Дата документу 25.10.2018
Справа № 320/6810/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Юрлагіна Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, РНОКПП - відсутній, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 260929 від 12.08.2018, ОСОБА_1 інкримінується скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, в якому зазначено, що 12.08.2018 року о 10 годині 29 хвилин, ОСОБА_1 в м. Вознесенськ по вул. Київський, керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухався в крайній лівій смузі в напрямку м. Южноукраїнськ, при здійснені маневру обгону транспортного засобу по зустрічній смузі пересікши при цьому дорожню розмітку (1.3), після закінчення маневру обгону не впевнився в тому, що маневр не створить перешкоди для руху іншим учасникам дорожнього руху, при повернені на свою смугу руху після скоєння обгону з частковим виїздом на смугу зустрічного руху при перестроюванні на свою смугу руху не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку, чим змусив водія Кразу д/н 8652 Н 9 під керуванням ОСОБА_2 допустити зіткнення з ним. Внаслідок ДТП транспорті засоби отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що винуватість в скоєному не визнає, керував автомобілем НОМЕР_1 в м. Вознесенськ Миколаївської області. Попереду по двом правим полосам руху, рухалась колона військового транспорту зі швидкістю близько 20 км/год., без супроводу перед та за колоною. З під коліс військового транспорту вилітала велика кількість каміння, яке попадало у скло та передню частину транспортного засобу, у звязку із чим він вирішив як і інші учасники руху випередити зазначену колону. Здійснивши маневр випередження, рухаючись по правій полосі руху побачив, що на перехресті загорівся червоний сигнал світлофору, він зупинився і після цього відчув удар, в задню частину транспортного засобу. Працівники поліції, які прибули па місце вчинення ДТП, не розібралися з обставинами ДТП та склали протокол на нього, хоча в діях іншого учасника ДТП вбачаються порушення ПДР, які знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв'язку з виникненням даної ДТП. Проте вказані обставини залишені без уваги.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документах.

Так, в судовому засіданні були досліджені матеріали адміністративної справи та додані до неї документи, схему місця ДТП та письмові пояснення учасників справи.

Так, особа відповідно до якої був складений адміністративний протокол, а саме ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях від 12.08.2018 року зазначив, що керував автомобілем НОМЕР_1 в м. Вознесенськ, попереду нього рухалась колона військового транспорту зі швидкістю близько 20 км./год. на двом смугах руху без супроводу. Ним було прийнято рішення вслід з іншими учасниками дорожнього руху випередити колону у звязку із тим, що з під коліс військової техніки вилітала велика кількість каміння від якого пошкоджувався транспортний засіб. Побачивши заборонений сигнал світлофору він зупинився, після чого відчув потужний удар позаду.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що її чоловік ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в м. Вознесенськ Миколаївської області. Попереду по правій полосі рухалась колона військового транспорту буз супроводу. З під коліс військового транспорту вилітала велика кількість каміння, яке попадало у скло та передню частину їхнього автомобіля, у звязку із чим її чоловік випередив колону, обїхав перший автомобіль військової колони, виїхав на праву полосу руху та на перехресті зупинився на заборонений сигнал світлофору після чого вони відчули удар позаду. Військова колона рухалась зі швидкістю 20-25 км/год.

ОСОБА_4 у письмових поясненнях від 12.08.2018 року, долучених до адміністративного матеріалу, зазначив, що під час руху військової техніки в колоні в населеному пункті м. Вознесенськ автомобіль Audi обігнав його через дві суцільні лінії смуги перед світлофором, потім обігнав наступний автомобіль Краз і приблизно через пять хвилин колона стала.

ОСОБА_2 у письмових поясненнях, долучених до адміністративного матеріалу від 12.08.2018 року зазначив, що здійснюючи марш з н.п. Антонівки Херсонської області в м. Бар Вінницької області в м. Вознесенськ потрапив у ДТП у звязку із тим, що водій автомобіля НОМЕР_2 під час руху військової колони підрізав його обігнавши по зустрічній смузі переїхавши через дві суцільні лінії, проїхав світлофор та загальмував, зіткнення сталось через відсутність дистанції. Після чого водій з місця ДТП відїхав на 20-25 метрів. Колона здійснювала марш разом з працівниками ВДАІ з проблисковими маячками.

ОСОБА_5 у своїх письмових поясненнях долучених до адміністративного матеріалу від 12.08.2018 року зазначив, що здійснюючи марш з н.п. Антонівки Херсонської області в м. Бар Вінницької області будучи старшим транспортного засобу Краз 255 д/н 8652 Н 9 в м. Вознесенськ. Водій автомобіля Краз ОСОБА_2 потрапив у ДТП. Водій автомобіля НОМЕР_2 під час руху військової колони підрізав транспортний засіб Краз обігнавши по зустрічному напрямку руху пересікши дві суцільні лінії руху проїхавши світлофор та загальмував. Водій ОСОБА_2 також загальмував, однак все одно врізався в автомобіль НОМЕР_1, який був попереду нього у звязку із тим, що не була витримана дистанція між автомобілями. Колона здійснювала марш разом з працівниками ВДАІ з проблисковими маячками.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Крім того, згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП встановлює перелік доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.

Зокрема, такими доказами, згідно вищевказаної статті, можуть бути пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол про адміністративне правопорушення складається згідно ст. 254 КУпАП і повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП наступає у випадках, коли внаслідок порушення водієм правил дорожнього руху відбувається пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В даному випадку у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 10.1,10.3,14.2 «г» ПДР України, сталося ДТП, а саме після закінчення маневру обгону водій не впевнився в тому, що маневр не створить перешкоди для руху іншим учасникам дорожнього руху при повернені на свою смугу руху після скоєння обгону з частковим виїздом на смугу зустрічного руху при перестроюванні на свою смугу руху не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку, чим змусив водія Кразу д/н 8652 Н 9 допустити зіткнення з ним.

Відповідно до п.п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху ; п.п. 10.3 ПДР України, встановлює якщо у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися., п.п. 14.2 г ПДР України, передбачено, що перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу.

Дослідивши в судовому засідання матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП, пояснення учасників ДТП, клопотання, суд встановив, що в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП не вбачається, оскільки під час розгляду адміністративної справи, не встановлено, що він порушив п.10.1. 10.3, 14.2 г ПДР України, які йому інкримінуються, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 260929.

В протоколі та доданих матеріалах не надано доказів, які вказують на беззаперечний факт порушення з боку водія ОСОБА_1 вимог п. 10.1,10.3,14.2 «г» ПДР України, які перебували в прямому причинному звязку з подією ДТП.

Вивчені в судовому засіданні пояснення очевидців ДТП від 12.08.2018 року є суперечливими.

А саме, ОСОБА_4 в поясненнях зазначено, що лише бачив, як водій автомобіля Audi обігнав колону військової техніки та автомобіль марки Краз. Потім через 5 хвилин колона зупинилась. Однак в поясненнях свідка відсутні свідчення, що саме з вини водія ОСОБА_1 сталася ДТП. Очевидцем подій він не був.

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у своїх письмових поясненнях від 12.08.2018 року зазначили, що ДТП сталось через відсутність дистанції проміж автомобілів Audi Q 7 та Краз 255, через що автомобіль Краз вїхав в задню частину автомобіля Audi Q 7. Водій ОСОБА_2 також загальмував, однак все одно врізався в автомобіль НОМЕР_1, який був попереду нього. Колона здійснювала марш разом з працівниками ВДАІ з проблисковими маячками.

Таким чином покази опитаних осіб суперечать один одному та не містять доказів, що свідчать про порушення з боку водія ОСОБА_1 правил ПДР, які стали причиною ДТП при тому, що зіткнення сталось у звязку з недотриманням дистанції автомобілем Краз 255 під керуванням водія ОСОБА_2

Пункти Правил дорожнього руху, які інкримінуються у порушення ОСОБА_1 не відповідають обставинам ДТП.

Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (надалі за текстом Інструкція), затвердженою наказом МВС України від 06.11.2015р. № 1376 деталізовано вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та порядку його складення.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі за текстом Інструкція), затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 деталізовано вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та порядку його складення, а саме: «Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами».

Однак, протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 260929 від 12.08.2018 року відносно ОСОБА_1 в порушення вимог інструкції не містить підписів свідків правопорушення, також відсутні інші документи та матеріали, які містять доказову інформацію про правопорушення.

Також до матеріалів адміністративної справи не долучено пояснення осіб, які супроводжували колону, не зазначено їх прізвищ, що ставить під сумнів їх перебування під час руху колони.

Виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об'єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин» і такі факти мають бути досить переконливими, щоб суд на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення правопорушення та враховуючи, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» і таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення Суду від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»), а тому суд оцінює їх критично та не може на цій підставі вважати водія ОСОБА_1 особою, винною у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд самостійно не може встановлювати обставини вчинення правопорушення, та розглядає справу в межах обставин адміністративного правопорушення, які зазначені в протоколі, і не може з власної ініціативи вийти за межі зазначених в протоколі обставин правопорушення та конкретної норми, яка ставиться у вину водію.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відсутність самої події адміністративного правопорушення - це діяльність особи, яка не є такою, що могла б розцінюватися як правопорушення.

Склад правопорушення - це наявність об'єктивних та суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що про недоведеність винуватости ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки не знайшло свого підтвердження те, що внаслідок порушення ним правил ПДР України, стало причиною виникненням дорожньо-транспортної пригоди 12.08.2018 року, отже в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи викладене, вважаю, що водій автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_1 не порушував п.п. 10.1,10.3,14.2 «г» ПДР України, оскільки його дії не перебувають в причинно-наслідковому зв'язку з виникненням ДТП, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - підлягає закриттю за невстановленістю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 124, 245, 247, 283, 284, 294 КУпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Т.В.Юрлагіна