№ 527/606/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 року м. Кременчук

Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Колотієвський О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки: ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1,2 ст.172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

В провадженні судді Кременчуцького районного суду Полтавської області Колотієвського О.О. на розгляді перебуває справа про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1, 2 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 будучи головою (суддею) Глобинського районного суду Полтавської області, відповідно до підпункту «і» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.2 ст. 45 вказаного Закону, пункту 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 "Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 №958/29088 несвоєчасно, без поважних причин, після дня припинення такої діяльності (25 січня 2018 року), а саме 30.01.2018 року умисно подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням).

Також, ОСОБА_2, будучи відповідно до ст. 1, ст. 45 та ч. 2 ст. 52 Закону суб'єктом декларування, примітки до статті 172-6 КУпАП суб'єктом правопорушення, в порушення ч. 2 ст. 52 Закону, після отримання 29.01.2018 року доходу в сумі - 94 726,05 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2018 року, в порушення десятиденного строку з моменту отримання доходу, до цього часу умисно не повідомила НАЗК про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування.

Суть адміністративного правопорушення обґрунтована тим, що Указом Президента України від 13 травня 2004 року № 539/2004 (який перебуває у відкритому публічному доступі на веб-сайті Верховної ОСОБА_1 України - http://zakon0.rada.gov.ua/laws/show/539/2004) ОСОБА_1 призначено строком на п'ять років на посаду судді Глобинського районного суду Полтавської області.

Відповідно до наказу управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області від 10.06.2004 року № 44 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Глобинського районного суду Полтавської області.

Рішенням ОСОБА_3 ради правосуддя України від 25.01.2018 №166/0/15-18 (яке перебуває у відкритому публічному доступі на веб-сайті Верховної ОСОБА_3 України - www. vru.gov.ua/content/act/166_25.01_.2018_.doc) у зв'язку з поданням заяви про відставку ОСОБА_1 звільнено з посади судді Глобинського районного суду Полтавської області.

Згідно з наказом Глобинського районного суду Полтавської області від 25.01.2018 року № 1/ОС/с суддю Глобинського районного суду Полтавської області Марущак Раїсу Миколаївну звільнено, в зв'язку з поданням заяви про відставку.

Згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області від 03.03.2018 № 05/912/2018-вих ОСОБА_1 дійсно працювала у Глобинському районному суді Полтавської області на посаді голови суду (судді), заробіток з січня 2017 року по січень 2018 року становив 469 533.70 грн.

Відповідно до відповіді Глобинського районного суду Полтавської області від 27.03.2018 року №01-14/15/2018 ОСОБА_2 ознайомлена з наказом про звільнення та отримала трудову книжку в день її звільнення, а саме 25.01.2018 року.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи головою (суддею) Глобинського районного суду Полтавської області, була зобов'язана подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, не пізніше дня припинення такої діяльності, тобто пізніше 25 січня 2018 року.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноваженими на виконання функції держави або місцевого самоврядування, декларація особи, яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням) ОСОБА_1 зареєстрована в Реєстрі лише 30.01.2018 року о 14 годині 24 хвилин.

Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень (який перебуває у відкритому публічному доступі на веб-сайті - http://www.reyestr.court.gov.ua), за період з 03.01.2018 по 25.01.2018, суддя Глобинського районного суду Полтавської області Марущак P.M. приймала та виносила судові рішення, ухвали та постанови, займаючи відповідну посаду судді.

Із викладеного, суддя Глобинського районного суду Полтавської області Марущак P.M. приймала та виносила судові рішення, ухвали та постанови з 03 по 25 січня 2018 року, тобто перебувала на робочому місці, крім святкових і вихідних днів, та виконувала свої повноваження як суддя.

Відповідно ОСОБА_2 у зазначені дні перебувати у відпустці чи на лікарняному не могла.

Також згідно відповідей закладів охорони здоров'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 у період з 01.01.2018 по 15.03.2018 не зверталася за медичною допомогою та не перебувала на амбулаторному та стаціонарному лікуванні.

Отже, поважних причин для несвоєчасного подання декларації особи, яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями у ОСОБА_2 не було.

Крім цього, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області від 03.03.2018 № 05/912/2018-вих ОСОБА_1 у січні 2018 року отримала заробітну плату (в тому числі компенсацію відпустки, вихідну допомогу) у розмірі 94 726,05 грн.

Відповідно до довідки ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 29.01.2018 фактично перераховано на карту грошові кошти в сумі 94 726,05 грн., що становить 53 (94 726,05 грн. : 1 762 грн. - 53,4) прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2018 року

За таких умов, у суб'єкта декларування ОСОБА_2 виник обов'язок відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону, у десятиденний термін з моменту отримання доходу, а саме упродовж періоду часу з 29.01.2018 року по 08.02.2018 року, письмово повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування.

ОСОБА_1 після отримання 29.01.2018 року останньою доходу в сумі 94 726,05 грн., розмір якого перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2018 року, що є суттєвою зміною у майновому стані, у десятиденний строк з моменту отримання, ОСОБА_2 письмово не повідомила про це Національне агентство з питань запобігання корупції, шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 інкриміновано адміністративні правопорушення, передбачені ч.1, 2 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у інкримінованому їй правопорушенні не визнала в повному обсязі.

Прокурор Романов Я.В. в судовому засіданні підтримав інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи та наявні докази, встановив, що в інкримінованих ОСОБА_1 правопорушеннях відсутня подія і склад адміністративного правопорушення з огляду на наступне.

Стосовно інкримінованого правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП суд зазначає, що в судовому засіданні встановлено, та підтверджуються наявними у справі доказами, що на підставі Рішення ОСОБА_3 Правосуддя України від 25 січня 2018 року № 166/0/15-18 ОСОБА_1 була звільнена з посади судді Глобинського районного суду Полтавської області у звязку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно піднормативних актів, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, така декларація подається не пізніше дня припинення повноважень.

Декларація про доходи за 2017 рік та декларація про доходи за період роботи з 01.01.2018 по 25.01.2018 року була подана ОСОБА_1 до НАЗК 30.01.2018 року, - в день, коли була отримана офіційна довідка з ТУ ДСА про отримані доходи з мокрою печаткою та підписами керівника і головного бухгалтера.

Розпорядником коштів, які виділяються на суди Полтавської області з Державного бюджету та позабюджетних асигнувань, є ТУ ДСА в Полтавській області, яке знаходиться територіально віддалено від м. Глобине. Нарахування заробітної плати, інших видів доходів здійснюється бухгалтерією ТУ ДСА в Полтавській області. Глобинський районний суд Полтавської області в звязку з цим не має інформації з приводу доходів своїх працівників. Через відсутність необхідної довідки про доходи за 2017 рік, та 25 днів 2018 року в день свого звільнення, в силу обєктивних причин, ОСОБА_1 не могла виконати свій обовязок, передбачений ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Разом з цим ОСОБА_1 вживала заходи для отримання такої довідки. Так, 25 січня 2018 року за вих. № ЕП-ЗО/18-Вих нею по електронній пошті суду була направлена заява на імя начальника ТУ ДСА України в Полтавській області ОСОБА_4 про надання довідки про доходи за 2017 рік та за період з 01.01.2018 року по 25.01.2018 року. Довідка надійшла до суду лише 30.01.2018 року. В цей же день вона подала декларації, передбачені законом.

Як випливає з розяснень, даних у постанові Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, повязані з корупцією» від 25.05.1998 року № 13, листі ВССУ від 22.05.2017 року № 223-94/0/4-17, під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти, в тому числі, неможливість особи подати вчасно декларацію у звязку з витребуванням відомостей, необхідних для внесення в Декларацію. Нездійснення дії з поважних причин виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В той час, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність лише в разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Що стосується інкримінованого правопорушення за ч.2 ст.172-6 КУпАП суд зазначає, що системний аналіз вжитого в абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону формулювання «припиняє діяльність» дає підстави констатувати, що термін «припинення» за загальним правилом (ст. 36 Кодексу законів про працю України) співвідноситься із терміном «звільнення» як ціле і частина, охоплюючи останнє. Це саме випливає з аналізу норм інших спеціальних нормативно-правових актів, зокрема з положень Закону України «Про державну службу» (ст. 83), Закону України «Про статус народного депутата України» (ст. 4) тощо, де зазначена термінологія підміняється одна одною. Разом з тим із цього правила є винятки. Так, Закон України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402) розрізняє терміни «звільнення» (статті 112-118) та «припинення» (статті 119-125), а отже, розмежовує їх, передбачаючи різні підстави для настання таких юридичних фактів. Наведені положення цього Закону повністю кореспондують зі ст. 126 Конституції України, яка також розмежовує ці поняття. Аналогічний підхід використано законодавцем щодо припинення повноважень судді Конституційного Суду України та його звільнення (ст. 149-1 Конституції України).

Так, у ч. 7 ст. 126 Конституції України, ст. 119 Закону № 1402 зазначено, що повноваження судді припиняються виключно в разі: 1) досягнення суддею шістдесяти пяти років; 2) припинення громадянства України або набуття суддею громадянства іншої держави; 3) набрання законної сили рішенням суду про визнання судді безвісно відсутнім або оголошення померлим, визнання недієздатним або обмежено дієздатним; 4) смерті судді; 5) набрання законної сили обвинувальним вироком щодо судді за вчинення ним злочину. Цей перелік є вичерпним. Слід зазначити, що саме такий підхід використала ОСОБА_1 суддів України, приймаючи рішення від 15 вересня 2016 року № 54 «Щодо питання припинення повноважень суддів з визначених Законом № 1402-VIII підстав».

Крім того, слід зауважити, що виключною підставою для припинення трудових відносин судді з відповідним судом, згідно зі ст. 125 Закону № 1402, є саме припинення повноважень судді (статті 119125). Звільнення ж судді з підстав, визначених ч. 6 ст. 126 Конституції України, ст. 112 Закону № 1402, не є підставою для припинення трудових відносин в аспекті зазначених вище норм Конституції України та спеціального закону. Іншими словами, беручи до уваги положення ст. 7 КУпАП, згідно з якою «застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом», тобто яка передбачає чітке виконання передбачених законом норм, а отже, забороняє притягнення особи до адміністративної відповідальності за аналогією, тобто унеможливлює застосування по аналогії норм, що закріплюють склад правопорушень, з огляду на проведений вище аналіз, судді, які звільняються з підстав, визначених ч. 6 ст. 126 Конституції України, не можуть бути субєктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Наведене стосується й інших правопорушень, передбачених ст. 172-6 КУпАП, у тому числі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни в майновому стані (ч. 2 цієї статті), наприклад, внаслідок отримання суддею вихідної допомоги у звязку з відставкою до досягнення ним шістдесяти пяти років, адже субєкт їх вчинення однаковий.

Вказана правова позиція також викладена в листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією.

Також, суд погоджується з позицією ОСОБА_1, згідно якої: статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що субєкти декларування - це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Разом з цим, у статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» дано виключний перелік субєктів на яких поширюється дія цього закону, зокрема, відповідно до пп. « ґ» п.1 частини першої статті 3 сюди віднесено суддів. Така категорія « як інші особи , які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону» в цей перелік не включена.

Таким чином, законодавець допустив колізію норм. За загальним правилом при протиріччі загальної і спеціальної норми застосовується спеціальна. Норма статті 1 в контексті названого Закону є загальною, так як містить основні дефініції (поняття), норма ст. 3 - спеціальною. Виходячи із спеціальної норми, станом на 26 січня 2018 року ОСОБА_1 не була субєктом декларування суттєвої зміни майнового стану, оскільки вже не мала статусу судді, тому на неї дія ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» не поширювалась. Документально підтверджено (банківською випискою), що дохід у сумі, яка перевищувала 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року вона отримала 29 січня 2018 року, тобто вже після звільнення з посади.

Таким чином, ОСОБА_1 не є субєктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 172-6 КУпАП, як і не може бути субєктом інших правопорушень, передбачених статтею 172-6 КУпАП.

У свою чергу, відсутність субєкта адміністративного правопорушення, виходячи з положень ст. 9 КУпАП, яка визначає поняття адміністративного правопорушення, тягне за собою й відсутність складу адміністративного правопорушення, а останнє виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення у цілому.

З огляду на вищевказане, ОСОБА_1 не може бути притягнена до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 172-6 КУпАП, а провадження у даній справі відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.7-9,247,280,283-284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1, 2 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

СуддяОСОБА_5