Справа №487/5123/18 25.09.2018
Провадження №33/784/424/18
Єдиний унікальний номер судової справи: 487/5123/18
Номер провадження 33/784/424/18 Головуючий у місцевому суді - Павлова Ж.П.
Категорія: ст.124 КУпАП Головуючий у апеляційному суді - Самчишина Н.В.
Постанова

іменем України

25 вересня 2018 року м. Миколаїв

Суддя Апеляційного суду Миколаївської області Самчишина Н.В., із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участю:

- захисника - Дорошенко А.П.,

- представника потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 серпня 2018 року, якою відносно ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Непозначні Житомирської області, пенсіонера, проживаючого за адресом: АДРЕСА_1, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, закрито відповідно до пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП,

установив:

Постановою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 серпня 2018 року провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_7 за статтею 124 КУпАП закрито у зв'язку зі закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення за пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 31 липня 2018 року серія БД №061738, 22 липня 2017 року о 17 год. 40 хв., в м. Миколаєві, на перехресті вул. Бузника та пр. Центрального, ОСОБА_7 керував транспортним засобом «LEXUS LX 470» державний номер НОМЕР_1 при цьому був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, здійснив рух на забороняючий сигнал світлофору, а саме червоний, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6, який рухався по пр. Центральному на дозволений сигнал світлофору - зелений. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

Закриваючи провадження у справі за пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП, суддя виходив із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, часу закриття кримінального провадження за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю водія ОСОБА_7 та спливу строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

При цьому, суд виходив з того, що вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається, у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Тому наявність вини ОСОБА_8 у вчиненні адміністративного правопорушення суд не досліджував.

07 вересня 2018 року до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_6, в якій порушено питання про скасування постанови судді та прийняття нової постанови про визнання винним ОСОБА_7 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КупАП.

Апелянт посилався на те, що суд фактично не встановив в діях ОСОБА_7 складу правопорушення та безпідставно закрив провадження без встановлення його вини. При цьому не оспорюючи факту закінчення строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, вважає постанову суду не законною, такою, що істотно порушує його права як потерпілого. Вважає, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права.

-2-

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення захисника, представника потерпілого, перевіривши надані докази, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог КУпАП не дотримався.

Стаття 38 КУпАП визнає строки накладення адміністративного стягнення, зокрема, ч. 5 цієї статті передбачає, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника однак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративні правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Аналіз цих правових норм свідчить про те, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі ч. 5 ст. 38 та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності двох умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення та сплив встановленого законом місячного строку, перебіг якого розпочинається з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Отже, для того щоб дійти висновку про застосування підстави для закриття провадження у справі, передбаченої п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Так, ст. 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Таким чином, початок перебігу встановленого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення законодавець пов'язує із днем закриттям кримінального провадження за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, встановлення наявності або відсутності якого повинно здійснюватися при вирішення питання про закриття провадження у справі.

Крім того, в силу вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що для закриття провадження у справі з підстав п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, а також, враховуючи обов'язки суду, що визначені ст. 280 КУпАП, з'ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення та наявність вини особи у його вчинені.

-3-

При цьому висновок Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України, на який посилався захисник, носить рекомендований характер щодо проблемних питань застосування норм права та не є джерелом законодавства про адміністративні правопорушення.

За такого, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу.

Апеляційний суд, враховуючи положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, переглянувши справу, приходить до наступного.

Відповідно до п.1.1. Загальних положень Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (з відповідними змінами) (далі - Правила дорожнього руху), ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Виконання учасниками дорожнього руху приписів зазначених Правил дорожнього руху є запорукою безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту.

Згідно п.п.1.3, 1.5 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Відповідно до підпункту «б» п.2.3. Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Пункти 8.7 та 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху передбачають, що червоний сигнал світлофора, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали світлофора означають заборону руху.

