Справа 350/1245/18
Номер провадження 3/350/443/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 року смт.Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Пулик М.В., з участю секретаря судового засідання Стадник О.С., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, громадянина України, за ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 94915 від 02 липня 2018 року, ОСОБА_1 02.07.2018 року, о 19 год. 09 хв. в с.Креховичі по вул.Берегова, керував трактором Т40, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, нечленороздільна мова, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів. Пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічного засобу Drager Alcotest 68-10 відмовився, разом з цим відмовився пройти огляд в медичному закладі у присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, однак його представник суду пояснив про те, що ОСОБА_1 не визнає себе винуватим у вчиненні правопорушення. 02 липня 2018 року у ОСОБА_1 виник конфлікт з сусідом з приводу земельної ділянки. В зазначений в протоколі час, день та місці він транспортним засобом не керував, тому проходити огляд на стан алкогольного сп"яніння поліцейський не мав права вимагати. Керування трактором на протязі дня здійснював не він, а його брат. Із складеним протоколом ОСОБА_1 ніхто не ознайомлював. Просив закрити провадження у справі на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 дав показання про те, що він доводиться сусідом ОСОБА_1 Того дня, між ними виник конфлікт, тому він зателефонував в поліцію, оскільки ОСОБА_1 керуючи трактором наробив йому бороздів. Коли він з поліцейським стояли на його подвір"ї то почули гуркіт двигуна від трактора, який був закритий гіллям дерев, і тому не видно було хто керує ним, однак вони зрозуміли, що то поїхав ОСОБА_1 З метою зафіксувати правопорушення, яке вчинялося ОСОБА_1, поліцейський вибіг на вулицю. Чи бачив поліцейський момент перебування ОСОБА_1за кермом трактора о 19 год.він не може ствердно сказати. Чи керував ОСОБА_1 трактором саме о 19 год.09 хв.також не може сказати, однак стверджує, що ОСОБА_1 керував трактором на протязі дня. Працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти тест на алкоголь, однак він відмовився мотивуючи, що не керував трактором.

Вислухавши пояснення представника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, свідка, переглянувши відео інформацію, яка міститься на відеодиску та вивчивши матеріали справи, суд вважає що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Отже, обовязковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування транспортним засобом в стані спяніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

З вищенаведених пояснень представника ОСОБА_1 вбачається , що у зазначений в протоколі день, час та місці останній не керував транспортним засобом.

З вищенаведених пояснень свідка ОСОБА_2 вбачається, що коли він з поліцейським знаходилися на подвір"ї то почули гуркіт двигуна від трактора, який був закритий гіллям дерев, і тому не бачили хто ним керує, однак вони припустили, що то поїхав ОСОБА_1 Чи бачив поліцейський момент перебування ОСОБА_1за кермом трактора о 19 год.він не може ствердно сказати. Чи керував ОСОБА_1 трактором о 19 год.09 хв. він, свідок, також не може ствердити.

Відео інформація, яка міститься на відеодиску, який переглянутий в судовому засіданні, не спростовує твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом.

Інших доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом органом, що направив адміністративні матеріали, суду не надано.

Отже, матеріалами справи не підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 02.07.2018 року о 19 год.09 хв. в с.Креховичі, тому його відмова від проходження огляду на стан сп"яніння є правомірною.

Крім цього, особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення до матеріалів справи додано Акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від тестування в присутності свідка ( а.с.2).

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок огляду на стан сп'яніння визначений ст.266 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

За приписами ч. 6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як визначено п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі-Порядку), огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. А згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, судом встановлено, що Акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, складений у присутності тільки одного свідка, тому цей документ є недопустимим доказом.

Крім того, відповідно до вимог п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, інспектором поліції даних вимог також не дотримано та не засвідчено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду підписами двох свідків, окремих пояснень свідків матеріали справи не містять.

Не засвідчено у встановленому порядку і відмову ОСОБА_1 від підписання протоколу.

Наведене свідчить про те, протокол про адміністративне правопорушення також не може бути визнаний допустимим доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, за змістом якої доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

В силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов'язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності належних, достатніх та допустимих доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Відповідно до п.1 ст. 247 КпАП України обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених вище обставин вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд.

Суддя :