Провадження № 3/234/2598/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Чернобай А.О.,

секретар судового засідання Харькова Т.С.,

за участю прокурора Мосієнко С.А.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, працюючого ректором Донбаської державної машинобудівної академії, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, якому розяснені право на відвід, ст. 63 Конституція України, права та обвязки, передбачені ст. 268 КУпАП,-

за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, якому роз'ясненні його права, передбачені ст. 268 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно наказу Міністерства освіти і науки України за № 198-к від 05.06.2015 року ОСОБА_1 було призначено на посаду ректора Донбаської державної машинобудівної академії (ДДМА) на контрактній основі з 04.06.2015 року.

Відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є субєктом, на якого поширюється дія цього Закону як посадову особу юридичної особи публічного права, та є відповідальним за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено поняття реального конфлікту інтересів, як суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані:

- вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

- повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

- не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

- вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно п. 1.6. Статуту Донбаської державної машинобудівної академії (далі Статуту) академія створено постановою КМУ № 244 від 20.04.1994 року на базі Краматорського індустріального інституту та є його правонаступником.

Згідно п. 1.11 Статуту академія є юридичною особою, має відокремлене майно, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і мати обовязки, бути позивачем і відповідачем у суді.

Згідно п. 6 Положення «Про преміювання працівників Донбаської державної машинобудівної академії з фонду заробітної плати в межах її економії за кінцеві результати діяльності» (далі-Положення) джерелом преміювання є економія фонду заробітної плати за всіма видами фінансування: бюджетних і позабюджетних засобів по основній діяльності; бюджетним та позабюджетними коштами по науково-дослідної роботи, а також кошти, одержувані за участь в конкурсах і інші цільові кошти на заохочення.

Згідно п. 7 Положення передбачається наступний порядок розподілу коштів на преміювання:

-основна частина коштів спрямовується на преміювання за результатами навчально-дослідницької та виробничої діяльності;

-частина коштів економії фонду заробітної плати направляється на матеріальне заохочення за підготовку і захист дисертацій, авторів монографій і навчальних посібників, що видаються з грифом Міністерства освіти і науки України, а також на цільові і іменні премії.

Згідно п. 8 Положення зекономлені кошти по фонду заробітної плати не переходять на наступний фінансовий рік.

Згідно п. 23 Положення основними умовами нарахування та виплати премій є: високий рівень виконання робіт колективами Академії; надходження коштів на розрахунковий рахунок Академії; виконання умов контрактів, індивідуальних планів виконавцями; наявність економії коштів фонду заробітної плати по держбюджету і економії фонду заробітної плати за договорами.

Згідно п. 24 Положення в межах премій, встановлених для колективів, підрозділів, премія кожному працівникові виплачується залежно від його особистого вкладу в Колективний результат роботи, наявність творчості в роботі, якості та складності вирішуваних питань. Частку кожного співробітника в загальній сумі заохочення визначає керівник колективу.

Згідно п. 25 Положення список працівників кафедр (підрозділів), що підлягають преміювання, визначається наказом по Академії із зазначенням суми коштів на преміювання кожного працівника.

Згідно п. 26 Положення Ректор або проректор можуть коригувати суми премій, виділені окремим працівникам, або депреміювати їх взагалі, якщо з боку премійованих особи є порушення виконавської або трудової дисципліни, несумлінне виконання функціональних обов'язків і т.п., Підтвердження документально. Рішення про депреміювати приймається ректором за участю керівника відповідного підрозділу.

Згідно п. 27 Положення за результатами роботи Академії за рік ректору може бути виплачена премія в розмірі трьох місячних окладів за рахунок економії фонду заробітної плати.

Згідно п. 28 Положення при преміювання працівників Академії за допомогою одного з видів діяльності ректору проводиться виплата премії в розмірі 2% від суми коштів, яка може бути видана у вигляді премій.

Згідно п. 2 контракту № І-15 від 04.06.2015 року керівник здійснює безпосереднє управління діяльністю вищого навчального закладу у відносинах з державними органами, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами і діє без довіреності в межах наданих повноважень.

Згідно п. 3 контракту № І-15 від 04.06.2015 року керівник у межах наданих йому повноважень організовує діяльність вищого навчального закладу.

Згідно п. 4 контракту № І-15 від 04.06.2015 року керівник відповідає перед засновником за виконання обовязків, передбачених цим контрактом, статутом вищого навчального закладу, а також законодавством.

Згідно п. 9 контракту № І-15 від 04.06.2015 року преміювання керівника, встановлення йому надбавок та доплат до посадового окладу, надання матеріальної допомоги здійснюється за рішенням засновника у межах наявних коштів на оплату праці у порядку, визначеному законодавством.

25.09.2017 року ОСОБА_1, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, прийняв рішення про преміювання себе та інших працівників ДДМА, за якісну організацію прийому документів на денне та заочне відділення, за високі показники в забезпеченні конкурсу для вступу до академії у 2017 року.

При цьому, ОСОБА_1, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», та п. 9 контракту № І-15 від 04.06.2015 року преміювання керівника, встановлення йому надбавок та доплат до посадового окладу, надання матеріальної допомоги здійснюється за рішенням засновника у межах наявних коштів на оплату праці у порядку, визначеному законодавством будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, згідно п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальним за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, 25.09.2017 в період часу з 8-00 до 17-00 (точний час не встановлений), перебуваючи в кабінеті директора ДДМА, розташованому в будівлі за адресою: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, вулиця Академічна (Шкадінова), будинок 72, не повідомив у встановленому законом випадку та порядку Національне агентство з питань запобігання корупції або Міністерство освіти і науки України в особі керівника Міністерства освіти і науки України або іншої уповноваженої особи, про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про виплату собі премії за якісну організацію прийому документів на денне та заочне відділення, за високі показники в забезпеченні конкурсу для вступу до академії у 2017 року наказом № 07-69 від 25.09.2017 року та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів - власноручно підписав, як ректор ДДМА наказ № 07-69 від 25.09.2017 року про преміювання себе та інших працівників ДДМА, за якісну організацію прийому документів на денне та заочне відділення, за високі показники в забезпеченні конкурсу для вступу до академії у 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або повязаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються, у тому числі, до адміністративної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_1, будучи, посадовою особою юридичної особи публічного права ректором ДДМА, згідно п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом, відповідальним за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, усвідомлюючи про наявну суперечність між його приватними інтересами та службовими повноваженнями ректора ДДМА, не повідомив у встановленому законом випадку та порядку Національне агентство з питань запобігання корупції або Міністерство освіти і науки України в особі керівника Міністерства освіти і науки України або іншої уповноваженої особи, про наявність у нього реального конфлікту інтересів та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно листа Міністерства освіти і науки України від 06.06.2018 року № 1/11-6086 з боку посадових осіб Донбаської державної машинобудівної академії (ДДМА) про наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів у 2017 році під час виконання останніми посадових обовязків не надходило.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні пояснив, що зібраними доказами по справі підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП. Просив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч.1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 дійсно є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції". Але. згідно до Положення "Про преміювання працівників ДДМА" та у відповідності до контракту, керівник здійснює безпосереднє управління діяльністю вищого навчального закладу та має право здійснювати преміювання працівників інституту, безпосереднє, без довіреності від засновника в межах наданих повноважень. Оскільки ДДМА листом зверталося до Міністерства освіти і науки з питанням про надання дозволу на преміювання ОСОБА_1 та отримала відповідь від Міністерства освіти і науки України щодо надання дозволу на преміювання ректора згідно чинного законодавства. Таким чином, вважає, що ОСОБА_1 не було порушено вимоги ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" та п. 9 Контракту № і-15 від 04.06.2015 року, оскільки рішення про преміювання ректора та повноваження на преміювання інших працівників інституту ОСОБА_1 мав. Просив адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1 по ч.1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП не визнав та суду пояснив, що вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки преміювання здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства, ним було отримано дозвіл Міністерства освіти і науки України на преміювання його за результатами фінансово - господарської діяльності академії в 2 кварталі 2017 року, що підтверджується листом ДДМА від 13.07.2017 року № 02-03/883 про надання дозволу про преміювання ректора та відповіддю Міністерства освіти і науки України про преміювання, згідно якої Міністерство освіти і науки України не заперечує щодо преміювання ректора ОСОБА_1 згідно з чинним законодавством. Просив провадження по справі відносно нього закрити.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката, прокурора, дослідивши матеріали обєднаної справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи і вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Відповідно до ст. 9 ч. 1 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В судовому засіданні встановлено, що згідно наказу Міністерства освіти і науки України за № 198-к від 05.06.2015 року ОСОБА_1 було призначено на посаду ректора Донбаської державної машинобудівної академії (ДДМА) на контрактній основі з 04.06.2015 року.

Відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є субєктом, на якого поширюється дія цього Закону як посадову особу юридичної особи публічного права, та є відповідальним за вчинення корупційних правопорушень.

Частини 1 і 2 статті 172-7 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Під реальним конфліктом інтересів у цій статті слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Отже, для висновку про наявність в особи реального конфлікту інтересів та про прийняття нею рішення в умовах реального конфлікту інтересів необхідно встановити: 1) наявність в особи приватного інтересу; 2) наявність суперечності між приватним інтересом особи та її представницькими повноваженнями; 3) наявність впливу цієї суперечності на об'єктивність або неупередженість рішення; 4) наявність повноважень на прийняття рішення.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», в тому числі посадова особа юридичної особи публічного права, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, прийняв рішення про преміювання себе, а саме: 25.09.2017 року власноручно підписав наказ № 07-69 від 25.09.2017 року про преміювання себе за якісну організацію прийому документів на денне та заочне відділення, за високі показники в забезпеченні конкурсу для вступу до академії у 2017 року.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не оспорював факт підписання ним, як ректором ДДМА, наказу про преміювання.

