АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті гривень) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_3 09 грудня 2017 року о 19 год. 50 хв. в м. Києві по вул. Курській, 20 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння: порушення координації руху, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить визнати неправомірними дії працівників поліції під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, постанову судді скасувати а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_3 в обґрунтування своєї апеляційної скарги посилається на те, що постанова судді Солом'янського районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року не відповідає вимогам законодавства.

Зокрема, вказує, що йому не було представлено будь-які докази згідно яких він нібито керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння.

Зазначає, що суддя не врахував того, що ОСОБА_2 є студентом із багатодітної сім'ї, яка є малозабезпеченою, не працює, нещодавно втратив батька, мати тимчасово не працює, виховує трьох неповнолітніх дітей.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та викладені в апеляційній скарзі доводи, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_3, 09 грудня 2017 року о 19 год. 50 хв., в м. Києві на вул. Курській, 20, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння: порушення координації руху, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252,280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, обґрунтовано і вмотивовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3, у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху - відмові від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддя, обгрунтовуючи винуватість ОСОБА_3 у порушенні правил дорожнього руху - відмові від проходження, відповідно до встановленого прядку, огляду на стан наркотичного сп'яніння, послався на наявні у справі докази, а саме: дані протоколу про адміністративні правопорушення, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, пояснення свідків, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження, огляду на стан наркотичного сп'яніння (а.с.2), рапортом працівників поліції (а.с.4), розпискою ОСОБА_2 про підтвердження факту залишення на зберігання транспортного засобу, яким він керував.

Крім того, в суді апеляційної інстанції і сам ОСОБА_2 не заперечував факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, мотивуючи це тим, що того вечора він вживав наркотичні засоби, і за результати огляду на стан наркотичного сп'яніння це було б виявлено. Але автомобіль, в якому він перебував, стояв на місці і не рухався, тобто він ним не керував.

На думку судді апеляційного суду доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення є безпідставними, та не підтверджуються матеріалами справи.

Посилання ОСОБА_2 на те, що йому не було представлено будь-які докази керування автомобілем у стані алкогольного сп'яніння є необґрунтованими, оскільки протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 складено за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, за що і застосовано щодо нього адміністративне стягнення. Та обставина, що автомобіль, за кермом якого перебував ОСОБА_2, рухався і був зупинений працівниками поліції підтверджується рапортом працівників поліції ОСОБА_4ОСОБА_7.ОСОБА_5 (а.с.4).

Доводи апеляційної скарги про те, що суддя не врахував особу порушника, те що він є студентом із малозабезпеченої багатодітної сім'ї, не працює, втратив батька, мати тимчасово не працює та виховує неповнолітніх дітей, є голослівними, оскільки суддею суду першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 та призначенні виду і розміру адміністративного стягнення суддя врахував відсутність обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення; характер правопорушення, особу порушника та його ставлення до вчиненого, ступінь його вини, що була повністю встановлена в судовому засіданні.

Що стосується доводів апеляційної скарги про визнати неправомірними дії працівників поліції під час складання відносно ОСОБА_2протоколу про адміністративне правопорушення, то зазначене не є предметом даного судового розгляду. Даних про оскарження дій працівників поліції у встановленому законом порядку в матеріалах справи немає, не надано таких даних і ОСОБА_2 під час судового розгляду.

З огляду на викладене, рішення судді про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ухвалене на підставі належних, достатніх та допустимих доказів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Підстав для закриття провадження по справі за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, немає.

У зв'язку з цим суддя суду апеляційної інстанції оскаржувану постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті гривень) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко

Справа № 33/796/1089/2018

Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Агафонов С.А.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.