АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/709/18 Головуючий суддя: Чопенко Я.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року м. Харків

Суддя Апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В. вирішуючи питання щодо можливості призначення до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2017 року,-

в с т а н о в и в :

Згідно цієї постанови

ОСОБА_1, 1981 року народження, громадянин України, мешканець м. Харкова, -

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

На вказану судову постанову лише 05.07.2018 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій він просить судову постанову скасувати.

Разом з тим, ОСОБА_1 просить поновити пропущений строк апеляційного оскарження цієї постанови, посилаючись на те, що він в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймав, про розгляд справи не повідомлявся, не отримував SMS повідомлень та про існування судової постанови не знав, копію цієї постанови отримав тільки 02.03.2018 року та одразу звернувся із апеляційною скаргою.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження судової постанови не підлягає задоволенню з наступних підстав.

3 березня 2018 року ОСОБА_1 вже звертався з апеляційною скаргою на вищезазначене судове рішення, однак постановою Апеляційного суду Харківської області від 20 березня 2018 року йому відмовлено в поновленні строку, встановивши, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і не навів об'єктивних причин пропуску процесуального строку на подачу апеляційної скарги.

Також, 03 квітня 2018 року захисник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звертався з апеляційною скаргою на вищезазначене судове рішення, однак постановою Апеляційного суду Харківської області від 18 квітня 2018 року йому відмовлено в поновленні строку

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже закон пов'язує строк подачі апеляційної скарги на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення з датою ухвалення судового рішення.

Постанова суду винесена 7 грудня 2017 року, тобто строк апеляційного оскарження спливає 18 грудня 2017 року.

Відповідно до судового рішення, ОСОБА_1 в судові засідання суду першої інстанції не з'являвся.

В матеріалах справи містяться відомості про те, що ОСОБА_1 судом направлялись письмові повістки, а також СМС - повістки про час та місце розгляду справи (а.с.10, 11) які були йому доставлені.

У справах про адміністративні правопорушення суд не наділений повноваженнями щодо розшуку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а в матеріалах справи не міститься іншої адреси або іншого номера телефону, окрім зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, який підписав ОСОБА_1 без зауважень.

З наведеного вбачається, що суд першої інстанції вжив всіх можливих засобів для того, щоб в належний спосіб сповістити правопорушника про час та місце розгляду справи, а останній ці сповіщення ігнорував.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Більш того, відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, про дане провадження апелянт без сумніву знав, а тому вказані причини пропуску строку не можна однозначно вважати як поважні.

Також посилання ОСОБА_1 на те, що він проживає у Шевченківському районі Харківської області та неодноразово звертався до Шевченківського районного суду Харківської області із питанням про надходження адміністративного матеріалу апеляційним судом не приймається, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.4) зазначено, що вказана справа буде розглядатися Київським районним судом м. Харкова.

З протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його власноручний підпис.

Отже, ОСОБА_1 було достовірно відомо про те, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього буде розглядатись Київським районним судом м. Харкова.

Належних даних на підтвердження протилежного апеляційна скарга не містить.

Таким чином нехтування ОСОБА_1 протягом встановленого законом обмеження у часі на подання апеляційної скарги об'єктивними причинами не обумовлено, і в клопотанні дані про наявність таких причин відсутні.

За вищенаведених обставин апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга, подана після спливу встановленого строку, повертається судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 в поновлені процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Харкова від 7 грудня 2017 року, якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 через суд першої інстанції.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко