Справа № 214/6470/18
3/214/2159/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 листопада 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, пенсіонера, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

до адміністративної відповідальності за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР 311851 від 21.09.2018 щодо ОСОБА_2 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП, ОСОБА_2 27.08.2018 о 15-00 годин, знаходячись біля буд.31 по пр. Гагаріна в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, ображав нецензурною лайкою ОСОБА_3, на зроблені йому зауваження не реагував. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив дрібне хуліганство, за що передбачена відповідальність за ст.173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, заперечував обставини його вчинення, викладені в протоколі. Суду пояснив, що 27.08.2018 між ним та ОСОБА_3 виникла сварка через те, що остання встановила шини під вікнами будинку, на що він зробив їй зауваження, щоб вона їх прибрала. ОСОБА_3 на вказане зауваження відповіла йому у грубій формі та порадила йому звернутися до міськради. Після цього, з будинку вийшов син ОСОБА_3, з яким у нього відбулась бійка, через яку син написав заяву до поліції, у зв'язку з чим відкрито кримінальне провадження, за яким на теперішній час триває слідство. Чому протокол щодо нього складено 21.09.2018, йому невідомо. Захисник ОСОБА_4 під час складання дільничним протоколу присутнім не був, не дивлячись на те, що договір з ним укладено 14.09.2018.

Окрім того, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що з ОСОБА_2 знайома з дитинства, знає його як добру неконфліктну людину. При цьому, ОСОБА_3 може характеризувати, як скандальну особу, яка є скаржником на дії всіх органів та установ. 27.08.2018 виник конфлікт між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 через те, що остання встановила посеред двору колеса, через що їй багато мешканців підїзду робили зауваження. У вказаний день під час конфлікту з ОСОБА_3 з під'їзду вийшов її син, який кричав на ОСОБА_2, почав бити його та штовхати. ОСОБА_2 не наносив ударів, не кричав та не використовував нецензурну лайку, а відійшов та сів на лавочку. Після чого, син ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_2, вдарив його по обличчю та пішов додому, а ОСОБА_2 сів в свій автомобіль та поїхав.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Правилами ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Приймаючи до уваги приписи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява №7460/03), беручи до уваги передбачене ст.173 КУпАП адміністративне стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє особа, що склала протокол про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Санкція ст.173 КУпАП передбачає досить суворе стягнення у вигляді адміністративного арешту, а тому дана справа про адміністративне правопорушення розглядається суддею з дотриманням стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР 311851 від 21.09.2018, ОСОБА_2 27.08.2018 о 15-00 годині, знаходячись біля буд. 31 по пр. Гагаріна в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, ображав нецензурною лайкою ОСОБА_3, на зроблені йому зауваження не реагував (а.с.1).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП дрібне хуліганство, оскільки відсутні конкретні допустимі докази, які б свідчили про вчинення останнім правопорушення в громадському місці в присутності громадян.

Відповідно до положень ст.173 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення виражається в нецензурній лайці в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно з правовою доктриною, об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти непристойні висловлювання в бік інших осіб. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов'язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій манері. Для всіх цих випадків характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав'язати свою волю, а точніше свавілля.

Окрім того, обов'язковою ознакою об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення в Законі України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» № 2899-IV від 22.09.2005, як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під'їзди, а також підземні переходи, стадіони.

При досліджені протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 встановлено, що в ньому відсутні відомості про обов'язковий елемент об'єктивної сторони інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме наслідки протиправних дій особи у вигляді порушення громадського порядку і спокою громадян. Також відсутні відомості щодо скоєння правопорушення саме у громадському місці.

Також, суб'єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб.

Тобто, для встановлення істини по справі та належної оцінки дій ОСОБА_2 має значення мотив такої поведінки, направленість умислу особи, але ні протокол, ні долученні до нього письмові докази таких відомостей не містять.

Відсутність в матеріалах справи зазначених вище даних, необхідних для вирішення справи, позбавляє суд реальної можливості з'ясувати всі обставини справи та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Також, суддя звертає увагу, що відповідно до положень ч.2 ст.254 КУпАП (зі змінами від 27.02.2018), протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Разом з цим, як видно з матеріалів справи, правопорушення, вчинення якого ставиться у провину ОСОБА_2, скоєно 27.08.2018, а протокол про адміністративне правопорушення щодо нього, в порушення вимог зазначеної вище правової норми, складений працівниками поліції 21.09.2018.

Окрім того, не дотримуючись вимог ч.1 ст.256 КУпАП, співробітники поліції не зазначили в протоколі анкетні дані та адреси місць проживання свідків адміністративного правопорушення. При цьому, зроблено лише помітку: «див. матеріал», але до матеріалів справи додано, зокрема, лише заяву ОСОБА_3 та пояснення невідомої особи Семко (навіть без ініціалів), без зазначення особи чи установи, яким ці пояснення адресовані та дати їх написання.

Також, відповідно до протоколу щодо ОСОБА_2, співробітниками Саксаганського ВП КВП, під час його складання, не розяснено останньому його права та обовязки, передбачені ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, в чому суддя вбачає порушення права на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Будь-які інші докази, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, суду не надані.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Також, суд приймає до уваги те, що ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява №926/08), слід зазначити, що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи положення ст.251 КУпАП, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.33-35, 173, п.1 ст.247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Хомініч С.В.