Провадження № 33/824/1040/2018 Доповідач - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, захисника Музичука Є.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 - адвоката Музичука Є.А. на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08.10.2018, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 грн.40 коп.

ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності за те, що він, 08 липня 2018 року приблизно о 16 годині 05 хвилин, по Броварському проспекту, 44-А керував автомобілем «ИЖ 27175», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: порушення мови та координації рухів, зіниці, які не реагують на світло. Від медичного огляду, для встановлення стану сп'яніння в установленному законом порядку відмовився, в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У апеляційній скарзі захисникауказано, на те, що дана постанова є незаконною та необгрунтованою, а висновки суду є такими, що суперечать фактичним обставинам, наявним в матеріалах доказам та вимогам чинного законодавства в результаті неповного та упередженого судового розгляду. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що письмові пояснення свідків на які суд послався як на доказ, містять відомості, які суперечать іншим доказам, оскільки в них указано, що ОСОБА_3 відмовився від проходження тесту на стан сп'яніння та від підписання протоколу, однак останній не відмовлявся від підписання протоколу, що стверджується його власноручними записами в даному протоколі. Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_3 було повідомлено, що він не перебував в стані сп'яніння, а поліцейські не пропонували та не проводили огляд на стан сп'яніння на місці зупинки, не складали відповідний акт про результати огляду на місці зупинки або відмови від проходження такого огляду, а наполягали виключно на необхідності проїхати до медичного закладу для огляду, а факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду в медичному закладі було зафіксовано в присутності лише одного свідка. Крім того, зауважив, що в судовому засіданні було встановлено, що відеозапис є неповним та не містить обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та відомостей про існування другого свідка, а також фіксує відмову ОСОБА_3, від проходження огляду саме в медичному закладі. Указав, що як вбачається з матеріалів справи, поліцейські не проводили огляд на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_3 не відмовився від проходження огляду на місці зупинки, в матеріалах справи відсутній відповідний акт, а отже для проведення огляду в закладі охорони здоров'я не було жодних законних підстав. Зазначив, що оскаржуване рішення не містить жодних мотивів, з яких суд відхилив всі доводи ОСОБА_3 та його захисника щодо грубого порушення поліцейськими процедури огляду ОСОБА_3 від 08.07.2018. Просив постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Висновки судді про доведеність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння та винності ОСОБА_3 у його вчиненні за обставин, наведених у постанові стверджуються зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом з нагрудної камери АА00151 та поясненнями свідків.

На підставі досліджених доказів суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_3 до відповідальності та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 33 КУпАП наклав на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, яке є безальтернативним. За своїм видом та розміром накладене на ОСОБА_3 стягнення сприяє досягненню визначеній у ст. 23 КУпАП меті адміністративних стягнень.

Доводи апеляційної скарги захисника Музичук Є.А. щодо неповноти дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об'єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому Інструкція). За змістом цих нормативних документів водій зобов'язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп'яніння. Так, відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного чи іншого сп»яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров»я.

Доводи захисника про те, що працівниками поліції було порушено встановлений законом порядок проведення огляду ОСОБА_3 на стан наркотичного сп»яніння є безпідставними та спростовуються переглянутим в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції відеозаписом з нагрудної камери АА00151, з якого вбачається, що ОСОБА_3 працівниками поліції в присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп»яніння в медичному закладі, на що останній відмовився, мотивуючи свою відмову лише тим, що він поспішає, а тому не хоче проходити огляд.

Також з вказаного відеозапису вбачається, що факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп»яніння зафіксовано за участю двох свідків, будь - яких зауважень з приводу складеного протоколу, до якого занесені дані щодо двох свідків, ОСОБА_3 не заявлялось, а тому доводи захисника про наявність на місці події лише одного свідка також є безпідставними.

Не ґрунтуються на вимогах закону і доводи захисника про те, що належним доказом додержання процедури огляду на предмет сп»яніння є відповідний акт. За змістом вказаних вище нормативних документів, акт огляду складається поліцейським у випадку проведення огляду на стан сп»яніння та до вказаного акту заносяться результати огляду. Враховуючи те, що ОСОБА_3 відмовився від проведення огляду, підстави для складання акту огляду у працівників поліції були відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не допитав свідків та працівника поліції, який складав протокол, не спростовують вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому судом апеляційної інстанції вживались заходи для виклику їх в судове засідання, однак вказані особи не з`явилися.

Посилання захисника на те, що відеозапис з нагрудної камери працівників поліції є неповним, оскільки не містить обставин правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП спростовується поясненнями самого ОСОБА_3, наданими в суді апеляційної інстанції про те, що він дійсно відмовився їхати в медичний заклад для проходження огляду на стан сп»яніння.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений повно, всебічно та об'єктивно, відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_3 суд не вбачає, у зв'язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 -адвоката Музичук Є.А. залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька