Справа № 367/7753/17 Головуючий у І інстанції Кафтанов В. В.
Провадження № 33/780/33/18 Доповідач у 2 інстанції Гриненко
Категорія 147 30.01.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 січня 2018 року суддя Апеляційного суду Київської області Гриненко О.І., розглянувши подану особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, апеляційну скаргу на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 15 грудня 2017 року, прийняту відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 15 грудня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно із постановою суду, ОСОБА_1 02 листопада 2017 року о 21 годині 45 хвилин в м. Буча, Київської області, по вул. Жовтневій, 17, керував автомобілем Opel, реєстраційний номер НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 15 грудня 2017 року, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження в справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що працівник поліції перед проведенням його огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу не надав на його вимогу сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, чим порушив вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735. Апелянт вказує, що зазначені документи відсутні і в матеріалах справи. Крім того, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не викликав до суду та не допитав свідків, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, які були присутні при проведенні його огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу. Також, на думку апелянта, судом при накладенні стягнення, всупереч вимог ст.33 КУпАП, не взято до уваги дані, що характеризують його особу та інші обставини, які повинні враховуватись при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, зокрема, наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини, а тому позбавлення його права керування транспортним засобом поставить його сім'ю у скрутне матеріальне становище. З урахуванням викладеного, апелянт вважає, що оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі.

ОСОБА_1 та його захисник втретє до суду апеляційної інстанції не з'явились, про причин неявки не повідомили, про день та час апеляційного розгляду справи були повідомлені належним чином, у зв'язку з чим суд вважає можливим та правильним провести апеляційний розгляд за їх відсутності.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, дані, що містяться в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння, з результатом огляду - проба позитивна 2,05 ‰ (а.с.5); дані, зазначені в рапорті начальника СРПП №2 Бучанського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області, згідно із яким 02 листопада 2017 року в м. Бучі по вул. Жовтневій, 17, було зупинено транспортний засіб, яким керував водій ОСОБА_1, що мав явні ознаки алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим на місце події було викликано автопатруль Ірпінського ВП ГУНП в Київській області (а.с.6); дані щодо результатів тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу, які становлять 2,05 проміле (а.с.1). Зазначеним вище доказам суддя місцевого суду дав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

Твердження апелянта щодо ненадання працівниками поліції на його вимогу документів, які підтверджують належний технічний стан спеціального приладу, за допомогою якого проводився огляд на стан сп'яніння, є явно надуманим, так як матеріали провадження взагалі не містять будь-яких об'єктивних даних про таку вимогу ОСОБА_1, більш того, як видно з акта (а.с.5), ОСОБА_1 будь-яких застережень щодо незгоди з результатами огляду не зазначав.

Що стосується неврахування судом першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 наявності у нього на утриманні неповнолітньої дитини, то з урахуванням високого ступеню протиправності вчиненого правопорушення та безальтернативності санкції ч.1 ст.130 КУпАП, зазначена апелянтом обставина не може бути підставою для пом'якшення накладеного адміністративного стягнення, а тим більше для скасування оскаржуваної постанови.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова Ірпінського міського суду Київської області від 15 грудня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ірпінського міського суду Київської області від 15 грудня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко