Справа № 203/221/18
Провадження № 3/0203/230/2018
ПОСТАНОВА

іменем України

01.03.2018 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Пилипенко А.С.,

за участю:

представників органів доходів і зборів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро матеріали справи про порушення митних правил, що надійшли з Дніпропетровської митниці, у відношенні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, керівника ТОВ «ПРОВЕНТАС» (), громадянина України, зареєстрованого за адресою: Україна, м. Дніпро, вул. Херсонська, буд. 16, к. 26, який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України,

встановив:

05.10.2017 на митну територію України у зоні діяльності Одеської митниці ДФС відповідно до контракту від 14.03.2017 № LP-2017 на морському судні із Китаю у контейнері MRKU4482692 від фірми «YIWU HONGCHI IMPORT & EXPORT СО., LTD» (ROOM 1802, UNIT 1, BUILDING 5, HE TANG YA JU, YONGJINDADAO, YIWU CITY, CHINA), на адресу TOB «ПРОВЕНТАС» (код - , 49006, м, Дніпропетровськ, вул. Філософська, буд. 84, корп. 22, прим, 211), на підставі товаросупровідних документів: інвойсу від 06.09.2017 № PLV2692, інвойсу від 06.09.2017 № PLV2692/1, коносаменту від 31.08.2017 № 73737610 було переміщено товари: «килимки дверні, скатертини кухонні, серветки кухонні, покривала постільні, штори для ванної», загальною вагою нетто 23 419, 29 кг. загальною вартістю 29 452,96 доларів США.

06.10.2017 на підставі ДКД від 05.10.2017 № UA110000/2017/924857, CMR від 05.10.2017 № 2692, вказані вище товари вантажним автомобілем д/н ВН5313HM/BH0328XK було доставлено в зону діяльності Дніпропетровської митниці ДФС.

Того ж дня до відділу митного оформлення № 2 митного поста «Центральний» Дніпропетровської митниці ДФС ОСОБА_3 подав електронну митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ зареєстровану за номером № UА110190/2017/508066 та задекларував митному режимі «імпорт» вказані вище товари.

У період часу з 09:00 по 19:05 13.10.2017 було проведено повний огляд задекларованих товарів з розкриттям всіх пакувальних місць та їх зважуванням.

За результатами проведеного повного митного огляду товарів було встановлено, що з поміж задекларованих товарів у контейнері фактично знаходяться «килимки для ванної кімнати MG-516, матеріал - мікрофібра» у кількості 500 комплектів (по 2 у наборі), загальною вагою 207,50 кг., попередньою вартістю 25 000 гри., які не було заявлено у ЕМД.

Таким чином ОСОБА_3 не задекларував у електронній митній декларації № UА110190/2017/508066 за встановленою формою точних та достовірних відомостей щодо товару «килимки для ванної кімнати MG-516, матеріал - мікрофібра» у кількості 500 комплектів (по 2 у наборі), загальною вагою 207,50 кг., попередньою вартістю 25 000 грн., який було переміщено через митний кордон України та підлягав обовязковому декларуванню.

В судове засідання ОСОБА_3 не зявився, про причини неявки не повідомив. повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином. В наявних у справ поясненнях хейфец ОСОБА_3 зазначено, що ним дійсно було задекларовано товар за електронною митною декларацію, проте під час огляду товару було виявлено «килимки для ванної кімнати MG-516, матеріал - мікрофібра» у кількості 500 комплектів (по 2 у наборі), загальною вагою 207,50 кг., попередньою вартістю 25 000 гри., які не було заявлено у ЕМД. Ці товари були помилково відвантажені постачальником, тому про їх існування ОСОБА_3 не знав і не міг знати (а.с. а.с. 29 30).

Представники митниці просили суд визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні порушення митних правил за ст. 472 МК України та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в доход держави з конфіскацією вилученого товару, а також стягнути з ОСОБА_3 витрати на зберігання товару.

Факт вчинення ОСОБА_3 порушення митних правил підтверджується протоколом про порушення митних правил від 13.10.2017 року № 0225/11000/17, копією митної декларації типу ІМ 40 ДЕ, зареєстрованої за номером № UА110190/2017/508066, копією акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 13.10.2017 р., поясненнями особи, що притягається до відповідальності, висновком про визначення вартості товару № 132 від 31.10.2017 року, іншими документами (а.с. а.с. 3 6, 9 30, 43 46).

Згідно ст. 472 МК України, ст.ст.9-11 КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, суть якого полягає у недекларуванні товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Не можуть бути прийняті до уваги посилання особи, яка притягається до відповідальності, на те, що йому було не відомо про направлення постачальником додаткового товару, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Згідно ч.1 ст. 266 МК України декларант виконує всі обовязки і в повному обсязі несе відповідальність, передбачену Митним кодексом України, зокрема, на декларанта покладений обовязок здійснювати декларування товарів за встановленою митним законодавством формою, тобто заявляти точні та достовірні відомості про товари (назва, код товару), які необхідні для здійснення їх митного контролю та оформлення.

