КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника ХарченкаС.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Макарівського районного суду Київської області від 23 травня 2018 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, та проживає за адресою: АДРЕСА_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Макарівського районного суду Київської області від 23 травня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 24 березня 2018 року, о 02 год. 25 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «Мітсубісі», державний номер НОМЕР_1 в смт Макарів по вул. Ярослава Мудрого, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді місцевого суду скасувати, та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків судді місцевого суду фактичним обставинам справи, порушення суддею місцевого суду норм процесуального та матеріального права.

На обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначав, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто у його відсутності, а копію оскаржуваної постанови він отримав лише 14 листопада 2018 року у зв'язку з чим строк апеляційного оскарження постанови пропустив з поважних причин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначав, що участь в розгляді справи не приймав, оскільки не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Крім того, йому не було відомо про складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. У даному протоколі відсутні його підписи, водійське посвідчення в нього не вилучали.

Апелянт зазначав, що 24 березня 2018 року в нічний час його зупинили працівники поліції в смт. Макарів, у зв'язку із здійснення ним розвороту через подвійну смугу, за що він на місці сплатив штраф у розмірі 500 грн. Він надавав працівнику поліції водійське посвідчення та документи на автомобіль, які йому після огляду повернули. Протокол за порушення КУпАП стосовно нього працівниками поліції того дня не складався.

Про існування стосовно нього постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, він дізнався 12 листопада 2018 року від державного виконавця.

Зазначав про порушення суддею місцевого суду при розгляді справи правил підсудності, оскільки місцем його реєстрації є АДРЕСА_1., у зв'язку з чим, на думку апелянта, дана справа підсудна Оболонському районному суду м. Києва.

Також зазначав, що в протоколі вказана невірна адреса проживання правопорушника, не вказано контактний номер телефону, не визначено точне місце вчинення правопорушення, відсутня відмітка про роз'яснення йому прав та обов'язків, та копію протоколу йому не вручено, у зв'язку з чим протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Крім того, зазначав, що у протоколі незрозуміло сформульована суть порушення, адже не вказано, від якого саме огляду він відмовився - на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння, та не зазначено, який порядок проходження такого огляду було запропоновано. Формулювання «у і встановленому законом порядку», на думку апелянта, не розкриває суті порушення з огляду на положення ст. 266 КУпАП.

Протокол не містить вказівки, що йому пропонувалось пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп'яніння на місці за допомогою приладу Драгер. Пояснення свідків таких даних також не містять.

У матеріалах справи відсутнє направлення йогона проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я. Від керування транспортним засобом його не відстороняли.

За таких обставин, на думку апелянта, інспектором поліції порушено процедуру огляду на стан сп'яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Також зазначав, що показання свідків не узгоджуються з протоколом, оскільки у своїх письмових поясненнях свідки вказали, що в їх присутності водій відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога, при цьому пояснення не містять інформації, що йому пропонувалось пройти огляд за допомогою приладу &qu";;Драгер&qu";;. Посянення свідків складені ними не власноручно, а на бланках однаковим почерком, які містять виправлення.

Однак при наявності суперечливих показань свідків, суддя місцевого суду не викликав і не допитав цих осіб в судовому засіданні, у зв'язку з чим такі письмові пояснення не можна вважати налжними та допустимими доказами.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, та його захисника ОСОБА_3, які просили поновити строк апеляційного оскарження та задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення процесуального строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що дані про вручення ОСОБА_2 копії оскаржуваної постанови відсутні. З наявної у матеріалах справи розписки убачається, що захисник Назаренко С.В., який діє в інтересах ОСОБА_2, ознайомився із матеріалами справи про адміністративне правопорушення 14 листопада 2018 року.

Як зазначено у апеляційній скарзі, копію постанови суду першої інстанції ОСОБА_2 вручено 14 листопада 2018 року, тоді як подано апеляційну скаргу 16 листопада 2018 року.

У зв'язку з цим, вважаю обгрунтованими доводи апелянта про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення ОСОБА_2 у визначений законом строк копії оскаржуваної постанови, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуєтьсяданими протоколу по адміністративне правопорушення від 24 березня 2018 року, у відповідності до якого, цього ж дня, о 02 год. 25 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем ««Мітсубісі», державний номер НОМЕР_1 в смт Макарів по вул. Ярослава Мудрого, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода), від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків /а.с. 3/;письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з яких убачається, що у присутності вказаних осіб 24 березня 2018 року ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я /а.с. 4/.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як убачається із матеріалів справи, працівниками поліції у повній мірі дотримано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських атів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (надалі-Інструкція) під час здійснення пропозиції ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння, та вказаними доказами спростовуються доводи апелянта про порушення працівниками поліції процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення, та відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суддя місцевого суду неповно дослідив наявні у справі докази, є необґрунтованими. Як убачається з оскаржуваної постанови, суддя місцевого суду дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення на підставі аналізу усіх наявних по справі доказів у їх сукупності.

Посилання апелянта на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не сформульовано, який саме огляд на стан сп'яніння, та у який спосіб йому пропонувався, спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому чітко викладено суть адміністративного правопорушення, яке полягає у відмові ОСОБА_2, у зв'язку із виявленими ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп'яніння, що відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, та тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену вказаною статтею, та даними пояснень свідків.

Вказівка у протоколі невірної адреси проживання правопорушника та відсутність даних про номер засобу мобільного зв'язку, не свідчить про неналежність чи недопустимість вказаного доказу.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та пояснення свідків складені з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у них містяться, як докази у справі про адміністративні правопорушення.

Крім того, як убачається із даних протоколу, у відповідній графі міститься відмітка про відмову ОСОБА_2 від надання пояснень та підпису протоколу у присутності двох свідків, а тому доводи апелянта про те, що йому не вручено копію протоколу, є безпідставними.

Доводи апелянта стосовно того, що суд першої інстанції при розгляді даної справи не допитав свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з урахуванням отриманих відомостей, якими підтверджуються викладені в постанові судді суду першої інстанції фактичні обставини справи та висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не тягнуть за собою скасування постанови.

У відповідності до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

До основних засад правосуддя відноситься змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Під час судового розгляду суддею місцевого суду та апеляційної інстанцій ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3, які наділені правом під час судового розгляду подавати клопотання про виклик та допит свідків, з відповідними клопотаннями, у тому числі про безпосередній допит у судовому засіданні свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, не зверталися.

Доводи апеляційної скарги про те, що 24 березня 2018 року інспектори поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння та не складали стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими, оскільки були предметом перевірки та не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 та його захисником ОСОБА_3 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження викладених апелянтом доводів про невідповідність викладених у протоколі відомостей фактичним обставинам справи.

Судом апеляційної інстанції задоволено клопотання сторони захисту та допитано у судовому засіданні свідка ОСОБА_7, який зазначив, що 24 березня 2018 року перебував разом із ОСОБА_2 в автомобілі останнього, коли їх зупинили працівники поліції в смт Макарів Київської області, та наклали на ОСОБА_2 штраф за перетин суцільної смуги руху. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_2 не складався.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_7, оскільки, згідно пояснень останнього, він разом з ОСОБА_2 є колегами по роботі та перебувають у товариських стосунках, а відтак свідок може бути зацікавленим у вирішенні справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, пояснення вказаного свідка спростовуються дослідженими у справі даними протоколу про адміністративне правопорушення та поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення даних про відсторонення водія від керування транспортним засобом та направлення для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у закладі охорони здоров'я, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Крім того, положення ст.ст. 256, 266 КУпАП, не передбачають обов'язок уповноваженої особи долучати до протоколу про адміністративне правопорушення направлення особи для проходження медичного огляду на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я.

Не є підставою для скасування постанови судді місцевого суду і посилання апелянта на те, що суддя місцевого суду розглянув справу у його відсутності.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Як убачається із даних протоколу про адміністративне правопорушення, адміністративне правопорушення вчинено по вул. Я.Мудрого у смт. Макарів Київської області, у зв'язку з чим справу про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ч. 1 ст. 276 КУпАП направлено для розгляду до Макарівського районного суду Київської області.

З урахуванням наведеного, доводи апелянта про те, що справа про адміністративне правопорушення стосовно нього розглянута з порушенням правил підсудності, не грунтуються на вимогах КУпАП.

Крім того, як убачається із матеріалів справи, із клопотаннями про направлення справи для розгляду до суду за місцем проживання порушника, ОСОБА_2 не звертався.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Макарівського районного суду Київської області від 23 травня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Макарівського районного суду Київської області від 23 травня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Мельник В.В.