Справа № 740/4423/18
Провадження № 3/740/1039/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 жовтня 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

за участю секретаря Дьоміної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

10 вересня 2018 року о 09-15 год. в м. Ніжині по вул. Шевченка,112 ОСОБА_2 керував автомобілем «ВАЗ-21083», державний номерний знак 93574КХ, з явними ознаками алкогольного сп»яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка та невнятна мова, тремтіння рук. Від проходження тесту «Драгер» на місці та огляду на стан сп»яніння у медичному закладі ОСОБА_2 відмовися в присутності свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, в яких зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт вживання алкогольних напоїв та після цього керування автомобілем, відмову від огляду на стан спяніння в медичному закладі, а також відмову від проведення алкотесту приладом «Драгер» ОСОБА_2 власноручно зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення серія БД №001846 від 10 вересня 2018 року.

В судове засідання ОСОБА_2 05 жовтня 2018 року та 29 жовтня 2018 року не з»явився. Про розгляд справи у суді повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. ст.130 КУпАП не є обовязковою і суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності останнього, в межах наявних у справі доказах.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України", сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_3 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, якою передбачена відповідальність не тільки за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння, а і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, за яке він повинен нести адміністративну відповідальність.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, який становить значну суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, ступінь його вини.

Згідно ч.2 ст. 126 КУпАП ОСОБА_2 є особою, яка керувала транспортним засобом не маючи відповідних документів на право керування таким транспортним засобом.

Відповідно до абзацу 3 п.28 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

З урахування того, що ОСОБА_2 не має прав керування транспортним засобом застосувати до нього в якості адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування неможливо.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, який становить значну суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху, особу, порушника, ступінь його вини.

На підставі викладеного суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу оскільки особі, що скоїла адміністративне правопорушення, необхідно призначити стягнення необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

З ОСОБА_2 необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.130 ч.1 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. штрафу на користь держави.

У разі несплати штрафу протягом пятнадцяти днів з дня вручення постанови про накладення штрафу у порядку примусового виконання постанови відділом державної виконавчої служби стягується подвійний розмір штрафу у сумі 20 400 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 352 (триста п»ятдесят дві) грн. 40 коп. судового збору на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.