Справа № 449/731/17 Головуючий у 1 інстанції: Гуняк О.Я.
Провадження № 33/783/80/18 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2018 року суддя Апеляційного суду Львівської області Маліновська-Микич О.В. з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 14 липня 2017 року,

встановив:

постановою Перемишлянського районного суду Львівської області від 14 липня 2017 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП та обрано їй покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі трьох (3) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п'ятдесят одну) гривню 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу - 320 грн.

Згідно з постановою суду ОСОБА_1, будучи матір'ю малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки, а саме: 13.06.2017 року близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_1, розпивала алкогольні напої в присутності доньки та перебувала у стані алкогольного сп'яніння. Таким чином, ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ч.2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки остання вже притягалась до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 184 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 оскаржила дану постанову, просить скасувати її та закрити справу за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що судом першої інстанції не повністю досліджено матеріали справи, не вжито заходів з метою повного та всебічного розгляду справи та не встановлено обставини, які підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, то апелянт зазначає, що ознайомилась із матеріалами справи лише 14 грудня 2017 року, так як суд першої інстанції не надіслав копію рішення. Вважає, що у протоколі про адміністративне правопорушення, а також у вищезазначеній постанові не зазначено і не розкрито об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП. Більше того, суд першої інстанції взяв до уваги висновок медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння від 13.06.2017, який був отриманий із порушенням процедури та використання форми облікової медичної документації, яка вже існує. Лікар Перемищлянської центральної районної лікарні не мав права складати документ, який не передбачений жодним нормативно-правовим актом України, а також змінювати його первинну назву. Також звертає увагу, що у матеріалах справи відсутній доказ того, що ОСОБА_1 притягувалась до адміністративної відповідальності протягом останнього року, а тому підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 184 КУпАП не було.

Вивчивши матеріали справи №449/731/17, заслухавши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, перевіривши доводи апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, то матеріалами справи підтверджуються пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження.

Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 13 червня 2017 року серії АА №698009, висновком медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння від 13 червня 2017 року, поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не повністю досліджено матеріали справи, не вжито заходів з метою повного та всебічного розгляду справи та не встановлено обставини, які підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення спростовуються наявними матеріалами справи та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей, зокрема в ухиленні від виховання дітей в дусі поваги до інших осіб, ухиленні від піклування про духовний і моральний розвиток дитини,

Неналежне виконання обов'язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов'язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов'язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що вона піклується про доньку, яка є вихованкою групи середнього дошкільного віку «Колобок», а ОСОБА_1 не перебувала та не перебуває на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні або психотропні речовини, не спростовують правильність висновків суду про неналежне виконання ОСОБА_1 батьківських обов'язків щодо виховання та навчання своєї доньки ОСОБА_3

Щодо тверджень апелянта про те, що в матеріалах справи відсутній доказ того, що ОСОБА_1 притягувалась до адміністративної відповідальності протягом останнього року, то такі є безпідставними, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення від 13 червня 2017 року серії АА №698009 вказано, що 20 лютого 2017 року та 16 травня 2017 року на ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 184 та ч.2 ст. 184 КУпАП (а.с.4).

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею місцевого суду не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя,

постановив:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Перемишлянського районного суду Львівської області від 14 липня 2017 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 14 липня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду О.В. Маліновська-Микич

Львівської області