АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/1678/16-п Суддя 1-ї інстанції: Горпинич О.В.
Провадження № 33/790/835/18
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., за участю осіб, у відношенні яких винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП ОСОБА_2, його захисника - адвоката ОСОБА_3, представника іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.07.2018 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.07.2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 було закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Суддею суду першої інстанції було зазначено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №407663 від 25.03.2018 року ОСОБА_2 9 березня 2016 року о 15 годині 30 хвилин керував автомобілем «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по проспекту Л.Ландау в районі будинку 62-В, не обрав безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем Мазда, державний номер НОМЕР_2. Автомобілі отримали механічні пошкодження, заподіяно матеріальну шкоду, а ОСОБА_2 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху.

Разом з тим, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, суддя, не вирішуючи питання про нявність або відсутність вини закрив провадження на підставі вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову від 24.07.2018 року та закрити провадження по справі на підставі вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що керувався строком зазначеним у постанові від 24.07.2018 року, де вказано, що така постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її отримання.

В апеляційній скарзі вказує, що матеріали справи на його думку не містять достатніх доказів на підтвердження факту порушення ним вимог Правил дорожнього руху України, протокол про адміністративне правопорушення не містить даних, які беззаперечно підтверджують факт скоєння ОСОБА_2, інкримінованого правопорушення, а додана схема дорожньо-транспортної пригоди події не підписана інспектором патрульної поліції.

Вказує, що суд першої інстанції не врахував зміст пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6, вважає, що додані до матеріалів справи документи беззаперечно вказують, що на момент дорожньо-транспортної події (ДТП) 09.03.2016 року, станом на дату складання протоколу про адміністративне правопорушення 25.03.2016 року патрульні поліцейські ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 не були уповноважені на дії щодо оформлення матеріалів щодо події ДТП, а крім того інспектор ОСОБА_10 не був посадовою особою органів внутрішніх справ, уповноваженою складати протокол про адміністративні правопорушення, як це передбачено п.1 ч.1 ст. 255 КУпАП, тому вважає такий протокол неналежним та недопустимим доказом.

Також вказує, що винним себе не вважає. На фотозображеннях, наявних в матеріалах справи містяться сліди гальмівного шляху автомобіля «Опель Астра», а матеріали справи містять листи-відповіді КП «ШЛЯХРЕМБУД» №557 від 25.03.2016 року, КП «Харків-Сигнал» від 14.04.2016 року №181 щодо стану дорожнього покриття, розміщення дорожніх знаків, та порядку регулювання проїзду казаної дільниці дороги. Посилається на те, що пояснення свідків мають розбіжності щодо обставини руху автомобілів Опель Астра та Мазди-6.

Вважає, що судом було відмовлено у задоволенні клопотання про призначення експертизи в частині надання експертом відповідей по двох варіантах: за вихідними даними, наявними в усіх матеріалах судової справи.

Посилається на те, що експертом було проігноровано лист КП «ШЛЯХРЕМБУД» № 557 від 25.03.2016 року щодо кількості смуг дороги в місці зіткнення, а також не враховані вимоги п. 1.10 та 11.1 Правил дорожнього руху України.

Зазначає, що водій ОСОБА_4 вчинив зіткнення з автомобілем Опель Астра під керуванням ОСОБА_2 саме на смузі руху водія ОСОБА_2

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали вимоги апеляційної скарги, пояснення представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повідомлені причини такого пропуску апеляційний суд вважає поважними, та задовольнити апеляційну скаргу частково.

Надаючи пояснення апеляційному суду захисник ОСОБА_3 вказав, що на його думку справа підлягала закриттю на підставі вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП одразу при її надходженні до суду першої інстанції, однак у зв'язку з тим, що вона все ж була розглянута по суті, наполягав на закритті провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що такі доводи заслуговують на увагу, та відмічає, що ч. 2 ст. 38 КУпАП визначає, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Пунктом 7 с. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Вказана правова норма є імперативною, та інших правил поведінки не встановлює, і в цьому випадку орган, яки розглядає справу зобов'язаний закрити провадження у справі без становлення вини особи, та подальшого її переслідування з боку держави.

Згідно матеріалів справи, дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 мала місце 09.03.2016 року та на момент розгляду справи судом першої інстанції, строки передбачені ст. 38 КУпАП минули, тому апеляційний суд вважає, що суддею суду першої інстанції було обґрунтовано прийнято рішення про закриття провадження у справі на підставі вимог п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП без встановлення вини ОСОБА_2

Разом з цим апеляційний суд вважає, що приймаючи таке рішення суддя суду першої інстанції, вказуючи, що відсутні підстави встановлювати вину згідно положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, та вирішувати інші питання, крім прийняття рішення про закриття провадження, допустив неузгодженість з цією позицією в постанові, яка оскаржена, оскільки в абзаці 7 її мотивувальної частини надав оцінку доказам, і в 9 абзаці послався на висновок судової транспортно-трасологічної експертизи № 15372/803.

З урахуванням викладеного апеляційний суд вважає необхідним змінити постанову від 24.07.2018 року та виключити з її мотивувальної частини вказані посилання.

Вказане рішення не позбавляє можливості учасників дорожньо-транспортної пригоди вирішувати питання, при їх наявності, про відшкодування завданої в результаті вказаної події шкоди, доводячи вину іншої сторони в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.07.2018 року у відношенні ОСОБА_2 задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Виключити з її мотивувальної частини абзац 7 та посилання на висновок судової транспортно-трасологічної експертизи № 15372/803.

В решті вказану постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик