КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №33/824/956/2018 Суддя в суді першої інст. - КуроваО.І.
Категорія: ст. 204-2 КУпАП Суддя в суді апел. інст.. - Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 14.08.2018 року відносно ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 14.08.2018 року, ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 204-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_3 12.10.2018 року направила поштою до суду першої інстанції апеляційну скаргу на вказану постанову, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

В обґрунтування поважності причини пропуску ОСОБА_3 зазначає, що 14.08.2018 року в судовому засіданні не була присутня у зв'язку з запланованим виїздом за межі України до місця постійного проживання ОАЕ м. Дубаї 07.08.2018 року та відсутності можливості перебронювати квиток, а тому звернулася з відповідним клопотанням до суду розглянути справу без її участі, про результати розгляду справи повідомити на електронну пошту що вказана в клопотанні. До клопотання було додано копію авіаквитка на рейс 728 «Київ - Дубай». В подальшому 07.08.2018 року вона залишила територію України рейсом 728 «Київ - Дубай» до місця постійного проживання і до цього часу перебуває за кордоном.

Також апелянт зазначає, що відповідно до моніторингу надходжень повідомлень на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 що вказана в клопотанні, жодних надходжень відправлень або повідомлень стосовно результатів розгляду справи не надходило. Перебуваючи впевненою що суд, відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду з'ясував, наявність обставин закінчення на момент розгляду справи 14 серпня 2018 року строків накладання адміністративного стягнення що передбаченні статтею 38 КУпАП та закрив провадження по справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, прийшла до логічного висновку, що надсилання постанови суду про закриття провадження на електронну пошту не є обов'язковим.

ОСОБА_3 вказує на те, що на зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення адресу ОАЕ, м. Дубай, вул. Ла Рівієра 201 постанова суду про накладання адміністративного стягнення та будь яких інших повідомлень не надходило. Поштовим відправленням на адресу її батьків АДРЕСА_1 (зі слів батьків) 26.09.2018 було доставлено постанову суду про накладання адміністративного стягнення у виді штрафу.

Апелянт зазначає, що про наявність оскаржуваної постанови вона дізналася лише 01.10.2018 року.

ОСОБА_3 вказує на те, що їй потрібен був тривалий час для підготовки до захисту та час необхідним для пересилання апеляційної скарги з ОАЕ до України з урахуванням складнощів, що виникали при організації переправлення апеляційної скарги до України.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи ОСОБА_3, викладені в клопотанні, вважаю, що клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об'єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, була належним чином повідомлена про день та час розгляду відносно неї справи в Солом'янському районному суді м. Києва за ст. 204-2 КУпАП, разом з тим, до суду 14.08.2018 року не з'явилася, надіславши клопотання про розгляд справи щодо неї у її відсутність.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі &q?нн;Олександр Шевченко проти України&q? ; (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та &qu2,;Трух проти України&q?ві; (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі &qu н;Пономарьов проти України&q? с; (Заява N 3236/03).

Посилання ОСОБА_3 як на поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження - отримання копії постанови її батьками лише 26.09.2018 р. та повідомлення її про це лише 01.10.2018 року, не можна вважати слушними, оскільки перебіг строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення згідно з ч. 1 ст. 294 КУпАП починається з моменту винесення постанови, а не з моменту вручення її копії особі, яка притягувалась до адміністративної відповідальності. Дані про те, що ОСОБА_3 в розумні інтервали вживала заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження, в тому числі за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень, в справі відсутні.

Посилання ОСОБА_3, на те, що вона починаючи з 07.08.2018 року та по день подання апеляційної скарги фактично проживала за кордоном, що на її думку вказує на поважність пропуску строку апеляційного оскарження, також не можна визнати слушними, оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні дані лише про те, що на 07.08.2018 року було заплановано виїзд ОСОБА_3 за межі України до ОАЕ, разом з тим, даних, що апелянт перебувала за кордоном з цього моменту і до дати подачі апеляційної скарги матеріали справи не містять.

Крім того, не свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження і посилання ОСОБА_3 на те, що для пересилання апеляційної скарги з ОАЕ до України їй потрібен був необхідний час, оскільки виникли складнощі при організації переправлення апеляційної скарги, адже, з матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга ОСОБА_3 подана безпосередньо через поштове відділення Укрпошти, що розташоване в м. Фастів. Будь - яких інших доказів в цій частині матеріали справи не містять.

Інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження в клопотанні не зазначено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_3 не навела поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, в зв'язку з чим в поновленні строку ОСОБА_3 на апеляційне оскарження постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 14.08.2018 року слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, а тому апеляційну скаргу слід повернути ОСОБА_3

За наявності доказів про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_3 не позбавлена права повторно подати апеляційну скаргу на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 14.08.2018 року з клопотанням про поновлення строку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити ОСОБА_3 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 14.08.2018 року відносно ОСОБА_3

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 14.08.2018 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду КепкалЛ.І.