ПОСТАНОВА

Справа № 137/1365/18

02.11.2018 3/137/524/18

Суддя Літинського районного суду Желіховський Віктор Миколайович, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії АА № 117795 виданий 20.05.2015 р., у вчиненні правопорушення передбаченого ст.130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Літинського районного суду Вінницької області надійшов протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП в якому зазначено, що 28.07.2018 року о 14:20 год. в с. Бруслинівка Літинського району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував трактором ДТЗ 4240Н (без номерного знаку) з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду водій відмовився.

Таким чином останньому інкримінується порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, пояснивши суду, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки, оскільки не довіряв приладу працівників поліції та наполягав на проходженні огляду на стан алкогольного спяніння у медичному закладі.

Інспектор поліції ОСОБА_2 до судового засідання повторно не зявився, хоча про місце дату та час судового засідання неодноразово повідомлявся заздалегідь та належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань на адресу суду не надав.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Згідно ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Гурепка проти України" (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості. Так, ч.1 ст. 130 КУпАП, встановлена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до п.15 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення). Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Всупереч положенням ст.251 КУпАП та п.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено будь-яких доказів, щодо підтвердження обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, котрі свідчили б про відмову останнього від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Тому не може слугувати на підтвердження інкримінованого правопорушення протокол про адміністративне правопорушення, оскільки у ньому не зазначено свідків, котрі могли б підтвердили б відмову ОСОБА_1 від проходження процедури огляду на стан алкогольного сп'яніння. Не може слугувати також доказом письмові пояснення ОСОБА_1 про відмову від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, оскільки останній повідомляє, що відмовляється продувати прилад на місці зупинки, та зауважує, що не відмовляється від проходження огляду в Літинській ЦРЛ.

Крім того, не береться судом до уваги компакт-диск долучений до матеріалів справи, оскільки інформація, яка знаходиться на ньому не підлягає відтворенню.

В свою чергу на виклики суду інспектор поліції не зявився до судового засідання та не дав обгрунтування обставин інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Згідно ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Враховуючи вищезазначене вважаю, що на підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, зокрема, що він відмовився від огляду на стан алкогольного сп'яніння, будь-які належні та допустимі докази в матеріалах про адміністративне правопорушення відсутні та відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь ОСОБА_1П .

Отже, справа підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Крім того суд звертає свою увагу, що по причині відкладення судового засіданні з метою виклику інспектора поліції 28.10.2018 року минув тримісячний термін накладення адміністративного стягнення, інкриміноване правопорушення було вчинено 28.07.2018 р. Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір розмір і порядок якого встановлений законом.

Оскільки відносно ОСОБА_1 не винесено постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, судовий збір не підлягає сплаті.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 251 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП закрити на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Желіховський В. М.