П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Макарівського районного суду Київської області від 09 жовтня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю захисника особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності Тюхтія О.П.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Макарівського районного суду Київської області від 09 жовтня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, Гур'єва А.С. 30 серпня 2018 року в 00 год. 20 хв., керуючи автомобілем «Пежо», номерний знак НОМЕР_1, рухалася по вул. Б. Хмельницького в смт. Макарів Київської області з ознаками алкогольного сп'яніння та порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) відмовилася від проходження огляду на стан сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо неї закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Одночасно апелянт ставить питання про поновлення їй строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк вона пропустила із поважних причин.

Апелянт зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції вона не була присутньою, оскільки не отримувала жодної судової повістки. ОСОБА_2 звертає увагу на те, що копію постанови отримала 27 листопада 2018 року та 03 грудня 2018 року вже подала апеляційну скаргу, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропустила з поважних причин.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт зазначає, що 30 серпня 2018 року вона припаркувала свій автомобіль по вул. Б.Хмельницького в смт. Макарів та пішли разом із пасажиркою, її знайомою, в напрямку магазину АТБ. В цей момент до неї підішли працівники поліції та попросили її надати їм документи, оскільки сказали їй, що вона перетнула суцільну лінію, а тому вони складатимуть протокол про адміністративне правопорушення стосовно неї. В той же час, інспектор поліції попросив її пройти огляд на стан сп'яніння, на що вона відмовилася, оскільки в той момент не була водієм. Крім того, апелянт зазначає, що поліцейський не пропонував їй пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі, на який би вона погодилася.

ОСОБА_2 зазначає, що в матеріалах провадження відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я та акт огляду на стан сп'яніння, що свідчить про те, що поліцейські порушили порядок проходження огляду на стан сп'яніння та вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція).

Апелянт вважає, що суд, розглядаючи справу щодо неї, порушив принципи повноти та об'єктивності судового розгляду, оскільки вона не була присутньою при розгляді, не надала пояснення суду та доказів щодо її невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо неї закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Переглянувши справу та перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності Тюхтія О.П., який підтримав клопотання, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 пропустила строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 не була присутньою під час розгляду справи 09 жовтня 2018 року.

В такому випадку десятиденний термін оскарження обчислюється з дня отримання ним постанови суду. Як вбачається з матеріалів справи, 27 листопада 2018 року ОСОБА_2 отримала копію судового рішення, а до суду з апеляційною скаргою звернулася 03 грудня 2018 року.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпро право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 пропустила строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому її апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності Тюхтія О.П., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи суд першої інстанції цих вимог закону дотримався в повній мірі.

Доводи ОСОБА_2 про те, що поліцейськими порушені положення Інструкції стосовно проведення огляду на стан сп'яніння є непереконливими.

Так, за доводами апеляційної скарги у поліцейських патрульної поліції не було підстав пропонувати ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння, оскільки в неї були відсутні ознаки, які б свідчили про такий стан. Проте, відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського, останній повідомив водієві про наявні в неї ознаки сп'яніння, які, на його думку, він візуально встановив.

Апелянт стверджує, що у поліцейських також відсутні були підстави вимагати від ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння, скільки на той час, коли вони до неї підійшли вона не керувала транспортним засобом, а припаркувавши автомобіль разом з подругою, прямувала до магазину. Тобто, на думку апелянта, вона не була водієм. Але така позиція не узгоджується з наявними в матеріалах справи доказами.

Так, досліджений апеляційним судом зазначений відеозапис не містить того, щоб ОСОБА_2 заявляла, що вона не є водієм. Більше того, на відеозаписі зафіксовано, що всі події відбуваються біля автомобіля «Пежо», яким керувала ОСОБА_2

В той же час, для перевірки її доводів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд задовольнив клопотання захисника та сприяв стороні захисту допитати свідка ОСОБА_4, яка, на думку апелянта, може підтвердити наведені доводи. Проте, даний свідок двічі в суд не з'явилась, у зв'язку з чим апеляційний суд перевіряє законність прийнятого судом першої інстанції рішення на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи.

На думку апеляційного суду дані, зафіксовані на відеозапису з камери поліцейського, відповідно до яких останнім було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння як на місці, так і в закладі охорони здоров'я, пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, в присутності яких вона відмовилася від походження такого огляду, давали підстави суду дійти обґрунтованого висновку про порушення водієм ОСОБА_2 п. 2.5 ПДР України, за приписами якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення, зокрема, стану алкогольного сп'яніння.

Відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані алкогольного сп'яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він містить підпис правопорушника про те, що ОСОБА_2 ознайомлена з правами та обов'язками. Будь - яких зауважень стосовно того, що поліцейський не запропонував їй їхати до медичної установи для проведення огляду вона не зазначила.

З огляду на викладене,апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_2 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Макарівського районного суду Київської області від 09 жовтня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун