СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/4855/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Скорін А.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Розумниця Київської області, громадянина України, непрацюючого, місце проживання АДРЕСА_1,

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

17.07.2018 року в провадження Святошинського районного суду м. Києва з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшла справа про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що 08.07.2018 р. о 02 год. 02 хв., в м. Києві, вул. Кулібіна, 6 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння.

Згідно результату огляду проведеного за допомогою алкотесту "Drager 6820" № 816 від 08.07.2018 р., який показав 0,32 %, ОСОБА_2 керував даним транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. А відтак своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнав та пояснив, що він не керував транспортним засобом. Зазначив, що водієм був драйвер, якого він викликав, оскільки вжив пляшку пива. Після того, як їх зупинили невідомі особи, водій злякався і залишив місце зупинки. Потім приїхав екіпаж патрульної поліції, який в ході спілкування виявили ознаки алкогольного сп'яніння та запропонували пройти огляд на стан сп'яніння, на що ОСОБА_2 погодився. Результат тесту виявився позитивний, що не заперечує останній. Вказує, що він не керував транспортним засобом.

Положеннями частиною першою статті130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Суддя дослідивши надані пояснення, зазначає, що в судовому засіданні, в присутності ОСОБА_2, був переглянутий відеозапис на диску № МАР 639UH19071267, на якому чітко відображено двох свідків, в присутності яких ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп'яніння, крім того, з відеозапису вбачається, щожодних пояснень ОСОБА_2 працівникам патрульної поліції про те, що він не керував транспортним засобом немає.

Так, в обгрунтування висновку щодо винуватості, суддя зазначає, що огляд на стан алкогольного сп'яніння відбувався в присутності двох свідків, сертифікованим приладом «Драгер».

Щодо калібрування приладу «Драгер», суддя звертає увагу, що пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов'язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016. Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG &aре; Co KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 і становить 1 рік. Вбачається, що свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки чинне до 02.11.2018 року. За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013.

Враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, і є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Показання ОСОБА_2, надані суду, суд розцінює як намір особи уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладення стягнення в межах санкції цієї статті, яка безальтернативно визначає одночасне застосування судом штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 скоїв правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

Вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності підтверджується, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 176845 від 08.07.2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, актом огляду на стан сп'яніння, результатом тесту "Драгер", відеозаписом.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне гр. ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", ст. 40-1, 283 КУпАП з правопорушника слід стягнути 352 грн. 40 коп судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0.2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 352 грн. 40 коп.

Строк пред'явлення до виконання - 3 місяці. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя Святошинського

районного суду м. Києва А.В. Скорін