АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/9335/18Головуючий у 1-й інстанції Вийванко О.М.
Провадження № 33/4817/2/18 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2018 р. м. Тернопіль

Суддя судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 серпня 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, працюючого в ПК "Березіль" оркестр "Воля", -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі (600) шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 ( десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 352 ( триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп. в дохід держави.

Згідно даної постанови, 14 травня 2018 року о 05 год. 35 хв., ОСОБА_1 по вул. Дружби в м. Тернополі керував автомобілем марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора 6820 "Драгер", за даними якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння (2.02 проміле алкоголю у крові). Водій з даним показником не погодився, після чого огляд на стан сп'яніння проводився у КУТОР "ТОНД", відповідно до висновку якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову та закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стверджує, що суд першої інстанції необґрунтовано розглянув справу про адміністративне правопорушення у його відсутності, не вжив заходів щодо виклику свідків у судове засідання, безпідставно відмовив у задоволенні клопотання його захисника ОСОБА_2, про ознайомлення з матеріалами справи, чим порушив його право на захист.

Крім цього, зазначає, що хоча суд першої інстанції і задовольнив клопотання його захисника про витребування інформації від КУТОР "ТОНД", проте розглянув справу, не отримавши відповідні документи, що спричинило неповноту судового розгляду.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступного висновку.

ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, зокрема неодноразово - шляхом надсилання повісток рекомендованими повідомленнями на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення та в його апеляційній скарзі, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав.

При цьому, ОСОБА_1, будучи обізнаним у тому, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст.130 КУпАП розглядається Тернопільським апеляційним судом не виявив належної зацікавленості у розгляді вказаної справи, про що, зокрема, свідчить те, що він протягом двох місяців не звертався до Тернопільського апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, яка знаходиться в провадженні за його апеляційною скаргою.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Сампара Н.М. будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не подавала.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" Європейський суд прийшов до висновку про те, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв'язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом 1 року та 8 місяців, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки.

Приймаючи до уваги вказане рішення ЄСПЛ та вимоги ст.268 КУпАП, зважаючи на те, що судом вичерпано усі можливі засоби для належного повідомлення ОСОБА_1 та його захисника про час розгляду справи, з метою недопущення необгрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст.294 КУпАП, вважаю за можливе розгляд справи у їх відсутності.

Щодо суті оскаржуваної постанови суду першої інстанції, то згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Ч.2 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом і детально викладені у постанові.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії БД № 431351 від 14.05.2018 року ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції, у присутності двох свідків, пройшов огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу газоаналізатор "Drager Alcotest " 6820. Зазначено, що повірка даного приладу дійсна до 04.10.2018 року.

Факт перебування в стані алкогольного сп'яніння підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме результатами тесту, проведеного за допомогою застосування приладу газоаналізатор "Drager Alcotest ", згідно з якими рівень алкоголю в крові становив 2,02 %о.

Крім цього, працівниками поліції у відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року №1452/735 складено Акт огляду на стан алкогольного сп'яніння, який підписаний свідками, але з даними результатами тесту водій ОСОБА_1 був не згідний.

З пояснень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які наявні в матеріалах справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 в їх присутності погодився пройти перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу газоаналізатора "Drager Alcotest". Результат алкотесту - 2,02 %о. промілле алкоголю в його крові. Свідки вказали, що водій з показниками приладу був не згідний та виявив бажання пройти огляд у медичному закладі.

Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння підтверджується і наявним в матеріалах справи висновком щодо результатів медичного огляду особи на стан алкогольного сп'яніння від 14 травня 2018 року (а.с.6), який проведений у медичному закладі КУТОР "ТОНД".

Крім цього, ОСОБА_1 неодноразово як на місці зупинки транспортного засобу, так і під час проходження огляду у медичному закладі вказував, що він вночі вживав алкогольні напої, що чітко видно на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських.

Відповідно до п.2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За викладених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Доводи апелянта про порушення принципу повноти та об'єктивності, та також його права на захист у зв'язку із розглядом даної справи місцевим судом без його участі вважаю безпідставними, оскільки його інтереси були представлені професійним адвокатом на підставі угоди про надання правової допомоги, а залучення нового адвоката у день розгляду справи 08.08.2018 року та подання ним клопотання про ознайомлення із матеріалами справи у цей же день, вважаю такими діями, що спрямовані на затягування розгляду справи та уникнення адміністративної відповідальності у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення 14.08.2018 року.

Крім того судом неодноразово вживались заходи для виклику свідків та інспектора для дачі показань, проте у судове засідання вони так і не з'явились.

Тому доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення ним даного адмінправопорушення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33-35 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, майновий стан, відсутність обставин, які пом'якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та вірно визначив стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

За викладених вище обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 серпня 2018 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КупАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис