Номер провадження: 33/785/1130/18
Номер справи місцевого суду: 522/9378/18
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Потанін О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області: Потанін О.О.

при участі правопорушника: ОСОБА_2

захисника: ОСОБА_3

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4, діючого в інтересах правопорушника ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.07.2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП і накладено стягнення у вигляді громадських робіт на строк 40(сорок) годин; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.,

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД №072836 від 17.05.2018 року, згідно якого зазначено, що 14.05.2018 року о 19 год. 20 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Одеса, вул. Тираспольська - Старопортофранківська був учасником ДТП з пішоходами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та залишив місце пригоди.

Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення п. 2.10 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КпАП України.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.07.2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП і накладено стягнення у вигляді громадських робіт на строк 40(сорок) годин; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

На дану постанову захисник ОСОБА_4, діючи в інтересах правопорушника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду змінити в частині накладання стягнення. Вважаю постанову суду незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушення норм процесуального та матеріального права та такою, що підлягає скасуванню. При розгляді судом першої інстанції, суд упереджено розглянув справу, прийняв рішення що нібито ОСОБА_2 у судовому засідання не визнавав своєї вини з питання залишення місця ДТП. ОСОБА_2 у судовому засідання надав пояснення щодо обставин при яких скоїв ДТП. Після скоєного до нього підбігла невідома жінка та стала кричати, бити його та його автомобіль, в результаті чого вона йому порвала сорочку, а він сів за кермо та поїхав з місця. По дорозі він зателефонував до поліції та повідомив про скоєну подію. Наступного дня його було викликано до УПП де складено протокол про адміністративне правопорушення. На відео регістраторі ОСОБА_2 зафіксовано ДТП та обставини залишення місця пригоди. У судовому засіданні, ОСОБА_2 пояснив, що не збирався покидати місця ДТП, але обставини, які почали розвиватися далі змусили його покинути. Свою вину визнав та щиро розкаявся.

В ході розгляду апеляційної скарги захисник ОСОБА_3 заявив клопотання, в якому просив залучити прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 до розгляду справи, викликати в судове засідання співробітників поліції, потерпілих та їх представників, свідків та експерта для повторного допиту всіх осіб для з'ясування фактичних обставин справи.

Правопорушник ОСОБА_2 клопотання захисника ОСОБА_3 підтримав в повному обсязі та просив його задовільнити.

Дослідивши заявлене клопотання, вислухавши думку ОСОБА_2, суддя апеляційного суду Одеської області дійшов до висновку про відмову в задоволення заявленого клопотання захисником, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про прокуратуру», прокурор підтримує державне обвинувачення в судовому провадженні щодо кримінальних правопорушень.

Статтею 250 КУпАП передбачена обов'язкова участь прокурора у справах про адміністративні правопорушення визнана при розгляді справ про адміністративні правопорушення, стягнення відповідно яких, передбачені статтями 172-4 - 172-9, 172-9-2 цього кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення та постанови суду, суд дослідив пояснення свідка ОСОБА_7, законних представників неповнолітніх потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Також, суддя районного суду дослідив та вивчив експертне дослідження № 10503180 від 28 травня 2018 року, яке було надано для долучене до матеріалів справи захисником ОСОБА_4 Суддею районного суду відповідно наявних матеріалів в справі та доказам надав правильну правову оцінку.

Беручи до уваги викладене, суддя апеляційного суду Одеської області не знаходить підстави для виклику в судове засідання зазначених осіб, оскільки в матеріалах справи наявні всі письмові пояснення, вони зрозумілі, повні і не викликають сумніву, що було взято до уваги суддею першої інстанції.

Вивчивши доводи поданої скарги, заслухавши правопорушника ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які частково підтримали апеляційну скаргу та просили апеляційну скаргу в частині скасування постанови суду задовольнити та провадження по справі закрити, дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що невідомі йому особи, які стали свідками ДТП почали створювати небезпеку його майну та життю, почали бити руками по автомобілю та образливо зверталися до нього у зв'язку з чим залишив місця пригоди.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбачений статтею 122-4 Кодексом України про адміністративні правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративні правопорушення серії БД №072836 від 17.05.2018 року, схемою місця ДТП, рапортом, поясненнями, наданим ОСОБА_2 записом з регістратора та іншими матеріалами справи.

