33/4804/30/18
263/8184/18

Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий 1 інстанції: Хараджа Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року Суддя судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду ОСОБА_1,

за участі: секретаря Костоманової А.Є.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02.07.2018 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючий електриком у ДП МВС «Донбасіформ ресурс», зареєстрований та проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 17.06.2018 року о 21.45год. в Центральному районі м.Маріуполя біля будинку №58 по проспекту Металургів, керував автомобілем ВАЗ 21093, реєстраційний номер 78961ЕК у стані алкогольного спяніння, огляд проводився з використанням технічного засобу «DRAGER» Alcotest №6820, результат тесту 0,90%, чим порушив п. 2.9а Правил Дорожнього руху України.

Постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02.07.2018 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване судове рішення і закрити провадження у справі, оскільки не керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 02.07.2018 року просить поновити цей строк, оскільки судове рішення постановлено без його участі, копію постанови він отримав лише 10.09.2018 року, тому вважає, що саме з цієї дати необхідно відраховувати десятиденний строк апеляційного оскарження.

Крім того, він не був повідомлений належним чином про судовий розгляд 02.07.2018 року, про оскаржувану постанову дізнався 31.08.2018 року, коли отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.08.2018 року про стягнення з нього штрафу у сумі 10200грн. відповідно до постанови Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02.07.2018 року, після чого звернувся до адвоката за юридичною допомогою, яка 10.09.2018 року ознайомилась з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропустив з поважних причин.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу у його відсутність, чим порушив його право на захист, оскільки він не мав можливості ознайомитися з матеріалами провадження, надавати у суді пояснення, заявляти клопотання, користуватися послугами адвоката тощо.

Зазначає, що 17.06.2018 року о 23.40год. він був затриманий працівниками поліції, але був тверезий, у той день алкогольні напої не вживав.

На вимогу працівників поліції пройшов тест на стан алкогольного спяніння за допомогою спеціального технічного пристрою «DRAGER» Alcotest, але наполягав на проходженні медичного огляду на стан алкогольного спяніння у медичному закладі, був до нього направлений і пройшов тест на стан алкогольного спяніння також за допомогою технічного пристрою «DRAGER» Alcotest, йому не було повідомлено про можливість встановлення стану спяніння шляхом дослідження біологічного середовища, не вручений акт огляду на стан спяніння, тому, на його думку, огляд на стан спяніння був проведений з порушенням «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у звязку з чим висновок щодо результатів медичного огляду не може бути допустимим доказом при розгляді цієї справи.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Позиції учасників судового провадження

Захисник ОСОБА_3 не зявилась у судове засідання, про місце, день та час апеляційного розгляду була повідомлена належним чином (а/п 63), направляла до суду апеляційної інстанції клопотання про розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП без її участі. Також в клопотанні просила закрити провадження по справі за закінченням строку, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення (а/п 55, 58-59).

ОСОБА_2 в ході апеляційного розгляду підтримав доводи апеляційної скарги, просив не позбавляти його прав керування, поновити строк на апеляційне оскарження, який пропустив з поважних причин.

Пояснив, що дійсно 17.06.2018 року приблизно о 21.45год. був зупинений працівниками поліції, пройшов медичний огляд на стан спяніння за допомогою алкотестера, який запропонували працівники поліції, з результатами не погодився і пройшов медичний огляд у наркологічному диспансері, але також за допомогою алкотестера, йому не пропонували пройти цей огляд шляхом дослідження біологічного середовища, вважає що огляд проведений з порушеннями. Поліцейські при складанні протоколу розяснили йому права та повідомили про дату та час розгляду справи у Жовтневому суді, копію протоколу він отримав.

Наполягає на тому, що у стані алкогольного спяніння не знаходився, у той день увечері випив пива, потім подзвонила дружина з лікарні та сказала, що погано себе почуває, він відразу поїхав до неї.

Заслухавши ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову районного суду і закрити провадження по справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оглянувши відеозапис з реєстраторів працівників поліції, перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви Суду

Відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 вбачається, що судове рішення постановлено 02.07.2018 року у відсутність останнього (а/п 15), копія оскаржуваного судового рішення направлялась ОСОБА_2 судом першої інстанції 02.07.2018 року рекомендованою поштою (а/п 16), але конверт повернувся до суду з відміткою поштового відділення «Повернутий рекомендований лист за закінченням терміну зберігання» (а/п 47-48); після звернення до суду першої інстанції з заявою про видачу копії судового рішення адвокат ОСОБА_3, з якою ОСОБА_2 уклав договір про надання правової допомоги 20.08.2019 року (а/п 20-22), 10.09.2018 року під розпис отримала копію цієї постанови (а/п 23). Апеляційну скаргу до суду першої інстанції ОСОБА_2 подав 11.09.2018 року (а/п 24-30).

