Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 33/781/237/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Терещенко Д.В.
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2018 року, суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакара І.І., захисника-адвоката ОСОБА_3. в інтересах ОСОБА_4, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 26 червня 2018 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого інженером ПП "Будкомплект сервіс", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засовами строком на 1 рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 352 грн. 40 коп.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_4 14.04.2018 року о 08 год. 35 хв., по а/д Південний обхід м. Кропивницький на 24 км, керував автомобілем АС-633023, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від продуття алкотестера "Драгер-6810" та проходження медичного огляду на визначення факту алкогольного сп'яніння, відмовився при свідках. Таким чином, ОСОБА_4 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що він не був присутній в судовому засіданні при оголошені постанови, оскаржувану постанову отримав 24.07.2018 року, а отже дана постанова оскаржується в строки передбачені ст. 289 КУпАП.

Вказав, що під час розгляду справи в суді першої інстанції ним та свідком були надані ґрунтовні пояснення щодо порушення працівниками поліції вимог Конституції України та КУпАП. З метою повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, він просив викликати в судове засідання працівника поліції, витребувати відео запис з нагрудної камери працівника поліції, однак судом його прохання були проігноровані.

Порушено судом також і вимоги ст. 33 КУпАП України, яка передбачає врахування особи порушника, його майнового стану, пом'якшуючих обставин тощо при обранні виду адміністративного стягнення. У матеріалах справи, та в тексті постанови не видно, щоб усі ці аспекти досліджувалися та враховувалися. При цьому у матеріалах справи не міститься документів, які б підтверджували його місце роботи, професію, характеристику особи, сімейний стан, тощо. Тому і у цій частині постанова є такою, що не відповідає матеріалам справи та відповідно, не обґрунтованою та формальною.

У постанові на підтвердження вчинення правопорушення суд посилається тільки на протокол про адміністративне правопорушення або на те, що обставини вчинення правопорушення підтверджуються матеріалами справи, в той час як у справі є один протокол. Це істотне порушення, оскільки в такому випадку не досліджуються інші докази (пояснення правопорушника, свідків та ін.) Інші будь-які належні та допустимі докази на підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Також вказав, що у матеріалах справи відсутні конкретні правові докази, які б свідчили про відсторонення його від керування транспортним засобом. Виконання вимоги ст. 266 КУпАП це не право інспектора, а обов'язок. Під час розгляду справи, він та свідок надали пояснення, що після зупинки транспортного засобу та складання протоколу, він фактично не був відсторонений від керування та подальше керування транспортним засобом здійснював сам.

Заслухавши захисника - адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4, який частково підтримав апеляційну скаргу та просив звільнити ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності за малозначністю на підставі ст.22 КУпАП, з'ясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, а також перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга та клопотання задоволенню не підлягають з таких підстав.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан сп'яніння у разі проведення огляду на стан сп'яніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до ч. 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушників відповідальності, передбаченої вищевказаними статтями зокрема є наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №010501 від 14.04.2018 року ОСОБА_4 14.04.2018 року о 08 год. 35 хв., по а/д Південний обхід м. Кропивницький на 24 км, керував автомобілем АС-633023, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від продуття алкотестера "Драгер-6810" та проходження медичного огляду на визначення факту алкогольного сп'яніння, відмовився при свідках. Таким чином, ОСОБА_4 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_4 вину в судовому засіданні суду першої інстанції не визнав та пояснив, що не перебував у стані алкогольного сп'яніння. 14.04.2018 року, керуючи автомобілем ГАЗель був зупинений працівниками поліції, які почули від нього запах алкоголю. Працівник поліції йому запропонував скласти відносно нього протокол за відмову від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, а якщо він відмовиться, автомобіль буде доставлений на штрафний майданчик. Він погодився на складання протоколу та власноручно написав пояснення, в яких признав свою вину, так як необхідно було терміново їхати по роботі. Напередодні вжив 150 гр. алкоголю. Після складання протоколу, він сів за кермо та поїхав по справах.

Разом із тим, вина ОСОБА_4, і на це правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №010501 від 14.04.2018 року /а. с.3/, письмовими поясненнями самого ОСОБА_4, в яких він відмовився від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння, визнав вину та вказав, що керувати не буде протягом доби /а.с.4/, поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в яких зазначено, що ОСОБА_4 відмовився від продуття алкотестеру «Драгер» на місці та проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння, а також те, що даного водія було відсторонено від керування /а. с. 5,6/, а також поясненнями ОСОБА_8 з яких вбачається, що 14.04.2018 року він сів за кермо автомобіля яким керував ОСОБА_4 та зобов'язується доставити автомобіль до його місця стоянки /а.с.7/.

Доводи ОСОБА_4 викладені в апеляційній скарзі щодо здійснення тиску на нього працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього та допущення порушень в суді першої інстанції є безпідставними та необґрунтованими, оскільки вина ОСОБА_4 підтверджується матеріалами справи в повному обсязі порушень КУпАП при розгляді справи судом першої інстанції не допущено,

Крім того, ні ОСОБА_4 ні його захисник ОСОБА_3 не надали суду інформації стосовно звернення із заявою до ГУНП в Кіровоградській області або прокуратури стосовно здійснення тиску на ОСОБА_4 працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

На переконання апеляційного суду порушень вимог закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого рішення співробітниками поліції та судом першої інстанції не допущено.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251КУпАП, повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини даної справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При призначенні ОСОБА_4 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення, його особу та призначив законне та справедливе адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є достатнім для його виправлення, а також запобіганню вчинення ним аналогічних правопорушень.

На підставі вищевикладеного, дослідивши зібрані докази у справі у їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку, що доводи ОСОБА_4, викладені ним в апеляційній скарзі є необґрунтованими і такими, що не підтверджуються дійсними встановленими у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанцій обставинами справи. Суд апеляційної інстанції розцінює вказані доводи намаганням ОСОБА_4 уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Клопотання захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності за малозначністю, на підставі ст.22 КУпАП, задоволенню не підлягає. На переконання апеляційного суду підстави для задоволення вказаного клопотання із врахуванням особи правопорушника та обставин справи відсутні.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 26 червня 2018 року, якою ОСОБА_4, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засовами строком на 1 рік - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області В.М. Онуфрієв