії БД № 065941 від 11.06.2018 року, було встановлено, що 11.06.2018 року близько 12:15 год. ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки Mitsubishi Lancer, д/н НОМЕР_2, в м. Одеса по вул. Преображенській, 2, заднім ходом не перевірила безпеку руху, не звернулась за допомогою до інших осіб, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Таким чином, суд притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, оскільки вона своїми діями порушила вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України (далі -ПДР), за що передбачена відповідальність по ст. 124 КУпАП.

Представник ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що протокол про адміністративні правопорушення складений з порушенням норм процесуального права, ОСОБА_2 вину не визнала, оскільки вона не порушувала ПДР, а їх порушив саме водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_3, що і призвело до ДТП.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду Одеської області з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, мотивуючи це тим, що копію повного тексту постанови вона отримала лише 17.08.2018 року.

Крім того, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження у справі через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови.

У зв'язку з цими обставинами, постановою апеляційного суду Одеської області від 20.09.2018 року О.Л. було поновлено строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, справа була призначена до розгляду на 10.10.2018 року, на 16.00 год., куди були викликані учасники ДТП, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.45-49).

Однак, в судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на вказаний день і час вказані особи не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання (ОСОБА_2 - повторно), про причини неявки суд не повідомили.

У зв'язку з цим, апеляційний суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності учасників ДТП: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на підставі наявних у справі доказів, без проведення фіксації судового засідання технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи, оскаржувану постанову, вивчивши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, серії БД 065941 від 11.06.2018 року.

Зазначений доказ був досліджений судом першої інстанції і йому була дана відповідна оцінка суддею, який обґрунтовано визнав його допустимим, достовірним і достатнім для висновку стосовно доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд повністю погоджується з даними висновками судді суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказувала на те, що саме водій ОСОБА_3, який керував автомобілем НОМЕР_1, допустив порушення ПДР, що призвело до ДТП, внаслідок якої автомобілі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 отримали механічні ушкодження. При цьому, апелянт ОСОБА_2 визнавала, що вона виконувала на керованому нею автомобілі рух назад, позаду автомобіля нікого не було. Проте, в цей час автомобіль під керуванням ОСОБА_3 в'їхав в зад її автомобіля, виїхавши по круговому руху прямо, в той час як мав рухатись лише наліво, на що вказував відповідний дорожній знак. Зазначені обставини на її думку свідчать про те, що саме ОСОБА_3 порушив ПДР, що призвело до ДТП.

Однак з даними доводами апелянта апеляційний суд не погоджується, з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, і не заперечувалось учасниками ДТП при дачі ними первісних пояснень, керуючи автомобілем марки Mitsubishi Lancer, д/н НОМЕР_2, в м. Одесі, по вул. Преображенській, 2, водій ОСОБА_2, з метою випустити автомобіль, який знаходився перед нею, здала назад, декілька десятків сантиметрів (30-40) і несподівано виник удар з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_3 (а.с.4,5).

Таким чином, суд дійшов правильного висновку про те, що саме ОСОБА_2, рухаючись на автомобілі марки Mitsubishi Lancer, д/н НОМЕР_2 заднім ходом, не перевірила безпеку руху, не звернулась за допомогою до інших осіб, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3

Доводи апелянта ОСОБА_2 про те, що саме ОСОБА_3 порушив ПДР, що призвело до ДТП, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки зазначені обставини не позбавляли обов'язку ОСОБА_2 рухатись на керованому нею автомобілі у відповідності до ПДР, а при здійсненні заднього ходу - перевірити безпеку руху, у тому числі шляхом звернення за допомогою до інших осіб, як того вимагає п. 10.9 ПДР.

Таким чином, на думку суду першої інстанції, з чим погоджується апеляційний суд Одеської області, саме дії водія ОСОБА_2, яка здійснювала рух свого автомобіля назад, призвело до ДТП, внаслідок якої її автомобіль марки Mitsubishi Lancer, д/н НОМЕР_2, а також автомобіль НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, отримали механічні пошкодження.

Зазначеними обставинами спростовуються доводи апелянта ОСОБА_2 про те, що між її діями і пошкодженням вищевказаних транспортних засобів відсутній причинно-наслідковий зв'язок.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає, що відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Крім викладеного, колегія суддів вважає за необхідне також зазначити, що згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, апеляційний суд Одеської області погоджується з висновком суду першої інстанції, який в повній мірі дотримався вищевказаних правових норм, а саме повно, всебічно і об'єктивно з'ясував обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про те, що саме в діях ОСОБА_2 мається склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, оскільки вона допустила порушення п.10.9 ПДР, що призвело до пошкодження транспортних засобів учасників ДТП. Доводи апеляційної скарги даних висновків суду не спростовують.

Також судом було обґрунтованостягнуто з ОСОБА_2 на корить держави судовий збір у розмірі 352,4 грн.

Будь-яких інших доказів та доводів, які б підтверджували наявність підстав для скасування або зміни оскарженої постанови надано не було, у зв'язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для скасування або зміни оскарженої постанови.

Керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд Одеської області

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 06 серпня 2018 року, якою ОСОБА_2 була визнана винною та притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. (триста сорок) гривень, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області (підпис) С.М. Сегеда