125/1051/18 3/125/416/2018
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Барський районний суд Вінницької області в складі:
судді Єрмічової В.В.,
за участю секретаря судового засідання Переверзєвої Т.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника адвоката ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, який народився 12 листопада 1953 року, проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1, пенсіонера, за ч. 1 ст. 130 КпАП України,
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України, керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2, який діє відповідно до ордера від 7 серпня 2018 року, підтримав позицію свого підзахисного.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд ураховує положення п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", де зазначено про те, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров'я та Міністерства юстиції України N 114/38/15-36-18 (z0055-95 від 24 лютого 1995 року). Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Крім пояснень ОСОБА_1, суд бере до уваги докази, зібрані особою, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення - інспектором СРПП Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 263261 від 10 травня 2018 року, в якому міститься запис ОСОБА_1 про те, що він керував автомобілем після того як випив пляшку пива, однак при цьому не порушував правил дорожнього руху, вину визнає частково (а.с. 3);
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складено КУ "Барська центральна районна лікарня" Вінницької області о 17 год. 10 хв. від 10 травня 2018 року (а.с. 4), відповідно до якого концентрація алкоголю в крові ОСОБА_1 складала 1,28 % проміле. Даний висновок підписаний ОСОБА_1 (а.с. 4).
З урахуванням, зазначеного вище, суд дійшов висновку, що у справі зібрано достатньо належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 обґрунтовано притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме, керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння.
Крім того, керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп'яніння було небезпечним для інших учасників дорожнього руху та пішоходів. Вказана обставина істотно підвищує суспільну небезпеку вчиненого адміністративного правопорушення.
Враховуючи усі обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поведінку ОСОБА_1 після його вчинення, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому його слід визнати винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої вказаною частиною статті, за якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи вищевикладене, з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 гривні 40 копійок.
На підставі п. 2.5 ПДР України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", керуючись п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, частинами 1, 2 ст. 251, ч. 1ст. 268, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня її оголошення.
Суддя