Враховуючи викладене, вважаю, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дана справа розглянута у відсутність ОСОБА_2, але він був належним чином повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП стосовно нього 02.07.2018 року о 10.00год. у Жовтневому районному суді м.Маріуполя Донецької області під розпис, також у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 062134, який складений 17.06.2018 року зазначено, що громадянину ОСОБА_2 розяснено його права та обовязки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, про що свідчить особистий підпис останнього (а/п 3), матеріали провадження не містять заяв або клопотань від останнього з проханням про перенесення розгляду цієї справи.

Наведені обставини визнані ОСОБА_2 в ході апеляційного розгляду.

З урахуванням цього слід визнати, що судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 не були порушенні права останнього, передбачені ст.268 КУпАП.

Зміст постанови судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02.07.2018 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, вчинене ОСОБА_2 відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП, справу суддею розглянуто відповідно до вимог ст.280 КУпАП, з наведенням доказів, на яких ґрунтується висновок суду про вчинення останнім адміністративного правопорушення.

Суддя місцевого суду дійшов висновку, що ОСОБА_2 17.06.2018 року о 21.45год. в Центральному районі м.Маріуполя біля будинку № 58 по проспекту Металургів керував автомобілем НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9а Правил Дорожнього руху України.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Так, суддею суду першої інстанції обґрунтовано визначені як достовірні докази у справі протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 062134, складений 17.06.2018 року, в якому містяться особисті підписи ОСОБА_2 (а/п 3); пояснення свідків ОСОБА_4 (а/п 4) і ОСОБА_5 (а/п 5), у присутності яких водій ОСОБА_2 на вимогу працівників поліції пройшов медичний огляд у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану спяніння; акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager Аlkotest 6820 ARHK-0548», відповідно до якого ОСОБА_2 знаходився у стані спяніння 0,90% (а/п 6); висновок № 221 від 17.06.2018 року КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Маріуполя» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який складений о 23.06год. 17.06.2018 року стосовно ОСОБА_2, в якому зазначено, що останній перебуває у стані гострої інтоксикації, спричиненої вживанням алкоголю неускладненої (а/п 7); розписку ОСОБА_2 від 17.06.2018 року, в якій останній зобовязується не керувати транспортним засобом ВАЗ 2109 державний номер НОМЕР_2 упродовж доби (а/п 8); пояснення ОСОБА_2 від 17.06.2018 року, в яких він особисто зазначив, що 17.06.2018 року о 21.35год. випив стакан пива (250гр.) і сів за кермо свого автомобілю після сварки з дружиною, після чого був зупинений працівниками поліції (а/п 9); постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень на водія ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 058790, який складений 17.06.2018 року стосовно ОСОБА_2 за ч.2 ст.122 КУпАП за проїзд на заборонений сигнал світлофору червоного та жовтого кольору 17.06.2018 року о 21.45год. біля будинку № 58 по проспекту Металургів у Центральному районі м.Маріуполя Донецької області, чим останній порушив п.8.7.3е Правил дорожнього руху України, яка є чинною (а/п 10); відеозапис події з реєстраторів працівників поліції (а/п 13).

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню дорожньо-транспортної пригоди складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і обєктивно узгоджуються між собою.

Відповідно до п. 2.9.(а) Правил дорожнього руху України водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або знаходячись під впливом наркотичних або токсичних речовин.

Оскільки, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, настає, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в діях ОСОБА_2 є склад даного адміністративного правопорушення.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, про те, що суддя місцевого суду постановив незаконне та необґрунтоване рішення, оскільки працівники поліції та медичного закладу порушили «Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не є слушними та спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_2 у межах, які встановлені санкцією частини 1 статті 130 КУпАП, у відповідності з вимогами ст.ст. 33-36 КУпАП, у межах передбаченого ст. 38 КУпАП трьохмісячного строку.

Виходячи з наведеного, слід визнати, що судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, які б були підставою для його скасування чи зміни не встановлено, а апеляційні доводи ОСОБА_2 є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02 липня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02.07.2018 року, якою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя