Номер справи 623/2028/18
Номер провадження 3/623/391/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Одарюк М.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, фізична особа - підприємець, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №018807 від 20 червня 2018 року вбачається, що 20 червня 2018 року о 07 годині 30 хвилин у місті Ізюмі по вулиці Гагаріна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda CR-V, державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння: невиразна мова, тремтіння рук, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 А ПДР України, скоїв правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Від підпису та пояснень в протоколі про адміністративне правопорушення відмовився.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 просив справу закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що обставини, викладені у протоколі, не відповідають дійсності.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 повідомила, що 20 червня 2018 року, коли вона була на робочому місці, до неї підійшов працівник поліції та запросив її бути понятою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, пояснив при цьому, що ОСОБА_1 був пяний за кермом, та їй необхідно своїм підписом підтвердити факт відмови правопорушника від проходження медичного огляду. В присутності свідка працівник поліції не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння, вона постійно перебувала на своєму робочому місці, працює продавцем, та не могла відійти від товару, який продає.

З метою повного та всебічного розгляду справи, судом були вжиті всі заходи, направлені на повідомлення про час і місце розгляду справи свідка (понятої за протоколом) ОСОБА_4 та поліцейського СРПП ОСОБА_5 з метою їх допиту.

Так, направлені поштові повідомлення на ім'я ОСОБА_4 про час та місце розгляду справи були повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання»(№155, №960, №451), інспектору було передано повідомлення до відділу поліції для вручення.

Натомість свідок ОСОБА_4 та поліцейський ОСОБА_5 у судові засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за необхідне, з урахуванням спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, розглянути справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за їх відсутності.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_2, допитавши свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до наступного.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положень частини першої статті 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia»,- заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно статті 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" судам слід ураховувати, що відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за стаття 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Пункт 2.5 ПДР України передбачає обов'язок водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до пунктів 4 та 6 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства; у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Стан сп'яніння у водія транспортного засобу може бути встановлений лише в порядку, передбаченому Інструкцією від 09 листопада 2015 року № 1452/735 "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Згідно пунктів 6 та 7 Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" від 09 листопада 2015 року № 1452/735 огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_6, наданих в судовому засіданні, вона не була присутня, коли ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан спяніння та останній відмовився від проходження огляду, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не складався в її присутності як свідка, протокол та пояснення свідок підписувала, коли до неї підійшов поліцейський СРПП вже з складеним протоколом.

Інших доказів на підтвердження відсутності волевиявлення ОСОБА_1 для проходження медичного огляду на стан сп`яніння до суду не надано, долучений до матеріалів диск з відеозаписов камери спостереження підтверджує лише факт перебування особи чоловічої статі за кермом автомобілю Honda CR-V.

Згідно статті 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Всі сумніви, які маються в матеріалах справи, відповідно до статті 69 Конституції України, трактуються на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З урахуванням викладених обставин та вимог закону, суддя приходить висновку, що матеріали справи не містять належних беззаперечних доказів в їх сукупності, які б без сумніву дозволяли зробити висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

У відповідності до статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 283, 284, частиною першою статті 130 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.П. Одарюк