Номер справи 703/1858/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНА

31 липня 2018 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Опалинська О.П., , при секретарях судових засідань Литвин Г.Т., Римському Д.І., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Петренко В.М., прокурорів Потапенко С.В., Курилова М.П., Кириченко С.О., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від військового прокурора Черкаського гарнізону, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , начальника мобілізаційного відділення військової частини НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-16 КУпАП, -

встановив:

08 червня 2018 року прокурором військової прокуратури Черкаського гарнізону лейтенантом юстиції Кириченко С.О. складено протокол №35 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-16 КУпАП, відповідно до якого, останнього наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України №411 від 28 листопада 2013 року призначено на посаду начальника мобілізаційного відділення військової частини НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини №150-НР від 30 травня 2018 року його призначено в добовий наряд з 02 червня 2018 року по 03 червня 2018 року черговим військової частини. Будучи черговим по військовій частині НОМЕР_1 згідно п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» повинен, крім іншого, керуватися ст.ст.9, 11, 16, 49, 59, 298 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-ХІV від 24 березня 1999 року, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, вживати заходів для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

31 травня 2018 року близько 18 години 00 хвилин у казарменому приміщенні військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , у кімнаті для вмивання, військовослужбовець строкової служби ОСОБА_2 наніс два удари правою рукою, один з яких в область плеча, інший в область селезінки іншому військовослужбовцю строкової служби цієї ж військової частини ОСОБА_3 , який не є підлеглим ОСОБА_2 , внаслідок чого ОСОБА_3 був госпіталізований до Смілянської міської лікарні, де 01 червня 2018 року близько 20 години 20 хвилин останній був прооперований та шляхом хірургічного втручання йому було видалено селезінку, чим спричинено тяжке тілесне ушкодження, а саме втрату вказаного органу.

Так, майор ОСОБА_1 у період часу з 31 травня 2018 року по 01 червня 2018 року на території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , не вжив заходів щодо припинення кримінального правопорушення злочину, що вчиняється підлеглим та не направив повідомлення до органу досудового розслідування про підлеглих, які вчиняють кримінальне правопорушення.

Таким чином, за вищевикладених обставин, майор ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, черговим військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, умовах особливого періоду, всупереч інтересам служби, внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності, у порушення вищевказаних статутних вимог у період часу з 31 травня 2018 року по 01 червня 2018 року на території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , не вжив заходів щодо припинення злочину, що вчиняється підлеглим та не направив до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 під час судового розгляду своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-16 КУпАП не визнав, та надав покази, що він дійсно з 31 травня 2018 року по 01 червня 2018 року перебував у добовому наряді будучи черговим військової частини НОМЕР_1 . Перебуваючи у наряді він сумлінно виконував свої обов`язки чергового військової частини та перевіряв несення служби добового наряду в казармі о 17 годині 20 хвилин 31 травня 2018 року та після 02 години 00 хвилин 01 червня 2018 року. Як під час перевірок, так і під час несення ним служби в добовому наряді йому ніхто не повідомляв про вчинення будь-якого злочину відносно ОСОБА_3 або що з ним трапилася якась подія чи в нього погіршився стан здоров`я. Зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно нього він не знайомився та підписував його під тиском з боку підлеглого прокуратури. На шикуванні військової частини ввечері 31 травня 2018 року він не перебував, оскільки помічник чергового у цей час відпочивав, а він перебував у приміщенні чергової частини. Після шикування доповідь він приймав по телефону від чергового роти. На час здачі добового наряду будь-які відомості щодо солдата ОСОБА_3 йому відомі не були. Протокол про адміністративне правопорушення був складений відносно нього в приміщенні казарми військової частини НОМЕР_1 . В разі отримання під час перебування у добовому наряді інформації щодо будь-якого злочину чи іншої події він негайно повідомив би командира військової частини. Про подію з ОСОБА_3 він дізнався лише 08 червня 2018 року, після того як до військової частини приїхали працівники прокуратури. 04 червня 2018 року він дізнався, що якийсь солдат потрапив на лікування з підозрою на апендицит та про можливі нестатутні відносини військовослужбовців. Коли саме військова частина повідомила орган досудового розслідування про нестатутні відносини ОСОБА_3 з іншим військовослужбовцем йому невідомо. До військової частини приїздили працівники внутрішньої безпеки, яким він надавав свої пояснення. Просить справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Петренко В.М. під час судового розгляду зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення №35 складений відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-16 КУпАП не відповідає вимогам закону. Обставини зазначені у вказаному протоколі прокурором не доведені. Посилання прокурора на те, що ОСОБА_1 не вжив заходів щодо припинення кримінального правопорушення, що вчиняється підлеглим, та не направив до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, вчинене в умовах особливого періоду, є необґрунтованими. З доказів, які надані на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, таке не вбачається, в зв`язку з чим просить провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-16 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Прокурори військової прокуратури Черкаського гарнізону під час судового розгляду протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-16 КУпАП підтримали та просили накласти на останнього адміністративне стягнення, передбачене санкцією частини статті за якою він притягується до адміністративної відповідальності. При цьому зазначили, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, після роз`яснення прав та ознайомлення з протоколом, ОСОБА_1 свою вину визнав у повному обсязі. Жодного тиску на ОСОБА_1 не чинилося.