Таким чином, ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.10.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність, відповідно до статті 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дії ОСОБА_2 в частині порушення п. 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, є винними, що свідчить про скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КпАП України, за ознакою: залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 2.10 ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди відповідно до правил дорожнього руху водій зобов'язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров'я; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття полицейських; до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки). Однак водій знехтував зазначеними правилами, а також з відеоматеріалів вбачається, що після залишення місця дорожньо-транспортної пригоди продовжив порушувати правила дорожнього руху.

З пояснень батьків потерпілих, які наявні в матеріалах справи вбачається, що дітям були нанесена шкода здоров'ю у вигляді незначних ушкоджень, однак водій не вжив заходів для надання медичної допомоги потерпілим, не викликав бригаду швидкої медичної допомоги.

Дослідивши матеріали справи з приводу наявності обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддя зазначає, що вчинене правопорушення має ознаки обтяжуючих обставин, а саме втягнення неповнолітнього в правопорушення.

Відповідно до ст. 34 КпАП України обставинами, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: щире розкаяння винного, відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди, вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин.

Однак у судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнав, в матеріалах справах відсутні докази стосовно інших обставин передбачених зазначеною статтею, отже обставини, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відсутні.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 13.07.2018 року провадження №3/522/5244/18 визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

З урахуванням характеру скоєного правопорушення, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП і наклав стягення у вигляді громадських робіт на строк 40 годин.

Таким чином, суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_2 та ретельно дослідивши обставини та матеріали справи прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Перевіряючи доводи правопорушника, допитавши його в судовому засіданні правопорушника де він пояснив, що після вчинення ДТП він залишив місце вчинення правопорушення у зв'язку із загрозою його здоров'ю та життю, суддя після ознайомлення з відео регістратором не зміг з ним погодитись, що він вимушено залишив місце ДТП та направився до відділу поліції де пояснив обставини справи, в нього працівника відділу поліції було відібрані данні про особу та контактні дані, після чого було відпущено з повідомлення про наступний виклик до управління патрульної поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Таких даних що б загрожували життю правопорушника встановлено не було. в ході розгляду справи правопорушника посилався на іншу підставу. що вимушило його покинути місце ДТП. це те, що він був в шоковому стані.

Суддя апеляційного суду, не зміг погодитись з даними доводами які на думку захисника і правопорушник свідчали про відсутність складу адміністративного правопорушення. дані доводи спростовуються постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, яка вступила в закону силу.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до ст. 122-4 КУпАП передбачене стягнення за дію та факт залишення місця ДТП, де відсутні обставини, відповідно яких можливо залишити місце ДТП з повідомлення про це до управління патрульної поліції.

Виходячи з вказаного, своїми поясненнями та діями ОСОБА_2 фактично визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Статтею 23 КУпАП передбачається, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Частиною 2 статті 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом'якшують відповідальність суддею при розгляді справи не встановлено.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу правопорушника, суддя вважає, що необхідною і достатньою мірою стягнення для ОСОБА_2 буде накладення стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт в межах санкції статті 122-4 КУпАП.

З урахуванням наведених доказів міра відповідальності призначена правильно.

Доводи щодо стану правопорушника і обставинами вчиненого правопорушення пов'язаного з грубою неповагою до встановлених правил, які потягли загрозу життю учасників дорожнього руху, не пов'язані між собою і не можуть являтися підставою для скасування прийнятого рішення.

З таких підстав, апеляційна інстанція не вбачає підстави для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду.

Справа розглянута в межах 3 місячного строку притягнення до відповідальності і підстав для закриття справи не вбачається.

На підставі викладеного й керуючись ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4, діючого в інтересах правопорушника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.07.2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП і накладено стягнення у вигляді громадських робіт на строк 40(сорок) годин; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн. - без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.О. Потанін

З оригіналом згідно суддя О.О. Потанін