Справа № 161/7911/18
Провадження № 3/161/2679/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2018 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., за участі захисника адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2, який народився 01.01.1960 року в с. Перемиль Горохівського р-ну Волинської обл., громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1, одружений, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, не судимий, не працює, є інвалідом 2-ї групи, має на утриманні престарілу хвору матір ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

16.05.2018 року о 22.10 ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Сухомлинського, 4, в м. Луцьку, в порушення п.п. 10.1, 10.9 ПДР України, рухаючись заднім ходом, не впевнившись в безпечності маневру, допустив наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_2, внаслідок чого вказані транспорті засоби зазнали механічні пошкодження, тим самим ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Надалі, 16.05.2018 року о 22.10 ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Сухомлинського, 4, в м. Луцьку, в порушення п. 2.10 ПДР України, допустив зіткнення з припаркованим автомобілем НОМЕР_2, після чого залишив місце ДТП, до якої був причетним, чим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Крім того, 16.05.2018 року о 22.45 по вул. Сухомлинського, 4, в м. Луцьку, ОСОБА_2, в порушення вимоги п. 2.9 «а» ПДР України керував автомобілем НОМЕР_2. з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мовлення, нестійка хода. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку, ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень не визнав, суду пояснив, що він 16.05.2018 року, провідавши свою дружину, яка на той час перебувала в лікарні (по вул. Чернишевського), повернувся своїм автомобілем додому. Власний транспортний засіб він був змушений залишити на стоянці позаду гіпермаркету «Там-Там», оскільки в дворі будинку, де він проживає, були відсутні вільні місця для парковки. Залишивши автомобіль на вищевказаному місці, він пішов додому, де згодом поїв та випивши близько 150 гр. горілки - ліг спати. Зазначив, що того ж дня (16.05.2018 року) близько 23:50 до його квартири прийшли працівники поліції, які повідомили про його причетність до ДТП. Ствердив, що йому невідомо хто викликав працівників поліції та вказав на нього, як винуватця повідомленої події. Також пояснив, що з власником автомобіля, який зазнав ушкодження переднього бампера внаслідок ДТП, він не був до того знайомий. Згодом, як зясувалося, пошкоджений автомобіль був марки CHEVROLET Tacuma д.н.з. НОМЕР_3, а його власник ОСОБА_4 Ствердив, що жодних претензій до нього ОСОБА_4 з приводу даного ДТП не предявляв. Крім того зауважив, що схема ДТП не відповідає реальним обставинам, оскільки на місці лінії, яка зображена на схемі ДТП перед транспортним засобом ОСОБА_4, в дійсності знаходяться закопані у землю автомобільні шини, а зафіксовані пошкодження його (ОСОБА_2В.) автомобіля утворилися ще задовго до даної події. Окрім того звернув увагу суду на ту обставину, що невідомі йому свідки, які підтвердили його відмову від проходження медичного огляду на вживання алкоголю, прийшли разом з працівниками поліції, а останні, в свою чергу, в порушення вимог законодавства, не запропонувавши пройти огляд на стан спяніння, доставили його до Луцького ВП ГУНП у Волинській області.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що на момент його перебування у гіпермаркеті «Там-Там» (в день події 16.05.2018 року), йому зателефонувала дружина та повідомила, що на його автомобіль щойно скоїло наїзд інше авто білого кольору. Через незначний час, прибувши на місце вищевказаної події, він побачив винуватця ДТП. Вимагаючи надати пояснення у даної особи щодо вчиненого, було виявлено, що той (як виявилося згодом ОСОБА_2В.) перебуває у стані глибокого алкогольного спяніння. Вказав, що у звязку з ситуацією, яка склалася, вирішив викликати поліцію, і в цей же час особа, яка скоїла ДТП, покинула місце пригоди (пішов у підїзд будинку № 4 по вул. Сухомлинського). Згодом, по прибутті екіпажу поліції та подальшого фіксування останніми усіх встановлених обставин події, він (ОСОБА_4П.) разом з працівниками поліції піднялися до квартири ОСОБА_2 Ствердив, що ОСОБА_2, відчинивши двері квартири, був з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, ходьба була хиткою, а мовлення нерозбірливе. Крім того, ОСОБА_2 поводився агресивно відносно поліцейського, що змусило останнього застосувати фізичну силу.

Також, в судовому засіданні був допитаний інспектор роти № 1 БУПП у Волинській області лейтенант поліції ОСОБА_5, який складав адміністративні матеріали відносно ОСОБА_2 Суду пояснив, що 16.05.2018 року під час несення служби, на робочий планшет надійшов виклик від (потерпілого) ОСОБА_4, який повідомив про пошкодження його автомобіля, які були останнім через деякий час після ДТП. Прибувши на виклик у складі екіпажу разом з рядовою поліції ОСОБА_6 близько 22:00 того ж дня, було виявлено автомобіль НОМЕР_4, з пошкодженням переднього бампера, а також відсутність на місці події іншого, причетного до ДТП, водія. На підставі встановлених на той момент обставин було прийнято рішення про складення адміністративних матеріалів за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП. Проте, під час складання протоколів про адміністративні правопорушення, до них (поліцейських) підійшов голова ОСББ та надав відеозапис, на якому було зафіксовано наїзд на транспортний засіб ОСОБА_4, а також встановлено марку автомобіля та особу власника, який був причетний до ДТП, та яким виявився ОСОБА_2 Зазначив, що відразу після встановлення особи іншого учасника пригоди, прийшли до квартири ОСОБА_2 та повідомили про причетність останнього до ДТП. На таке повідомлення ОСОБА_2 відреагував агресивно та, зокрема, почав шарпати поліцейських за форменний одяг. Зауважив, що дані обставини зафіксовані на боді-камерах працівників поліції. Також ствердив, що ОСОБА_2 був з явними ознаками алкогольного спяніння, у звязку з чим йому було запропоновано пройти тест на стан спяніння, на що останній відмовився. Крім того додав, що на час прибуття екіпажем поліції на місце даної ДТП, усі автомобілі були припарковані у дворі, на підставі чого було складено схему ДТП у повній відповідності до обстановки.

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що 16.05.2018 року, він повертаючись додому, у своєму дворі, який за площею не є великим, побачив поліцейський автомобіль та сусідів, які повідомили про ДТП за участі особи, яка перебуває в стані алкогольного спяніння. Приблизно через 10 хв. з підїзду будинку № 4 по вул. Сухомлинського, в супроводі працівників поліції, вивели ОСОБА_2 та поклали на заднє сидіння службового авто, оскільки останній перебував в стані сильного алкогольного спяніння. Зазначив, що він, разом з іншим свідком події ОСОБА_8 були присутні при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, а також засвідчили факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан спяніння. Ствердив, що ОСОБА_2 через свій стан спяніння фізично не міг дати будь-яких пояснень. Вина останнього була встановлена на підставі наданого головою ОСББ відеозапису, який відповідає всім обставинам, зазначеним у протоколах про адміністративні правопорушення.

Крім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами адміністративної справи, які були досліджені судом, а саме:

-протоколами про адміністративні правопорушення серії БД № 066201, серії БД № 066202, серії БД № 069035 (а.с. 1, 3, 5);

-схемою місця ДТП від 16.05.2018 року (а.с. 8);

-поясненням свідка ОСОБА_9 (а.с. 10);

-ДВД диском із відеозаписом подій, які мали місце 16.05.2018 року, які суперечать повідомленим обставинам і тим самим спростовують пояснення ОСОБА_2, надані ним в судовому засіданні (а.с. 11)

З диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що відповідальність за даною нормою законодавства наступає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В свою чергу, ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вжживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

На підставі встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до переконання, що дії ОСОБА_2 у вчиненні ним правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст. 130 КУпАП, слід кваліфікувати за ч. 1, а не за ч. 4, як зазначено у протоколі серії БД 069035 від 17.05.2018 року, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 122-4, 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Будь-яких доказів, які спростували б встановлені судом обставини, ОСОБА_2 не надано.

Однак, у відповідності з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня скоєння правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з моменту його виявлення. Дані правопорушення не є триваючими.

Як вбачається з матеріалів справи постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.06.2018 року (суддя Крупінська С.С.) повертала дану справу ДПП УПП у Волинській області на доопрацювання (а.с. 20).

Вирішуючи питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним адміністративну справу закрити, адже адміністративне стягнення за даними обставинами може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня скоєння правопорушення, тобто не пізніше 17.08.2018 року. І хоча на момент розгляду справи в суді вина ОСОБА_2 в скоєнні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена, проте строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, сплинув.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Оскільки на момент розгляду справи, сплинув строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачений ч. 4 ст. 38 КУпАП, вважаю необхідним адміністративну справу провадженням закрити.

Керуючись ст.ст. 38, 122-4, 124, ч. 1 ст. 130, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ознаками ст. ст. 122-4, 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП в звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_10