Свідок ОСОБА_4 під час судового розгляду надала покази, що вона являється матір`ю військовослужбовця ОСОБА_3 , який проходить строкову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Свідком подій, які трапилися з її сином ОСОБА_3 31 травня 2018 року у військовій частині НОМЕР_2 вона не була. Її син розповідав, що 31 травня 2018 року він мив ноги у кімнаті для вмивання. Після того як він помив ноги, днювальний повідомив його, щоб він прибрав за собою у кімнаті для вмивання, оскільки на підлозі розбризкано воду. На що її син відповів, що воду він не розбризкував. Між днювальним та її сином виникла словесна перепалка, в якій була вжита нецензурна лайка. Після цього її син все ж протер підлогу. Потім днювальний повідомив іншого солдата, що її син висловлювався до нього нецензурною лайкою, в зв`язку з чим останнього покликали до кімнати для вмивання. В зазначеній кімнаті, солдат, якому днювальний повідомив вищевказані обставини, вдарив її сина кулаком у ліве плече та лівий бік. Після цього солдат пішов, а її син трохи постояв, так як йому стало зле, а потім пішов. Потім її син повідомив, що в нього болить живіт, однак його змусили працювати та носити цеглу. Про те, що її сину була проведена операція, вона дізналася 04 червня 2018 року. На її думку, керівництву чергової частини були відомі обставини отримання її сином тілесних ушкоджень. 04 червня 2018 року їй зателефонували з військової частини та повідомили, що її сину видалили селезінку. 05 червня 2018 року вона приїхала до свого сина у лікарню. В лікарні вона бачила одного з керівників військової частини, який приніс її сину медикаменти з військової частини. Також її син повідомляв, що медикаменти приносив командир роти. Командира роти вона вперше побачила, коли її сина виписали з лікарні та повинні були везти до м. Біла Церква. Вона зверталася до військової частини з приводу отриманих тілесних ушкоджень, де їй медична сестра повідомила, що, зі слів ОСОБА_5 , тілесні ушкодження він отримав внаслідок падіння. Спочатку її син казав, що він дійсно отримав тілесні ушкодження внаслідок падіння, однак 6 чи 7 червня 2018 року він їй повідомив, що його побили. Лікар її сина казав, що останньому приносили медикаменти з військової частини. Як пояснили їй у військовій частині, раніше вони не повідомили про знаходження її сина у лікарні, оскільки в них був відсутній номер її телефону. Хоча як повідомив їй син, телефон йому принесли лише через декілька днів після того, як він поступив на лікування. До призову на строкову службу її син жодного разу в лікарні не знаходився та йому операцій не проводили, стан здоров`я був відмінний. Її син також розповідав, що він повідомляв ввечері 31 травня 2018 року про сильний біль у животі особу, яка нанесла йому удари. Особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вона раніше не бачила, та її син їй не повідомляв, що ця особа відвідувала його у лікарні.