Як вбачається із п.3.9 розділу 3 Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур від 18.05.73 року, а також згідно з ч. 2 ст. 266 МК України перед подачею декларації на товари декларанту дозволяється здійснювати огляд товарів, а також брати зразки/проби, чим агент з митного оформлення вантажів і товарів ОСОБА_4 і скористався.

Крім того, відповідно до положень ст.23 Митного кодексу України, за письмовими зверненнями декларантів або уповноважених ними осіб митні органи приймають попередні рішення щодо застосування окремих положень законодавства України з питань державної митної справи. Такі рішення виносяться до початку переміщення товарів через митний кордон України. Попереднє рішення є обовязковим для виконання будь-яким митним органом. Згідно п.1 ч.4 даної статті таке попереднє рішення може прийматися щодо класифікації товарів згідно з УКТЗЕД. Також, згідно ч.7 ст.69 МК України рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обовязковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант має право оскаржити це рішення.

Відповідно до п. 2.1 Порядку проведення ідентифікаційного огляду товарів та інших предметів декларантом, затвердженого наказом Держмитслужби України від 01.04.2002 № 174, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 9 квітня 2002 року за N 353/6641 декларанту надається право звернутися до митного органу із заявою про надання дозволу на проведення ідентифікаційного огляду товарів та інших предметів. Скориставшись даним правом декларант має змогу пересвідчитись в тому, що товар, який фактично надійшов відповідає відомостям, заявленим у товаросупровідних документах.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно п. 43 ч.1 ст. 4 МК України, посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обовязків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку. Відповідно ж до п. 8 ч.1 ст. 4 МК України, декларант особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

У відповідності з вимогами ч.2 ст.459 МК України, субєктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами посадові особи цих підприємств.

Також в матеріалах справи є лист ТОВ «ПРОВЕНТАС» від 13.11.2017 р. № 13/11 в якому підприємство просить застосувати компроміс та заявляє про відмову від товару на користь держави (а.с. 57).

Згідно ч. 1 ст. 521 Митного кодексу України за відсутності в діях особи, яка вчинила порушення митних правил, ознак кримінального правопорушення провадження у справі про це правопорушення може бути припинено шляхом компромісу. Компроміс полягає в укладенні мирової угоди між зазначеною особою та органом доходів і зборів, посадова особа якого здійснює провадження у справі.

Згідно частин 4 5 цієї статті особа, яка вчинила порушення митних правил, звертається до керівника органу доходів і зборів із заявою довільної форми з проханням про припинення справи про це порушення митних правил шляхом компромісу. Факт подання такої заяви фіксується у порядку, визначеному частинами третьою і четвертою статті 264 цього Кодексу. У разі відсутності законних підстав для припинення справи про порушення митних правил шляхом компромісу орган доходів і зборів протягом одного робочого дня, наступного за днем подання заяви, надає заявнику вмотивовану відповідь про причини незастосування процедури компромісу. Мирова угода укладається у письмовій формі. Право її підписання від імені митниць надається керівникам цих митниць або їх заступникам, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - посадовим особам, уповноваженим на це відповідно до посадових інструкцій. Типова мирова угода затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Оскільки із заявою про припинення справи про порушення митних правил шляхом компромісу звернулась не особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а підприємство власник товару, мирова угода фактично не укладалась, відсутні підстави для закриття провадження у справі.

Таким чином, ОСОБА_3 підлягає визнанню винним у вчиненні порушення митних правил за ст. 472 Митного кодексу України з накладенням на нього стягнення у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 100% вартості товарів, не заявлених у встановленому порядку до декларування «килимки для ванної кімнати MG-516, матеріал мікрофібра» у кількості 500 комплектів (по 2 у наборі), загальною вагою 207,50 кг., яка згідно висновку про визначення вартості товару № 132 від 31.10.2017 становить 103 500 грн., з конфіскацією цих товарів.

Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат у справі, повязаних зі зберіганням товарів на складі Дніпропетровської митниці ДФС, у розмірі із розрахунку 4,00 Євро за добу починаючи з 13.10.2017, керуючись положеннями ст.ст. 519, 520 МК України, суд вважає за необхідне стягнути зазначені витрати з ОСОБА_3 на користь Дніпропетровської митниці ДФС.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 472, 486, 489, 495, 527, 529 МК України (в редакції 2012 року), ст.ст. 33, 252, 283, 285, 294 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: Україна, АДРЕСА_1, визнати винним в порушенні митних правил, передбачених ст. 472 Митного кодексу України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 103 500 (сто три тисячі пятсот) гривень та конфіскації предметів правопорушення згідно про порушення митних правил від 13.10.2017 року № 0225/11000/17.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: Україна, АДРЕСА_1 на користь Дніпропетровської митниці (м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, 22, р/р 2175, МФО 320478, ) витрати, повязані зі зберіганням товарів на складі Дніпропетровської митниці ДФС, у розмірі із розрахунку 4,00 Євро за добу починаючи з 13.10.2017.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: Україна, АДРЕСА_1, на користь держави (Платiжнi реквізити для перерахування судового збору: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; Код банку отримувача (МФО): 820019; Рахунок отримувача 0001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська особою стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.В. Єдаменко

Строк предявлення постанови до виконання три місяці з дня набрання чинності.

Постанова набрала чинності «___» ____________ 20__ року.