Справа № 337/3441/18
Провадження № 3/337/795/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2018 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Гнатик Галина Євгенівна,розглянувши матеріали по протоколу БР № 049830, що надійшли з УПП в м.Запоріжжі ДПП НП України відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1КУпАП,

в с т а н о в и л а :

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про те, що він 25.06.2018 року, о 17-00 годині, рухаючись по вул.Макарова у м.Бердянську,керував транспортним засобом «MAZDA 6»,державний реєстраційний номерний знак АР 4608СК,з явними ознаками алкогольного спяніння ( різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода, невнятна мова), від огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку із застосуванням вимірювальної техніки «Драгер» та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2, ОСОБА_3, чим порушив п. 2.5 ПДР України, вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається із складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, ОСОБА_1 було повідомлено про те, що розгляд протоколу про адмінправопорушення відбудеться 25.07.2018 року, але від підпису о протоколі щодо ознайомлення з датою судового розгляду протоколу, ОСОБА_1 відмовився.

До суду ОСОБА_1 викликався повісткою на 17.08.2018 року ( а.с.10), але повістку не отримав, вона повернута суду з відміткою поштового відділення звязку про не проживання особи за адресою: АДРЕСА_1.

03.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, у якій вказав адресу місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 і 03.09.2018 року був у повному обсязі ознайомлений з матеріалами справи та зняв фотокопії.

У судове засідання, яке було призначено на 04.09.2018 року, будучи повідомленим про день та час розгляду адміністративної справи, ОСОБА_1 не зявився, надавши суду заяву про відкладення розгляду справи через відсутність адвоката, у якій не зазначив прізвище адвоката, з яким укладено угоду та доказів укладання такої угоди.

Повістку з викликом до суду на 20.09.2018 року ОСОБА_1 знову не отримав, вона повернута суду з відміткою поштового відділення звязку « за закінченням терміну зберігання».

Отже, з часу надходження справи до суду- 02.08.2018 року, ОСОБА_1 не зявився в жодне із призначених судових засідань, від отримання судових повісток ухиляється.

ЄСПЛ у рішенні у справі «ОСОБА_4 проти Росії» ( № 12307/16) визначив, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб- сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були.

Згідно ст. 38 КУпАП адміністративного стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня виявлення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи відносно ОСОБА_1 протокол складено 25.06.2018 року, строк притягнення правопорушника до відповідальності спливає 25.09.2018 року.

Неотримання ОСОБА_1 судових повісток, неодноразову неявку до суду, суд вважає способом захисту ОСОБА_1 з метоюухилення від притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1

На підставі ст.. 168 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що хоча даних про отримання особисто ОСОБА_1 судових повісток не має, але про знаходження справи у суді йому було відомо як із складеного протоколу від 25.06.2018 року так із з матеріалів справи під час ознайомлення з матералами справи та зняттям з неї фотокопій, правоГрідасова І.С. на справедливий суд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Така позиція ЄСПЛ зазначена у рішенні «ОСОБА_4 проти Росії» (№12307/16), а тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності ОСОБА_1

Крім того, відповідно до ст.. 268 КУпАП, присутність особи, щодо якої складено протокол за ст.. 130 КУпАП, не є обовязковою.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, зазначений у ст. 266 КУпАП, реалізований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно з п. 12 зазначеної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

При цьому у відповідності до п. 9 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «При розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про те, що він 25.06.2018 року, о 17-00 годині, рухаючись по вул.Макарова у м.Бердянську, керував транспортним засобом «MAZDA 6», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода, порушення мови), від огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку із застосуванням вимірювальної техніки «Драгер» та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2, ОСОБА_3, чим порушив п. 2.5 ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення підтверджена сукупністю доказів, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення БР № 049830, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 25.06.2018 року, згідно яких вона була запрошена працівниками поліції у якості свідка, в її присутності ОСОБА_1, який знаходився з явними ознаками алкогольного спяніння, відмовився від пропозиціх працівників поліціївід проходження огляду на стан спяніння за допомогою прибору «Драгер», а також у встановленому законом порядку медичне обстеження у медичному закладі з приводу вживання алкоголю в її присутності, також ОСОБА_1 не заперечував факт вживання алкогольних напоїв та керування ним транспортним засобом; рапортом поліцейського Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області, з якого вбачається, що 25.06.2018 року, біля будинку № 11-б по вул.Макарова в м.Бердянську, його екіпаж був зупинений перехожими, які показали на автомобіль сірого кольору, марки «Мазда 6» та повідомили, що водій вказаного транспортного засобу, перебуває у стані алкогольного спяніння, намагався викрасти мобільний телефон, після чого було прийнято рішення заблокувати рух автомобіля, але водій почав різко рухатися автомобілем, створюючи аварійну ситуацію та порушуючи ПДР України. Зупинити автомобіль вдалося лише через 900-1000 метрів, водій перебував з явними ознаками алкогольного спяніння, вів себе агресивно, кидався на працівників поліції.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 відмовився на місці від проходження огляду на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер» та відмовився від проходження огляду на стан спяніння у КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер» ЗОР, у присутності двох свідків:ОСОБА_2, ОСОБА_3, в наслідок чого було прийнято рішення відповідно до вимог ст. 45 ЗУ «Про національну поліцію» про застосування до водія спецзасобів у вигляді наручників, оскільки правопорушник міг причинити собі або оточуючим шкоду. Доставлений до медичного закладу ОСОБА_1 25.06.2018 року, о 17 годині 50 хвилин, відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння, що підтверджується висновком КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер» ЗОР № 692 та поясненнями вказаних свідків.

Перебування водія ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, підтверджується відеозаписом подій 25.06.2018 року, який наданий суду.

Суд дії ОСОБА_1 кваліфікує за ст. 130 ч.1 КпАП України, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушника, інші обставини справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 адміністративне покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП.

Крім того, відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_6, 13.12.1985року народження, (ІПН НОМЕР_2) винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України та призначити йому адміністративне покарання у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень (отримувач УК у Хортицькому районі, м. Запоріжжя, код , Код МФО: 813015, рахунок: 0001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу «адміністративний штраф»), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_2) судовий збір у дохід держави у розмірі 352 грн. 40 коп. (Державна судова адміністрація України (01601, м.Київ, вул. Липська 18/5 ), Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Рахунок отримувача: 0001, Банк отримувача: Головне управління Державної казначейскої служби України у м.Києві, Код банку отримувача: 820019, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

У разі несплати у встановлений законом пятнадцятиденний строк, з дня отримання постанови, штрафу, на підставі ст. 308 КпАП України стягнути у примусовому порядку з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги або протесту прокурора через Хортицький райсуд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її оголошення.

Суддя: Гнатик Г.Є.