Свідок ОСОБА_3 під час судового розгляду надав покази, що він являється військовослужбовцем строкової служби військової частини НОМЕР_1 . 31 травня 2018 року близько 18 години 40 хвилин його покликав днювальний до приміщення казарми у кімнату для вмивання. Коли він зайшов до кімнати для вмивання, в ній вже знаходився старший солдат ОСОБА_6 , який наніс йому один удар кулаком у плече та один удар кулаком у бік. Після цього він пішов до спального приміщення, звідки направився для виконання робіт по переносці цегли. Під час вечірнього шикування 31 травня 2018 року він заявляв скарги на біль у боку. Один з солдатів поцікавився, в зв`язку з чим у нього біль, на що він відповів, що впав. Старший солдат ОСОБА_6 надавав йому знеболююче. Також, після того як він прокинувся, 01 червня 2018 року повідомив старшого солдата ОСОБА_6 про біль у боку, на що він сказав, що коли прийде старшина він його повідомить та його відведуть до медичної частини, однак так до медичної частини його не відвели. 01 червня 2018 року після обіду він повідомив про біль у боку солдата ОСОБА_7 . Після цього він повідомив старшого робіт, які він виконував після обіду, та пішов до медичної частини. Про нестатутні відносини, які відбулися в нього з старшим солдатом ОСОБА_6 , знав днювальний, який 31 травня 2018 року кликав його до кімнати для вмивання. Чи виконував вказаний днювальний доповідь про зазначені нестатутні відносини черговому військової частини йому невідомо. 01 червня 2018 року на ранковому шикуванні був присутній черговий військової частини, однак хто саме не пам`ятає. Він перебуває у підпорядкуванні старшого солдата ОСОБА_6 . Про те, що тілесні ушкодження він отримав внаслідок його побиття іншим військовослужбовцем він вперше розповів своїй матері. Не заперечує, що розмова з матір`ю про вищевказані обставини відбулася 06 червня 2018 року. Його ніхто не примушував говорити, що тілесні ушкодження він отримав внаслідок падіння, однак він це казав, так як боявся, що до нього знову буде застосоване фізичне насильство. Особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, він про обставини, які відбулися з ним 31 травня 2018 року, нічого не повідомляв.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, свідків та прокурорів, повно та всебічно дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

За змістом ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №35 від 08 червня 2018 року, прокурор військової прокуратури Черкаського гарнізону дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-16 КУпАП, в зв`язку з тим, що він у період часу з 31 травня 2018 року по 01 червня 2018 року на території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , не вжив заходів щодо припинення кримінального правопорушення злочину, що вчиняється підлеглим та не направив повідомлення до органу досудового розслідування про підлеглих, які вчиняють кримінальне правопорушення, а саме про те, що 31 травня 2018 року близько 18 години 00 хвилин у казарменому приміщенні військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , у кімнаті для вмивання, військовослужбовець строкової служби ОСОБА_2 наніс два удари правою рукою, один з яких в область плеча, інший в область селезінки іншому військовослужбовцю строкової служби цієї ж військової частини ОСОБА_3 , який не є підлеглим ОСОБА_2 , внаслідок чого ОСОБА_3 був госпіталізований до Смілянської міської лікарні, де 01 червня 2018 року близько 20 години 20 хвилин останній був прооперований та шляхом хірургічного втручання йому було видалено селезінку, чим спричинено тяжке тілесне ушкодження, а саме втрату вказаного органу.

