Номер провадження: 33/785/237/18
Номер справи місцевого суду: 520/8439/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участюпотерпілого ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, його захисника ОСОБА_5 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 22.08.2017 року відносно:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, приватного підприємця, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

-про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, а також стягнуто судовий збір у розмірі 320 гривень.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 09.07.2017 року об 11 год. 50 хв., ОСОБА_4, керуючи автомобілем «BMW 320» д/н BH 0629 BT рухався по вул. М. Жукова в м. Одесі.

Порушивши вимоги п.п. 13.1, 12.1 Правил дорожнього руху, не обравши безпечну швидкість та, не дотримавшись безпечного інтервалу, він здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 зазначив, що не згоден з постановою суду, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи з наступних підстав:

- схема місця ДТП містить виправлення та не обмовлені дописки, що є елементом підроблення, а пояснення обох учасників ДТП оформлені неналежним чином, адже у них не зазначено, хто та коли їх отримав. До того ж, у поясненнях відсутній підпис працівника поліції;

- протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на докази, яким підтверджується не обрання ним безпечної швидкості та інтервалу, а судом не було розглянуто його клопотання про повернення матеріалів для належного оформлення;

- суд не врахував той факт, що розташування на схемі місця ДТП автомобіля «Mersedes ML350» беззаперечно свідчить про те, що той рухався не у середній смузі, а здійснював перестроювання з правої у середню, тому він вважає пояснення водія автомобіля«Mersedes ML350» недостовірними, адже саме він порушив вимоги п. 10.1. та п. 10.3 ПДР України;

- суд першої інстанції, не навівши у постанові відповідних мотивів, не взяв до уваги висновок спеціаліста, який підтверджує його невинуватість.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_4просить скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження в справі у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2 та його представника, які заперечував проти її задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги та докази у справі, на які посилався у судовому рішення суд першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючі винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції послався на наступні докази:

- схему місця ДТП і фотознімки, з яких очевидно випливає, що транспортні засоби, які є учасниками ДТП, знаходяться у безпосередній близькості один від одного на середній смузі проїзної частини дороги, а автомобіль НОМЕР_1 дещо зміщений праворуч (а.с. 3);

- пояснення потерпілого ОСОБА_2, який суду пояснив, що керував транспортним засобом «Mersedes ML350» д/н НОМЕР_2 та рухався по вул. М. Жукова прямо. В середній смузі рухався ОСОБА_4, який, керуючи транспортним засобом «BMW 320» д/н BH 0629 BT «дрифтував», здійснював незрозумілі маневри, підрізав інших учасників дорожнього руху, порушував ПДР. Здійснивши обгін транспортного засобу ОСОБА_4 та зупинившись перед світлофором, ОСОБА_4 здійснив зіткнення з його транспортним засобом, в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень;

- пояснення свідка ОСОБА_6, який підтвердив, що, рухаючись по вул. М. Жукова, став свідком ДТП. Водій автомобіля «BMW 320» д/н BH 0629 BT здійснював незрозумілі маневри, машину кидало в різні сторони, а перед світлофором відбулося зіткнення. В подальшому свідок перекрив рух для водія автомобіля «BMW 320» д/н BH 0629 BT, щоб той не зміг залишити місце ДТП. Водій транспортного засобу «BMW 320» д/н BH 0629 BT кинувся до нього з нецензурною лайкою. В момент зіткнення автомобіль НОМЕР_1 стояв перед світлофором;

- пояснення свідка ОСОБА_7, який пояснив суду, що рухався на власному автомобілі по вул. М. Жукова і побачив, як водій автомобіля «BMW 320» д/н BH 0629 BT здійснював незрозумілі маневри, в результаті чого в подальшому допустив зіткнення. Свідок зазначив, що при такому керуванні транспортним водієм автомобіля «BMW 320» д/н BH 0629 BT не дивно, що відбулося зіткнення, оскільки таке керування недопустиме. Також зазначив, що зіткнення відбулося внаслідок різкого маневру автомобіля «BMW 320» д/н BH 0629 BT вправо. В цілому водій автомобіля «BMW 320» д/н BH 0629 BT поводив себе на дорозі неадекватно.

Під час апеляційного розгляду, у справі за клопотанням сторін була призначена судова автотехнічна експертиза.