Відповідно до положень п. 12.1. Правил дорожнього руху, при виборі в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 16.3 Правил передбачено, що у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещувальній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещувальної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №061738 та схеми місця дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що 22 липня 2017 року о 17 год. 40 хв. ОСОБА_7 в порушення вимог підпункту «б» п.2.3, п.п.8.7.3 «е», 12.1, 16.3 Правил дорожнього руху, керуючи транспортним засобом автомобілем НОМЕР_3 по проспекту Центральному не слідкував за дорожньою обстановкою та виїхав на регульоване перехрестя з вул. Бузніка, на забороняючий сигнал світлофора, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6, який рухався по пр. Центральному на дозволений сигнал світлофора. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

З письмових пояснень ОСОБА_7 від 22 липня 2017 року випливає, що перед світлофором він не зупинявся, почав рух на перехрестя з вулиці Бузника на мигаючий зелений сигнал світлофору, по проспекту Центральному ще транспортні засоби не рухались. Після цього він побачив, що на першій полосі по пр. - ту Центральному (крайня права) почав рух транспортний засіб Шкода ВЕ 7217. Але у зв'язку з раптовістю появи авто в безпосередній близькості уникнути зіткнення йому не вдалося.

-4-

Згідно з письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_6 від 22 липня 2017 року, він рухався на дозволений зелений сигнал світлофора, коли на перехрестя виїхав автомобіль «LEXUS». Він почав екстрено гальмувати проте це не допомогло уникнути зіткненню.

Пояснення ОСОБА_7 окрім пояснень потерпілого спростовуються та його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, при викладених в протоколі обставинах підтверджується схемою місця події від 22 липня 2017 року (а.с. 10-11), протоколами допиту свідка ОСОБА_10, безпосереднього очевидця дорожньо-транспортної пригоди, який послідовними показами підтвердив та наполягав на тому, що проїзд водія ОСОБА_7 перехрестя здійснений на заборонений сигнал світлофору - червоний, в результаті чого останній допустив зіткнення з транспортним засобом потерпілого, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_11 (а.с. 12-14, 16-18,21-22,29-31).

Зазначені обставини та їх правова оцінка викладені у постанові про закриття кримінального провадження від 08 червня 2018 року (а.с.5-63) та зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 061738 від 31 липня 2018 року (а.с. 1).

Відомостей, які б суперечили встановленим обставинам, матеріали справи не містять. За таких обставин, ОСОБА_7 порушив вимоги пунктів 2.3 «б», 8.7.3 «е», 12.1 та 16.3 Правил, що є підставою відповідальності за статтею 124 КУпАП.

Таким чином, суд вважає доведеним як факт вчинення ОСОБА_7 22 липня 2017 року адміністративного правопорушення, а саме порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, так і його вину.

Доведеність цих фактів є підставою для притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.

Разом з тим, статтею 38 КУпАП передбачені строки накладення адміністративного стягнення. Так, за правилами частини 5 цієї норми в разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Матеріали справи свідчать про те, що адміністративний проступок вчинено ОСОБА_7 22 липня 2017 року, постановою слідчого від 08 червня 2018 року кримінальне провадження закрито (а.с. 5-6).

Отже, кінцевий строк притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності сплинув через місяць з дня прийняття вказаної постанови - 08 липня 2018 року. А копії матеріалів кримінального провадження надійшли до Управління патрульної поліції м. Миколаєва тільки 18 липня 2018 року (а.с. 4). 31 липня 2018 року складено адміністративний протокол (а.с. 1), а до суду адміністративна справа надійшла 06 серпня 2018 року, тобто після закінчення передбаченого законом строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, є підставою закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Закриття провадження в адміністративній справі з підстав закінчення строків накладення адміністративного стягнення (пункт 7 частини 1 статті 247 КУпАП) є наслідком встановлення факту адміністративного правопорушення, вчиненого певною особою, та факту його вини, а тому не перешкоджає реалізації прав потерпілого у цивільно-правових відносинах.

Суд не може вважати переконливими посилання захисника на відсутність вини ОСОБА_7 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, оскільки відомостей, які б суперечили встановленим обставинам, матеріали справи не містять.

У зв'язку із закриттям провадження в справі без накладення адміністративного стягнення, враховуючи положення ст. 40-1 КУпАП, судовий збір не справляється.

-5-

Керуючись пунктом 3 частини 8 статті 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 задовольнити.

Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 серпня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати ОСОБА_7 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області Н.В. Самчишина