ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/6136/18 Суддя 1 інстанції: Токарєва Н.М.
Провадження: 33/818/314/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

26 грудня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_1, за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Харківського районного суду Харківської області від 13 листопада 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 13 листопада 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2 15.08.18р. близько 21-30 год. на 23 км. автодороги М-18 керував ТЗ (мопедом) марки Suzuki Address, VIN CERA-279666, у стані алкогольного сп»яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України. Огляд зі згоди водія проводився з використанням спеціального технічного засобу «Драгер Алкотест 6820 ARHE-0222» в присутності двох свідків, результат огляду 0,42 проміле.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуХарківського районного суду Харківської області від 13 листопада 2018 року, а провадження у справі закрити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, вказує, що ОСОБА_2 дійсно повідомлявся про розгляд справи, але з»явитися у судове засідання та надати пояснення не міг за станом здоров»я. Кожного разу чоловік повідомляв суд про неможливість своєї явки, при цьому, у кожному зверненні просив перенести розгляд справи, так як бажав особисто надати пояснення та викликати свідків. Але суддя ігнорувала всі подані заяви, цинічно пославшись в оскаржуваній постанові, що ОСОБА_2 просив відкласти розгляд справи з різних причин. Таким чином, розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, позбавив останнього можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП. Також, порушені судом і вимоги ст. 33 КУпАП. Так, із тексту оскаржуваного рішення не вбачається, що судом були досліджені та враховані усі обставини особи правопорушника, зокрема, у матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували місце роботи ОСОБА_2, професію, характеристику, сімейний стан тощо. Окрім того, суд не допитав свідків, не встановив особу правопорушника, обставини, що пом»якшують або обтяжують вину. Також, під час оформлення адміністративного матеріалу співробітниками поліції не були роз»яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, не повідомлено про процедуру проведення тесту на алкоголь, не проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу, не надано свідоцтва про державну реєстрацію такого засобу та свідоцтва про його повірку.

Одночасно ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що справу було розглянуто за його відсутності. У період до 21.11.18р. чоловік перебував у лікарні, про що повідомляв суд. Копію постанови отримав особисто у приміщенні суду 26.11.18р., так як остання станом на теперішній час поштою направлена не була.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити. Зокрема, пояснив суду, що 15.08.18р. у районі 15-16 год. вживав пиво, однак, вважає, що воно не могло дати такий результат при проходження огляду на стан сп»яніння. Зазначив, що усі пояснення писав за рекомендацією співробітників поліції. Вказував, що на той момент, зважаючи на важкий емоційний стан, обумовлений смертю сина, чоловік не думав про правопорушення.

Крім того, надав клопотання, за змістом якого просить розглянути питання щодо пом»якшення застосованого до нього адміністративного стягнення у виді штрафу. Вказує, що є пенсіонером, інвалідом ІІ групи, розмір щомісячної пенсії становить 1 547 грн. Його дружина, ОСОБА_3, також пенсіонерка, з 1996р. страждає на бронхіальну астму, у зв»язку із чим перебуває на обліку у Височанському диспансері. (а.с. 56-58)

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №205969 від 15.08.18р. (а.с. 2), актом огляду на стан алкогольного сп»яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат огляду 0, 42 проміле (а.с. 3), чеком до протоколу (а.с. 4), писомовим поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 5, 6) та самого ОСОБА_2, наданими в суді, відеозаписом правопорушення (а.с. 9).

Доводи апеляційної скарги про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не можуть розглядатися як самостійна підстава для скасування рішення суду. Крім того, як вбачається із матеріалів справи, судовий розгляд неодноразово був відкладений за клопотаннями ОСОБА_2 та його захисника (а.с. 14, 18, 20-21, 23-24).

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

За таких підстав, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо можливості розгляду адміністративної справи за відсутності ОСОБА_2

Посилання апелянта на нероз»яснення йому прав на місці зупинки ТЗ та проведення процедури огляду, є неспроможними та спростовуються зібраним матеріалами, зокрема, особистим підписом правопорушника у протоколі (а..с 2) та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 5, 6). Даних щодо оскарження дій співробітників поліції матеріали справи також не імстять.

Невідповідностей складеного протоколу вимогам чинного законодавства, які б потягли безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Разом із тим, з урахуванням вимог апеляційної скарги та того, що ОСОБА_2 є пенсіонером, інвалідом ІІ групи, отримує мінімальну пенсію, допомагає хворій дружині, та враховуючи виключність випадку, вагомість розміру матеріальної частини стягнення у виді штрафу для ОСОБА_2, а також можливість досягнення завдань, передбачених ст. 1 КУпАП шляхом застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, апеляційний суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_2 від застосованого місцевим судом адміністративного стягнення в частині накладення штрафу.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Харківського районного суду Харківської області від 13 листопада 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- змінити, виключивши з резолютивної частини вказівку про стягнення штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_1