За результатами дослідження обставин дорожньо-транспортної ситуації, відповідно до даних, які базуються на показаннях водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_2, експерт у своєму висновку від 13.04.2018 р. № 294-А, не дійшов однозначного висновку про винуватість певної особи у вчиненні ДТП.

З огляду на перевірені під час апеляційного розгляду справи докази, зокрема пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які не особами зацікавленими в результатах розгляду справи, змісту схеми місця ДТП, апеляційний суд вважає, що обєктивно встановленим є той факт, що водій ОСОБА_4, рухаючись на автомобілі «BMW 320» д/н BH 0629 BT, здійснював маневри, не адекватні дорожній ситуації та порушивши вимоги п.п. 13.1, 12.1 Правил дорожнього руху, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2

При цьому, суд апеляційної інстанції зважає на те, що пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, зміст яких підтверджує неадекватність і небезпечність дій водія ОСОБА_4, збігаються з поясненнями потерпілого, у цій частині, та зі схемою місця ДТП.

Дійсно, відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з приписами п. 13.1 Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Отже, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок недотримання ОСОБА_4 вимог зазначених пунктів Правил дорожнього руху.

Надавши обєктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Так, доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції не врахував, що схема місця ДТП містить виправлення та не обмовлені дописки, що є елементом підроблення, а пояснення обох учасників ДТП оформлені неналежним чином, адже у них не зазначено, хто та коли їх отримав, апеляційний суд вважає безпідставними, адже схема місця ДТП в частині відображення дорожньої обстановки та розташування транспортних засобів після зіткнення, не містить жодних виправлень, а у поясненнях суд оцінює їх зміст по суті події.

Довід про те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на докази, яким підтверджується не обрання ним безпечної швидкості та інтервалу, а судом не було розглянуто його клопотання про повернення матеріалів для належного оформлення, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки докази долучені до протоколу на окремих аркушах.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що суд не врахував той факт, що розташування на схемі місця ДТП автомобіля «Mersedes ML350» беззаперечно свідчить про те, що той рухався не у середній смузі, а здійснював перестроювання з правої у середню, апеляційний суд не сприймає, оскільки встановлено, що автомобіль «Mersedes ML350», у момент зіткнення транспортних засобів, знаходився у статичному стані.

Разом з тим, довід апелянта про те, що суд першої інстанції, не навівши у постанові відповідних мотивів, не взяв до уваги висновок спеціаліста, який підтверджує його невинуватість, апеляційний суд вважає безпідставним, адже зазначений висновок автотехнічного дослідження, не містить попередження спеціаліста про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, відповідно до ст. 384 КК України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що орган дізнання, оформлюючи матеріали ДТП, а суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дійшли правильного висновку про те, що єдиним винуватцем у вчиненні ДТП є ОСОБА_4, дії якого кваліфіковані правильно за ст. 124 КУпАП, оскільки він вчинив порушення учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Врахувавши обставини правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, суд першої інстанції застосував до ОСОБА_4 найменш обтяжливе стягнення, передбачене санкцією ст. 124 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до припису п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, постанова суду першої інстанції від 22.08.2017 року є законною, обґрунтованою та справедливою, тому підстави для її скасування, та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4 відсутні.

При цьому, відповідно до довідки про витрати на проведення судової експертизи №294-А від 13.04.2018 року, витрати на її проведення становили 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) грн., а призначена вона була за клопотанням захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду справи, апеляційний суд вважає, що витрати за проведення зазначеної експертизи необхідно покласти на ОСОБА_4

Так, відповідно до припису ч. 2 ст. 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 283 КУпАП, якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування.

Отже, зазначена норма закону не містить положення про стягнення витрат на проведення експертизи, тому, у даному випадку, суд апеляційної інстанції вважає, що необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Частиною першою статті 122 КПК України передбачено, що витрати, повязані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про залучення експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У даному конкретному випадку йдеться не про кримінальний злочин, а про адміністративне правопорушення, але, оскільки Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає порядок стягнення витрат на залучення експерта, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне застосувати аналогію закону та стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення судової автотехнічної експертизи №294-А від 13.04.2018 року у розмірі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) грн.

Керуючись ст.ст. 7, 268, 280, 294 КУпАП, ст.ст. 122, 124 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, -залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 22.08.2017 року про накладення наОСОБА_4 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової автотехнічної експертизи №294-А від 13.04.2018 року у розмірі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) грн.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області: Копіца О.В.