Відповідно до ч.2 ст.172-16 КУпАП відповідальність за вказаною частиною статті настає в разі умисного невжиття заходів щодо припинення злочину, що вчиняється підлеглим та не направлення військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, вчинене в умовах особливого періоду.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000037, відомості вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.406 КК України, за фактом отримання військовослужбовцем ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, внесені 07 червня 2018 року (а.с.11).

Згідно витягу з наказу №411 від 28 листопада 2013 року першого заступника т.в.о. першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України Думанського Ю.А., майора ОСОБА_1 , призначено до 2183 об`єднаного центру забезпечення пальним тилу Збройних Сил України, начальником мобілізаційного відділення (а.с.7).

Відповідно до довідки виданої командиром військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 28 листопада 2013 року являється начальником мобілізаційного відділення військової частини НОМЕР_1 Тилу Збройних Сил України (а.с.19).

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 у добовий наряд на 31 травня 2018 року черговим частини призначено начальника мобілізаційного відділення майора ОСОБА_1 (а.с.8).

Як зазначив під час судового розгляду свідок ОСОБА_3 , тілесні ушкодження 31 травня 2018 року близько 18 години 40 хвилин наніс йому інший військовослужбовець у кімнаті для вмивання, яка розташована у казармі військової частини НОМЕР_1 .

При цьому, як вбачається з показів ОСОБА_3 , майор ОСОБА_1 свідком нанесення йому тілесних ушкоджень іншим військовослужбовцем не був.

Враховуючи, що ОСОБА_1 свідком нанесення тілесних ушкоджень військовослужбовцю ОСОБА_3 іншим військовослужбовцем 31 травня 2018 року не був, відтак суд приходить до беззаперечного висновку, що ОСОБА_1 був позбавлений об`єктивної можливості вжити заходів щодо припинення вказаного злочину.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 зазначив, що 04 червня 2018 року він дізнався, що якийсь солдат потрапив на лікування з підозрою на апендицит та про можливі нестатутні відносини військовослужбовців, а про саму подію, яка трапилася 31 травня 2018 року з солдатом ОСОБА_3 08 червня 2018 року. Під час перебування у добовому наряді з 31 травня 2018 року по 01 червня 2018 року йому ніхто не повідомляв про вчинення відносно ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

Зазначені покази ОСОБА_1 жодним доказом, який наявний в матеріалах справи, та показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не спростовані.

При цьому, як вбачається з показів ОСОБА_3 наданих під час судового розгляду, він 31 травня 2018 року під час шикування повідомив солдатів про наявний у нього біль в боку, при цьому зазначив, що такий виник внаслідок падіння. Про те, що тілесні ушкодження він отримав внаслідок завдання іншим військовослужбовцем йому ударів, спочатку повідомив свою матір. В період з 31 травня 2018 року по 01 червня 2018 року черговому військової частини НОМЕР_1 він не повідомляв про отримання ним тілесних ушкоджень.

Відповідно до показів свідка ОСОБА_4 наданих під час судового розгляду, яка являється матір`ю ОСОБА_3 , її син розповів про обставини отримання ним тілесних ушкоджень внаслідок завдання іншим військовослужбовцем йому ударів, 6 чи 7 червня 2018 року.

При цьому, суд має зазначити, що будь-яких доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 було відомо про вчинення відносно військовослужбовця ОСОБА_3 кримінального правопорушення, в зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення №35 від 08 червня 2018 року період часу, а саме з 31 травня 2018 року по 01 червня 2018 року, матеріали справи не містять.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 в період часу з 31 травня 2018 року по 01 червня 2018 року не було відомо про вчинення відносно ОСОБА_3 кримінального правопорушення, в зв`язку з чим він з об`єктивних причин був позбавлений можливості направити до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУПАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до обґрунтованого висновку, що під час судового розгляду прокурорами не надано належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-16 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі вищевикладеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-16 КУпАП.

Відповідно п.1 ч.1 ст.247 провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Оскільки адміністративне стягнення на порушника не накладається, стягненню судовий збір не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.2 ст.172-16, ст.ст. 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-16 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.П.Опалинська