490/7948/18 від24.10.2018
н/п 3/490/3646/2018
Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________________
Справа № 490/7948/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Скрипченко С.М., при секретарі Черновій Н.А., за участю прокурора Височина О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали, які надійшли з Миколаївського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

21.09.2018р. з Миколаївського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшли адміністративні матеріали щодо вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією № 28 від 20.09.2018 року, у звязку з відсутністю територіальних органів Національного агентства з питань запобігання корупції, 21.03.2018 року за вх. №267/42-15/03-18 до Миколаївського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, для проведення перевірки, надійшло повідомлення Управління з питань запобігання корупції та проведення люстрації Національної поліції України про встановлення факту несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме перед звільненням 26.01.2018р., слідчим слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції (ГУНП) в Миколаївській області лейтенантом поліції ОСОБА_1.

Згідно наказу Національної поліції України № 1 від 06.11.2015 року, Центральний відділ поліції є структурним підрозділом ГУНП в Миколаївській області.

Відповідно до наказу ГУНП в Миколаївській області № 348 о/с від 14.12.2016 року, ОСОБА_1 було призначено слідчим слідчого відділу Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області.

Таким чином, ОСОБА_1, будучи слідчим слідчого відділу Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, займав посаду поліцейського та згідно пп. "з" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" відносився до субєкту, на якого поширюється дія вказаного закону.

Крім цього, відповідно до роз'яснень термінів статті 1 Закону України "Про запобігання корупції" ОСОБА_1 є суб'єктом декларування, тобто особою, зазначеною у пункті 1 частини 1 статті 3 цього Закону, який зобов'язаний подавати декларацію відповідно до цього Закону.

26.01.2018 року наказом № 24 о/с від 22.01.2018 року ГУНП в Миколаївській області слідчого слідчого відділу Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 згідно п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію України", звільнено зі служби за власним бажанням.

За результатами проведення збору доказів встановлено, що ОСОБА_1, як суб'єкт декларування, подав декларацію перед звільненням 09.09.2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Подання зазначеної декларації відбувалось у порядку, затвердженому рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 3 "Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування".

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 959/29089, про порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 повинен був подати електрону декларацію суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, не пізніше дня такого припинення, а якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб'єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 19 від 06.09.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.11.2016 року за №1479/29609, про "Порядок перевірки факту подання суб'єктами декларування декларацій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та повідомлення НАЗК про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій", припинення діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, є день видачі трудової книжки суб'єкту декларування, із зазначенням підстав такого припинення.

Згідно відомостей ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_1 був звільнений 26.01.2018 року та 26.01.2018 року отримав трудову книжку.

Проте, ОСОБА_1 у порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" та Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 року, несвоєчасно подав електронну декларацію перед звільненням, а саме 09.09.2018 року.

Зазначений факт свідчить про те, що припиняючи діяльність в Національній поліції України на посаді слідчого слідчого відділу Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, відповідно до наказу ГУНП в Миколаївській області № 24 о/с від 22.01.2018 року, маючи спеціальне звання лейтенант поліції, ОСОБА_1 несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції".

Згідно отриманих з управління кадрового забезпечення ГУНП в Миколаївській області завірених копій документів з особової справи ОСОБА_1, він був попереджений про встановлений Законом України "Про запобігання корупції" обов'язок щодо подання декларації перед звільнення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав та просив закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є доведеною, у зв'язку з чим просив визнати його винним у вчиненні вказаного правопорушення та призначити стягнення згідно санкції вказаної статті.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріли справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст. 245 КУпАП , завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу ГУНП в Миколаївській області № 348 о/с від 14.12.2016 року, ОСОБА_1 було призначено слідчим слідчого відділу Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області.

26.01.2018 року наказом ГУНП в Миколаївській області № 24 о/с від 22.01.2018 року, слідчого слідчого відділу Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_1 звільнено зі служби за власним бажанням (п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію України"). В цей же день, ОСОБА_1 отримав трудову книжку.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Однак, ОСОБА_1, як суб'єкт декларування, подав декларацію перед звільненням лише 09.09.2018 року.

На підставі вказаних даних, старший оперуповноважений відділу оперативних розробок Миколаївського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України майор поліції ОСОБА_2 склав протокол про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією 20.09.2018р. за № 28 відносно ОСОБА_1, відповідно до якого останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тягне за собою накладення штрафу від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 26 жовтня 2014 року набрав чинності Закон №1700-VII, який введений в дію через шість місяців з дня набрання ним чинності (пункт 1 Розділу XIII «Прикінцеві положення» цього Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 1700-VII, Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 11 Закону № 1700-VII, до повноважень Національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону № 1700-VII, державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов'язані перевіряти факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

В ч. 1 ст. 50 Закону № 1700-VII зазначено: повна перевірка декларації полягає у з'ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може здійснюватися у період здійснення суб'єктом декларування діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності; обов'язковій повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб'єктів декларування, які займають посади, пов'язані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується Національним агентством; обов'язковій повній перевірці також підлягають декларації, подані іншими суб'єктами декларування, у разі виявлення у них невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю; Національне агентство проводить повну перевірку декларації, а також самостійно проводить повну перевірку інформації, яка підлягає відображенню в декларації, щодо членів сім'ї суб'єкта декларування у випадках, передбачених частиною сьомою статті 46 цього Закону; Національне агентство проводить перевірку декларації на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.

Згідно з ч. 2 ст. 50 Закону № 1700-VII, у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей, Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб'єкт декларування, та спеціально уповноважені суб'єкти у сфері протидії корупції.

На підставі рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 14 серпня 2016 року № 1 «Про початок діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції» розпочало свою діяльність Національне агентство, до повноважень якого згідно з п. 8 ч. 1 ст. 11 Закону № 1700-VII належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Крім того, згідно з п. 12, 12-1, ч. 1 ст. 12 Закону, Національне агентство наділено правом ініціювати проведення службового розслідування, вжиття заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень, надсилати до інших спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції матеріали, що свідчать про факти таких порушень, а також складати протоколи про адміністративні правопорушення, віднесені законом до компетенції національного агентства, застосовувати передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Національне агентство, як центральний орган виконавчої влади, забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику та має повноваження зі здійснення в порядку, визначеному Законом № 1700-VII, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя зазначених осіб.

Таким чином, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, щодо своєчасності подачі, достовірності і повноти відомостей, зазначених суб'єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства.

Проте, матеріали даної адміністративної справи не містять даних про повідомлення Національного агентства щодо виявлення фактів, які мають ознаки правопорушення пов'язаного з корупцією, як і відсутні в даній справі матеріали перевірки Національного агентства в межах компетенції цього органу щодо суб'єкта декларування, яким є ОСОБА_1, відповідно до наведеного Закону, який містить спеціальні правові норми та які підлягають застосуванню у даній справі.

За вказаних обставин, Миколаївським управлінням Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України не дотримано встановленого Законом № 1700-VII порядку виявлення та проведення відповідної перевірки, фіксування факту правопорушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією стосовно ОСОБА_1 від 20.09.2018р., у зв'язку з чим, вказаний протокол не можна вважати складеним у відповідності до норм чинного законодавства і в свою чергу належним та допустимим доказом у справі.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом.

Беручи до уваги положення ст. 7 КУпАП, згідно з якою «застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом», тобто яка передбачає чітке виконання передбачених законом норм, при здійсненні провадження у справах про адміністративне правопорушення.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративне правопорушення (проступок) це протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1 листопада 1950 року, ратифікованою Україною, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Тобто, особа може бути притягнута до відповідальності лише у встановлений законом спосіб, у зв'язку із чим дана адміністративна справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 245, 252, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, пп. "з" п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 4, п. 8 ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 12, ч. 2 ст. 45, ч. 2 ст. 49, ч.ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції», -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити, у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову протягом десяти днів з її дня винесення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, чи її захисником.

Суддя С.М. Скрипченко