Провадження № 33/824/104/18 Доповідач у 2 інстанції Ященко І.Ю.
ПОСТАНОВА

22 жовтня 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Ященко І.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

в с т а н о в и л а:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито з підстав відсутності в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення; ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУАП, провадження у справі закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

10.04.2018р. до суду надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4, в якій ставиться питання про її скасування та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_3 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, а також порушується питання про поновлення строку на оскарження постанови від 13.01.2017р.

В запереченнях на прохання адвоката ОСОБА_4 про поновлення пропущеного строку ОСОБА_2 заперечив проти поновлення строку на оскарження постанови від 13.11.2017р. посилаючись на те, що апелянт не надав доказів про реальне існування у нього перешкод у реалізації свого права на оскарження постанови у встановлений законом строк.

Перевіривши доводи захисника ОСОБА_4 в частині поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, вивчивши матеріали провадження, вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді захиснику слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертаються апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Із матеріалів справи вбачається, що постанова суддею Святошинського райсуду м. Києва щодо ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП винесена 13.11.2017р.

При цьому апелянт в апеляційній скарзі зазначив різні дати постанови яку оскаржує, а саме в мотивувальній та прохальній частинах апеляційної скарги послався на постанову щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП від 13.01.2017р., а в графі де зазначено судове рішення, яке оскаржується в апеляційній скарзі - значиться постанова від 24.11.2017р.

Аналізуючи зміст апеляційної скарги, вже ж такі можливо здогадатися, що оскаржується саме постанова щодо ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП від 13.11.2017р. по справі №759/11773/17.

З матеріалів провадження вбачається, що апеляційна скарга захисником направлена до суду 5.04.2018р., отримана судом 10.04.2018р., тобто з значним порушенням строку на оскарження, передбаченого ст.294 КУпАП.

Доводи захисника про те, що постанова від 13.11.2017р. на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень оприлюднена 4.04.2018р. не відповідає дійсності, оскільки вказана постанова опублікована на зазначеному сайті 24.11.2017р.

Також з матеріалів вбачається, що розгляд адміністративного провадження неодноразово відкладався, в тому числі, і за ініціативою адвоката ОСОБА_4 (а.с.37,64,65).

Про судові засідання 17.08., 20.09, 26.10.2017р. захисник ОСОБА_4 був належним чином повідомлений.

26.10.2017р. ОСОБА_4 було до суду подане чергове клопотання про відкладення розгляду справи.

Вказані обставини свідчать про обізнаність вказаного захисника про розгляд справи.

Доводи адвоката про те, що судове засідання було відкладено на невизначений час і він не міг дізнатися про наступне судове засідання, не відповідають дійсності, оскільки як вбачається з розписки інших учасників судового засідання ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_5 ( а.с.66), 26.10.2017р. була призначена дата наступного судового засідання 13.11.2017р. про свідчать підписи вказаних осіб, тобто день розгляду справи 13.11.2017р. був визначений ще 26.10.2017р.

Як вбачається з аналізу рішень Європейського суду він у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у ст.17 Конвенції.

В рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 3.04.2008р. зазначено, « що від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Будь-яких даних про вжиті апелянтом заходи, спрямовані на те, щоб дізнатися про стан розгляду провадження - ним не надано, а також не зазначено інших обставин, які позбавили апелянта можливості подати апеляційну скаргу у визначені строки.

Враховуючи тривалість строку між постановленням рішення у справі і зверненням до суду з апеляційною скаргою (майже 5 місяців), відсутність поважних причин пропуску строку на оскарження постанови, вважаю, що в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови адвокату ОСОБА_4 слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП повернути апелянту.

На підставі наведеного і керуючись ст.294 КУпАП суддя,-

п о с т а н о в и л а :

В поновленні строку захиснику ОСОБА_4 на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року щодо ОСОБА_3 - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути захиснику ОСОБА_4

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю. Ященко