ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 628/2479/18 Суддя суду 1 інстанції: Коваленко О.А.
Провадження № 33/818/101/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Колтунова А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122-4, 124, частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Купянського міськрайонного суду Харківської області від 18 вересня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_2, 1976 року народження, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1.

- визнаний винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП і притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 352 грн. 40 коп.

Судом зазначено, що 13.08.2018 року о 12 год. 20 хв. по вул. Студентській, 17 в с. Петропавліка Купянського району Харківської області, ОСОБА_2 керував автомобілем «ІЖ 271501401», державний номер НОМЕР_1, та скоїв наїзд на металевий паркан та поїхав до с. Петропавлівка, вул. Молоданівська, 118, де вживав алкоголь, а саме сидр обємом 0,7 л. після ДТП за його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного спяніння, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Також 13.08.2018 року о 12 год. 20 хв. по вул. Студентській, 17 в с. Петропавліка Купянського району Харківської області, ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ІЖ 271501401», державний номер НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на металевий паркан буд. № 17 по вул. Студентській с. Петропавліка. В результаті ДТП авто та паркан отримали механічні пошкодження, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Також 13.08.2018 року о 12 год. 20 хв. по вул. Студентській, 17 в с. Петропавліка Купянського району Харківської області, ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ІЖ 271501401», державний номер НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на металевий паркан буд. № 17 по вул. Студентській с. Петропавліка, після чого поїхав з місця ДТП, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову від 18.09.2018 року.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова підлягає скасуванню з таких підстав, що судом не зясовано всіх обставин по справі та не надано їм належної оцінки.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, яким апеляційну скаргу підтримував та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_2 в порушенні правил дорожнього руху.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення, (а.с. 1) складений уповноваженою державою особою, і дії посадової особи, що його складала, в порядку, передбаченому чинним законодавством, не оскаржувалися.

Виходячи із складених та направлених до суду у відношенні водія ОСОБА_2 протоколів та матеріалів справи вбачається, що суд вислухав правопорушника, роз'яснив його права в судовому засіданні, дослідив всі необхідні докази і зробив висновок про винуватість водія, який ґрунтується на об'єктивно вивчених матеріалах справи.

Суд дійшов вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_2 порушив п. п. 2.10, 2.10є, 12.1, ПДР України, в результаті чого скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4 та ст.124 КУпАП.

Даний висновок суд обґрунтував на підставі наявних в справі матеріалів доказах, в тому числі протоколів про адміністративні правопорушення, протоколу огляду місця ДТП та схеми до нього, а також на підставі пояснень учасників ДТП, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком.

В протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1) працівником поліції зазначено, що 13.08.2018 року о 12 год. 20 хв. по вул. Студентській, 17 в с. Петропавліка Купянського району Харківської області, ОСОБА_2 керував автомобілем «ІЖ 271501401», державний номер НОМЕР_1, та скоїв наїзд на металевий паркан та поїхав до с. Петропавлівка, вул. Молоданівська, 118, де вживав алкоголь, а саме сидр обємом 0,7 л. після ДТП.

З даним протоколом ОСОБА_2 ознайомлений під розпис. (а.с. 1)

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Визнаючи ОСОБА_2 винним, суд першої інстанції послався, між іншим, на висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка видана Комунальним некомерційним підприємством «Купянська центральна міська лікарня» (а.с. 9).

В даному висновку зазначено, що ОСОБА_2 13.08.2018 року перебував у стані алкогольного спяніння.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_2 зі сторони працівників поліції або свідків було необєктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_2 не надав.

Оскільки результат, щодо перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння буввстановлений Комунальним некомерційним підприємством «Купянська центральна міська лікарня», то Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є доказом провини ОСОБА_2

Протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоровя його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обовязки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Посилання ОСОБА_2 на необхідність застосування при розгляді апеляційної скарги Рішення ЄСПЛ «Берктай проти Туреччини», заслуговує на увагу, натомість апеляційний суд вважає, що прийняте судом першої інстанції рішення цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначеному судовому рішенні.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що він був тверезим, а алкоголь вжив вдома, не заслуговують на увагу, оскільки пунктом 2.10є ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобовязаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

В порушення вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_2 після скоєння дорожньо-транспортної пригоди вжив спиртні напої. Зазначений факт ОСОБА_2 не оспорює.

Таким чином, суд першої інстанції не порушив вимог ст. ст. 279, 280, 213, 221 КУпАП і розглянув справу в межах наданих матеріалів справи.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.10є ПДР України, в результаті чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядалися одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Покарання призначене судом першої інстанції ОСОБА_2 в межах санкції, передбаченої ч.4 ст.130 КУпАП, та з урахуванням вимог ч.2 ст.33 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду належним чином мотивованою і обґрунтованою, і підстав для її скасування за доводами апеляції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Купянського міськрайонного суду Харківської області від 18 вересня 2018 року щодо притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124, ч.4 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду А.І. Колтунова