Також, провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП підтверджується:

- протоколом № 713 про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП від 01 серпня 2018 року;

- протоколом № 714 про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП від 01 серпня 2018 року;

- наказом Міністерства освіти і науки України за № 198-к від 05.06.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було призначено на посаду ректора Донбаської державної машинобудівної академії (ДДМА) на контрактній основі з 10.06.2015 року, строком на 5 років, по 10.06.2020 року;

- статутом «Донбаської державної машинобудівної академії, відповідно до якого - академія створено постановою КМУ № 244 від 20.04.1994 року на базі Краматорського індустріального інституту та є його правонаступником. Академія є юридичною особою, має відокремлене майно, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і мати обовязки, бути позивачем і відповідачем у суді.

- положенням «Про преміювання працівників Донбаської державної машинобудівної академії з фонду заробітної плати в межах її економії за кінцеві результати діяльності», відповідно до якого за результатами роботи Академії за рік ректору може бути виплачена премія в розмірі трьох місячних окладів за рахунок економії фонду заробітної плати. При преміювання працівників Академії за допомогою одного з видів діяльності ректору проводиться виплата премії в розмірі 2% від суми коштів, яка може бути видана у вигляді премій.

- п. 9 контракту № 1-15 від 04.06.2015 року, згідно якого за виконання обов'язків, передбачених цим контрактом, керівникові виплачується премія за належне виконання обов'язків, передбачених цим контрактом, статутом вищого навчального закладу та законодавством. Преміювання керівника, встановлення йому надбавок та доплат до посадового окладу, надання матеріальної допомоги здійснюється за рішенням засновника у межах наявних коштів на оплату праці у порядку, визначеному законодавством.

- наказом № 07-69 від 25.09.2017 року про преміювання за якісну організацію прийому документів на денне та заочне відділення, за високі показники в забезпеченні конкурсу для вступу до академії у 2017 року, згідно якого було премійовано ректора ДДМА ОСОБА_1;

- листом Міністерства освіти і науки України № 11 -6086 від 06.06.2018 року, яким зазначено, що упродовж 2017 року від ректора Академії ОСОБА_1 до Міністерства не надходило повідомлень про наявність потенційного чи реального конфлікту інтересів.

Наявність наказу, яка досліджена в судовому засіданні, та мається в матеріалах справи, що є достатнім для висновку про те, що в момент прийняття рішення про преміювання себе особисто та підписання наказу № 07-69 від 25.09.2017 року про преміювання себе, ОСОБА_1 діяв в умовах реального конфлікту інтересів, бо виявляє приватний майновий інтерес, який реально впливає на обєктивність та неупередженість прийняття рішень про примірювання самого себе.

Суд не бере до уваги твердження ОСОБА_1 та його захисника відносно того, що конфлікт інтересу у діях ОСОБА_1 відсутній у звязку з тим, що ректорат ДДМА просив дозволу у Міністерства освіти і науки України преміювати ректора ОСОБА_1 та Міністерство освіти і науки України не заперечувало щодо преміювання ректора ОСОБА_1, оскільки звернення ректорату не є належним повідомленням про реальний або потенційний конфлікт інтересів у ректора ДДМА ОСОБА_1, відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупція», яка зазначає, що в такому випадку посадова особа зобовязана повідомляти не пізніше наступного робочого дня про виниклий реальний або потенційний конфлікт інтересів безпосереднього керівника або Національне агентство з питань запобігання корупції. Дія за відсутності заперечень Міністерства освіти і науки України щодо преміювання ректора ОСОБА_1 не звільняє ОСОБА_1 від повідомлення про виниклий реальний конфлікт інтересів Національне агентство з питань запобігання корупції або безпосередньо керівника.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, підтверджується сукупністю наведених вище доказів та він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі ст. 36 КУпАП, суд накладає адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, яка передбачає накладення адміністративного стягнення у виді штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 та визначенні його розміру, суд враховує характер вчинених правопорушень, повязаних з корупцією, особу ОСОБА_1, який працює, ступінь його вини, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, та приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та вважає, що саме це адміністративне стягнення та його розмір буде сприяти вихованню відносно додержання законів України, а також запобігати вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн.

З урахуванням зазначеного та керуючись ст.ст. 32, 33, 40-1, ч.1,2 ст.172-7, 245, 252, 280 КУпАП, ст. ст. 1, 3, 27, 28 Закону України «Про запобігання корупції», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривен.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя