Провадження № 33/792/90/18
Справа № 689/1288/17 Головуючий в 1-й інстанції Баськов М. М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Барчук В. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2018 року м. Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Латюка Петра Яковича на постанову Ярмолинецького районного суду від 11 грудня 2017 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Ярмолинецького районного суду від 11 грудня 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Провадження по справі закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

За постановою суду, ОСОБА_2 17 червня 2017 року близько 23 години 10 хвилин в с. Пасічна по вул. Центральній Ярмолинецького району Хмельницької області керував автомобілем НОМЕР_1, а після зупинки керованого ним транспортного засобу працівниками поліції відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху (затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306).

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 - адвокат Латюк П.Я. просить: поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ярмолинецького районного суду від 11 грудня 2017 року; скасувати постанову суду про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити через відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

При цьому вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові суду зазначено лише час керування ОСОБА_2 транспортним засобом, проте не зазначено часу вчинення ним правопорушення, чим порушене його право на захист.

У протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові суду не зазначено: правову норму із розкриттям її змісту, якою встановлено порядок огляду водіїв на стан сп'яніння, від проходження якого відмовився ОСОБА_2; будь-які дії, які б свідчили про ухилення ОСОБА_2 від огляду на стан алкогольного сп'яніння.

У постанові суд послався на порушення ОСОБА_2 п. 2.5. Правил дорожнього руху України, при цьому не звернув уваги на те, що у вказаному пункті йдеться про обов'язок водія пройти на вимогу працівника поліції у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин і права на проведення медичного огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки працівники поліції не мали, оскільки не є медичними працівниками.

Оскільки протокол не відповідає вимогам встановленим законодавством суд мав повернути його для доопрацювання.

При прийнятті постанови суд не дав оцінки тим обставинам, що свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 до місця зупинки ОСОБА_2 були привезені іншим поліцейським нарядом більш як через годину після його зупинки за більш як 20 км. та є добрими знайомими працівників поліції, а тому не могли бути свідками.

Крім того, в порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 129 Конституції України, справу розглянуто за відсутності прокурора.

Також в апеляційній скарзі вказується, що ні ОСОБА_2 ні його захисник участі у розгляді справи 11 грудня 2017 року не приймали, про наявність постанови дізналися з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 10 січня 2018 року. Тому строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, а апеляційну скаргу визнати такою, що не підлягає задоволенню за таких підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при наведених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 17.06.2017 року ОСОБА_2 17 червня 2017 року близько 23 години 10 хвилин в с. Пасічна по вул. Центральній Ярмолинецького району Хмельницької області керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: порушення мови, почервоніння обличчя, тремтіння рук, з ротової порожнини відчутний різкий запах алкоголю. Відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306.

Винна ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп'яніння, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 17.06.2017 р., у якому викладені обставини правопорушення та зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння і вказаний протокол підписаний ОСОБА_2 (а.с. 3); письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 4); поясненнями допитаного як свідка працівника Ярмолинецького ВП ОСОБА_6, поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння із застосуванням технічного засобу на місці зупинки керованого ним транспортного засобу.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові суду: зазначено лише час керування ОСОБА_2 транспортним засобом, проте не зазначено часу вчинення ним правопорушення, чим порушене його право на захист; не зазначено: правову норму із розкриттям її змісту, якою встановлено порядок огляду водіїв на стан сп'яніння, від проходження якого відмовився ОСОБА_2; будь-які дії, які б свідчили про ухилення ОСОБА_2 від огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення передбачені ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 зазначеної норми у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення від 17.06.2017 р. про порушення ОСОБА_2 п.2.5 Правил дорожнього руху відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема у ньому зазначений час керування ОСОБА_2 транспортним засобом, який і є часом вчинення правопорушення; суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, і у суду не було підстав для повернення протоколу для доопрацювання.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не вимагає у протоколі про адміністративне правопорушення - про порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначати правову норму, із розкриттям її змісту, якою встановлено порядок огляду водіїв на стан сп'яніння,

Необґрунтованими є посилання в скарзі на те, що у постанові суд послався на порушення ОСОБА_2 п. 2.5. Правил дорожнього руху України, при цьому не звернув уваги на те, що у вказаному пункті йдеться про обов'язок водія пройти на вимогу працівника поліції у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин і права на проведення медичного огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки працівники поліції не мали, оскільки не є медичними працівниками.

У протоколі про адміністративне правопорушення складеному відносно ОСОБА_2 та у постанові суду правильно вказано про порушення ОСОБА_2 п. 2.5 Правил дорожнього руху - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_2 у присутності двох свідків, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність.

Не впливають на законність постанови суду твердження апеляційної скарги, що при прийнятті постанови суд не дав оцінки тим обставинам, що свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 до місця зупинки ОСОБА_2 були привезені іншим поліцейським нарядом більш як через годину після його зупинки за більш як 20 км. та є добрими знайомими працівників поліції, а тому не могли бути свідками.

При прийнятті постанови суд першої інстанції дав належну оцінку поясненням свідків у сукупності з іншими доказами по справі та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги, що в порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 129 Конституції України, справу розглянуто за відсутності прокурора.

Частина 2 ст. 250 КУпАП визначає обов'язковість участі прокурора у розгляді справи судом при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172 4 - 172 9, 172 9-2 цього Кодексу.

Оскільки судом розглядалася справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП і участь прокурора у таких справах відповідно до ч.2 ст. 250 КУпАП не є обов'язковою, судом не були порушені принципи рівності сторін та змагальності процесу визначені у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 129 Конституції України.

За таких обставин, враховуючи цілу низки матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_2 в порушенні п.2.5 ПДР України, суд першої інстанції правильно закрив провадження у справі, відповідно до вимог ст. 247, 38 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова судді є законною і справедливою, а підстав для її скасування немає.

З врахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_2 - адвокату Латюку Петру Яковичу строк на апеляційне оскарження постанови Ярмолинецького районного суду від 11 грудня 2017 року.

Постанову Ярмолинецького районного суду від 11 грудня 2017 року стосовно ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Латюка П.Я. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області /підпис/

Згідно з оригіналом:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області В.М. Барчук