Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

3 січня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_3 - особи, щодо якої винесено постанову, захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Засупоївка Яготинського району Київської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2,

на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 3 листопада 2017 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 03.11.2017 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 17 серпня 2017 року о 17 годині 20 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на вул. Мілютенка, 23 у м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння ухилився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати і закрити провадження в справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що 17.08.2017 року він повернувся з роботи і пішов на ринок за продуктами харчування. В припаркованому автомобілі взяв дрібні гроші і, побачивши, що до автомобіля підійшли патрульні поліцейські і уважно його оглядають, вирішив повернутися. На прохання поліцейських надав документи, однак він заїкається, що роздратувало одного з працівників, і той запитав, чи не вживав він щось. Він заперечив, на пропозицію поїхати до закладу охорони здоров'я для проходження _________________________________________________________________________

Справа № 33/796/33/2018 Постанова винесена суддею Шевчуком О.П.

Категорія: ст.130 КУпАП

огляду відмовився і просив провести огляд на місці, оскільки вдома чекала сім'я і не було жодних підстав для його проведення, адже автомобілем він не керував і не вживав наркотичні засоби чи лікарські препарати. Поліцейські не пояснили наслідки відмови від проходження огляду, а також причини, з яких вважали, що він знаходиться у стані наркотичного сп'яніння, повідомили лише, що швидко складуть протокол про адміністративне правопорушення, який він зможе оскаржити в суді. Так як він був засмучений, хотів додому, то розписався у протоколі в місцях, де вказав патрульний, отримав свій екземпляр та тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

Стверджує, що поліцейськими не було дотримано вимог п.п.1, 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, оскільки не керував транспортним засобом і жодних підстав вважати, що він перебуває в стані наркотичного сп'яніння, не було. До того ж, всупереч вимогам ст.ст.2652, 266 КУпАП працівники поліції не здійснили тимчасове затримання транспортного засобу і не відсторонили його від керування, що підтверджує його доводи.

24.10.2017 року він прибув до суду, однак помічник судді повідомив, що суддя на лікарняному, і про дату судового засідання може дізнатися через два тижні. Коли повторно прибув до суду, справу вже було розглянуто без його участі. Вважає, що суддею не було всебічно, повно і об'єктивно з'ясовано обставини справи, не витребувано запис нагрудної камери (відеореєстратора) патрульних поліцейських, не опитано свідків, працівників поліції та його як особу, що притягається до адміністративної відповідальності. До того ж, на обліку у нарколога він не перебуває, наркотичні засоби ніколи не вживав, використовує автомобіль по роботі і позбавлення його права керування транспортним засобом може призвести до зниження заробітної плати або втрати роботи.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку оскарження постанови, пропуск якого ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що про дату і час судового засідання сповіщений не був, справу розглянуто під час його відсутності. У день винесення постанови він перебував поза межами країни і повернувся лише 05.11.2017 року, а копію постанови отримав 07.11.2017 року.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 і захисника ОСОБА_5, які підтримали клопотання про поновлення строку оскарження постанови і апеляційну скаргу та просили їх задовольнити; вивчивши матеріали справи, опитавши правопорушника, свідка ОСОБА_6, дослідивши інші докази в справі та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_3 17.11.2017 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. Справу розглянуто за його відсутності та даних про своєчасне сповіщення про місце і час судового засідання. Станом на день розгляду справи правопорушник знаходився поза межами України і копію постанови отримав 08.11.2017 року, що підтверджується копією паспорту для виїзду за кордон з відміткою про перетин кордону 05.11.2017 року і підписом на постанові. За таких обставин строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_3, про що зазначено раніше; письмових поясненнях свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7, у присутності яких ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Не спростовують таких висновків і пояснення ОСОБА_3, які він дав суду апеляційної інстанції, які є аналогічними тим, що викладені в його апеляційній скарзі.

За клопотанням правопорушника судом апеляційної інстанції було заслухано пояснення свідка ОСОБА_6, згідно з якими його зупинили працівники поліції і попросили бути свідком. Дівчина - працівник поліції повідомила про підозру в тому, що водій (ОСОБА_3В.) перебуває в стані наркотичного сп'яніння і відмовляється їхати для проходження огляду до лікаря. ОСОБА_3 поводив себе спокійно, неадекватних дій не вчинював, тільки очі у нього виглядали так, нібито людина довго не спала. Свідок підписав необхідні документи та поїхав.

Також з метою з'ясування обставин справи і складання протоколу апеляційним судом було витребувано запис нагрудної камери (відеореєстратора) працівника Управління патрульної поліції у м. Києві.

Пояснення ОСОБА_3 про те, що він транспортним засобом не керував, просив провести огляд на місці, бо вдома чекала сім'я, а так само, що поліцейські не пояснили причини, з яких вважали, що він знаходиться у стані наркотичного сп'яніння і нібито повідомили, що складуть протокол, який він зможе оскаржити в суді, повністю спростовуються цим записом.

Записом зафіксовано, що працівникам поліції ОСОБА_3 повідомляє про те, що коли виїжджав, то вмикав, як він пояснив суду апеляційної інстанції, покажчик повороту, що свідчить про те, що він керував транспортним засобом. На неодноразові пропозиції, в тому числі в присутності свідків, проїхати до закладу охорони здоров'я - Київської міської наркологічної клінічної лікарні "Соціотерапія", що на вул. Визволітелів, бо є всі підстави вважати, що він знаходиться у стані наркотичного сп'яніння, оскільки у нього звужені зіниці, відповів, що не хоче нікуди їхати і не згоден проходити огляд.

І після дослідження запису свідок ОСОБА_6 підтвердив, що, дійсно, в його присутності на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння ОСОБА_3 відмовився.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що пояснення правопорушника є неправдивими, розцінює їх як намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення і не приймає до уваги.

Також судом апеляційної інстанції викликалися свідки, а саме, ОСОБА_7, який вказаний у протоколі, і ОСОБА_8 - інспектор патрульної поліції, який складав протокол. Однак свідки в судове засідання не прибули, не повідомивши про поважні причини, і забезпечити їх явку з урахуванням особливостей провадження по справі про адміністративне правопорушення суд позбавлений можливості.

Дійсно, у справі відсутні дані про застосування працівниками поліції заходів забезпечення провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачених ст.ст. 2652, 266 КУпАП, як то тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення від керування ним. Однак вказані обставини лише свідчать про невиконання ними належним чином своїх службових обов'язків і не спростовують висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Разом з тим, у мотивувальній частині постанови судді наявна описка при зазначенні номерного знака транспортного засобу, яким керував ОСОБА_3 - НОМЕР_3, а вірним є номерний знак - НОМЕР_4. Однак ця описка не впливає на законність прийнятого суддею рішення і підлягає виправленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 3 листопада 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 3 листопада 2017 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Виправити описку в мотивувальній частині постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 3 листопада 2017 року, зазначивши, що ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн