Номер провадження: 33/785/744/18
Номер справи місцевого суду: 513/95/18
Головуючий у першій інстанції Бучацька А. І.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника Реу Р.В., розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Саратського районного суду Одеської області від 26.04.2018 року якою:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.м.т. Сарата Одеської області, громадянина України, працюючого водієм ТОВ «Південний регіон», одруженого, проживаючого на АДРЕСА_1

-про накладання стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Відповідно до постанови суду, 28 січня 2018 року о 01 год. 15 хв., на 96-му км автодороги Т-1608 «Болград-Червоноармійське-Арциз-Сарата», ОСОБА_2, порушивши вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, керував автомобілем «OPEL ASTRA» (реєстраційний номер НОМЕР_1) в стані алкогольного сп'яніння, встановленого зі згоди водія у передбаченому законом порядку, із застосуванням приладу «Drager №0566» (тест №2637) в присутності двох свідків, проба позитивна - 1,48 проміле.

В апеляційній скарзі, захисник Реу Р.В. зазначив, що постанова суду є необґрунтованою, не відповідає вимогам законодавства з таких підстав:

1) суд 1-ої інстанції не врахував, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння проведений з порушенням вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки огляд був проведений без участі свідків;

2) суд не дав оцінки тій обставині, що інспектор поліції ОСОБА_5 надав підзахисному газоаналізатор з вже встановленим мундштуком, а не зробив це безпосередньо перед проходженням тесту, тому він вважає, що мундштук раніше використовувався;

3) суд 1-ої інстанції не врахував, що огляд на стан сп'яніння проводився з порушенням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу, якою передбачено, що технічне обслуговування приладу має проводитися кожні шість місяців, а згідно з роздруківкою результатів тестування приладом «Drager» Alcotest 6810», прилад №ARBL-0566, тест №2637, його останнє калібрування відбулося 08.06.2016 року. До того ж, ОСОБА_2 не був вручений акт огляду на стан сп'яніння та копія тесту №2637, а його підпис у зазначених документах - підроблений;

4) окрім того, огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився із використанням технічного засобу, використання якого не дозволено МОЗ України та Держспоживстандартом станом на 28.01.2018 року, тому його роздруківка з результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу «Drager» Alcotest 6810» не може вважатись допустимим доказом;

5) за наслідками огляду, в порушення вимог ст. 266 КУпАП, ОСОБА_2 не був відсторонений від керування автомобілем, що свідчить про невідповідність дій інспектора поліції процедурі оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП;

6) суд першої інстанції не врахував, що показання свідка ОСОБА_6 в судовому засіданні, не узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, інспектора поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_2, що є підставою для сумніву у достовірності наданих суду матеріалів;

7) за наявності суперечливих показань свідків, суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_11, у зв'язку з чим, його письмові пояснення неможна вважати доказом у справі.

Посилаючись на такі доводи, захисник Реу Р.В. просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити за відсутності у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника Реу Р.В., які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, перевіривши докази у справі, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Під час судового розгляду, ОСОБА_2 вину не визнав, стверджуючі, що у зазначений в протоколі день та час керував автомобілем, але був тверезим.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявними у справі і дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_5, який показав суду, що 28.01.2018 року поліцейським ОСОБА_10 був зупинений автомобіль «OPEL ASTRA», який рухався у напрямку с. Новоселівка Саратського району Одеської області. При перевірці документів у водія ОСОБА_2, був відчутний різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тому ОСОБА_10 запросив ОСОБА_2 до службового автомобіля, в якому перебував він. Коли ОСОБА_2 сів у службовий автомобіль, він також відчув різкий запах алкоголю з його ротової порожнини та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу Drager «Аlcоtest 6810», №АRВN-0566, на що ОСОБА_2 погодився. Він в присутності ОСОБА_2 та двох понятих, яких запросив поліцейський ОСОБА_10, розпечатав одноразовий мундштук та наклав його на панель газоаналізатора. ОСОБА_2 продув газоаналізатор, який показав позитивний результат тестування - 1,48 проміле. За результатами огляду був складений акт та протокол про адміністративне правопорушення, які ОСОБА_2 підписав. Йому також було вручено копії результатів тестування, акту огляду та копію протоколу. ОСОБА_2 не заявляв про свою незгоду з результатом огляду, пояснивши, що їде з хрестин де випив 2 пляшки пива, поводився не зовсім адекватно, намагався плакати. Прилад Drager «Аlcоtest 6810», №АRВN-0566, із застосуванням якого проводився огляд, має свідоцтво про державну реєстрацію і внесений до Державного реєстру медичної техніки, про що є відповідне свідоцтво. Прилад також має свідоцтво про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки від 29 червня 2017 року з терміном дії до 29 червня 2018 року. Разом із ОСОБА_2 в автомобілі були дві жінки та один чоловік, які поспішали в с. Новоселівка Саратського району, посилаючись на те, що в них грудна дитина. Вони зателефонували ОСОБА_12, який приїхав та доправив жінку в с. Новоселівка Саратського району;

- аналогічними показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12;

- показаннями свідка ОСОБА_6 про те, що взимку 2018 року, близько 01 год., він на автомобілі «Мерседес» їхав з смт. Сарата в смт. Березине Тарутинського району, розвозив м'ясну продукцію ЧП «Міллер». В с.м.т. Сарата він взяв пасажира на ім'я ОСОБА_11, який їхав в м. Арциз. Біля повороту на с. Введенка Саратського району, його зупинили поліцейські і запропонували бути понятим при проведенні огляду на стан сп'яніння водія автомобіля «OPEL ASTRA». Автомобіль стояв на узбіччі. Водій та поліцейський були в службовому автомобілі, а він та інший понятий на ім'я ОСОБА_11, стояли біля цього автомобіля, дверцята якого були відчиненими. Він бачив, як поліцейський дістав запакований в целофан мундштук, розпакував та вставив у прилад. Після чого водій продув прилад і поліцейський показав водієві та йому результат. Точного значення він не може назвати, пам'ятає, що вміст алкоголю перевищував 1,4 проміле. Він підписав акт огляду та протокол про адміністративне правопорушення. Також підписав свої пояснення та поїхав разом із ОСОБА_11. Хто перебував в автомобілі ОСОБА_2 він не звертав уваги, бо поспішав. За зовнішніми ознаками ОСОБА_2 був у стані алкогольного сп'яніння, говорив, що гуляв на хрестинах;

- аналогічними показаннями свідка ОСОБА_13, який був другим понятим;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №044590 від 28.01.2018 р.;

- результатом тестування із застосуванням приладу Drager «Аlcоtest 6810» №АRВN-0566, відповідно до якого, результат тесту - 1,48 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп'яніння, підписаного понятими ОСОБА_6 та ОСОБА_13, а також ОСОБА_2;

- відеозаписом події, повторно дослідженим в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Суд першої інстанції обгрунтовано критично поставився до показань ОСОБА_2, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про те, що ОСОБА_2 28.01.2018 року був тверезим, оскільки вони спростовуються показаннями свідків ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та актом огляду на стан алкогольного сп'яніння, результатом тестування за допомогою Drager «Аlcоtest 6810», №АRВN-0566 від 28.01.2018 року, відеозаписом відповідно до якого ОСОБА_2 добровільно пояснив працівникам поліції, що вживав пиво.

Окрім того, суд першої інстанції обґрунтовано визнав безпідставними твердження сторони захисту про те, що прилад Drager «Аlcоtest 6810», №АRВN-0566 не має свідоцтва про державну реєстрацію та не пройшов повірку у встановлені строки, оскільки вони об'єктивно спростовуються: сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UА-МІ/1-96-2007, виданим 10 липня 2007 року Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики, відповідно до якого затверджено тип засобів вимірювальної техніки «Газоаналізатори Аlcоtest 7410, Аlcоtest 6510, Аlcоtest 6810», який зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У388-07. Метрологічний інтервал - не більше одного року (а.с. 83); сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UА-МІ/1-96-2013, виданим 17 липня 2013 року Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, відповідно до якого «Газоаналізатор Аlcоtest...» зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки. Мінімальний інтервал, установлений під час затвердження типу засобів вимірювальної техніки - 1 рік ( а.с. 82); свідоцтвом про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №1909-ФХ, виданим 29.06.2017 року Одеським регіональним центром стандартизації, метрології та сертифікації, відповідно до якого прилад для вимірювання концентрації алкоголю у видихаємому повітрі типу «Аlcоtest 6810», зав. №АRВN-0566, виробник Drager Safety AG &aко; Co. KGaA (Німеччина), відповідає вимогам експлуатаційної документації. Термін дії свідоцтва до 29 червня 2018 року (а.с. 81).

Отже, об'єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп'яніння.

Доводи апеляційної скарги, щодо відсутності у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд не враховує, оскільки вони повністю спростовані наведеними вище доказами, сумніватись у достовірності яких, підстав немає.

Відповідно до приписів ст.ст. 33-36 КУпАП, накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд першої інстанції належним чином мотивував застосування стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, характером адміністративного правопорушення, особою правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується, ступінню його вини, майновий та сімейним станом, наявністю на утриманні малолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, судом першої інстанції не встановлено.

Окрім того, стягнення передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, на теперішній час, є безальтернативним.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до приписів п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

За результатами апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції вважає, що судове рішення є законним і справедливим, тому підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 252, 266, 280, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Реу Р.В. в інтересах ОСОБА_2, - залишити без задоволення.

Постанову Саратського районного суду Одеської області від 26.04.2018 року про накладення на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца