ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/140/18 Справа № 194/1247/18 Суддя у 1-й інстанції - Корягін В.О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: судді Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень,

за участю:

прокурора Мануйленка І.М.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2 визнаний винуватим за те, що він будучи депутатом Тернівської міської ради VII скликання, відповідно до підпункту б пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України Про запобіганню корупції є суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» подав щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2016 рік лише 07 травня 2017 року о 19-13 год., а був зобов'язаний подати таку декларацію за 2016 рік до 01 травня 2017 року, та щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2017 рік подав лише 04 квітня 2018 року о 09.40 год., а був зобов'язаний подати таку декларацію за 2017 рік до 01 квітня 2018 року, тим самим вчинив адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією, передбачене ч. 1ст. 172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування апеляційних вимог, зазначає про відсутність в діях ОСОБА_2 умислу на вчинення даного правопорушення, а вчинення його з необережності виключає відповідальність за ч. 1 ст. 176-1 КУпАП. Також вказує, що декларація ним не подана своєчасно через поважні причини. Крім того, захисник посилається на закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, оскільки 14.06.2018 року працівник поліції, який склав стосовно ОСОБА_2 протокол, телефонував останньому з метою отримати пояснення по факту виявленого правопорушення. Сплив строків, передбачених ст. 38 КУпАП, також підтверджується тим, що 06.06.2018 року до Тернівської міської ради направлений запит з Управління захисту економіки. При цьому висновки суду в частині того, що запит був зроблений без виявлення правопорушення, а лише з метою аналізу дотримання антикорупційного законодавства, вважає необґрунтованим, оскільки запит зроблений не щодо всіх депутатів, а лише стосовно 12 депутатів.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисник підтримали апеляційну скаргу і з підстав, зазначених в скарзі просили її задовольнити, а постанову суду скасувати і провадження по справі закрити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважав її безпідставною, постанову суду законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, співставивши їх з матеріалами справи, апеляційний суд приходить до висновку, що викладене в постанові суду першої інстанції твердження про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю підтверджується наступними доказами, наявними в матеріалах справи.

Протоколами про адміністративне правопорушення від 13 серпня 2018 року, складеними уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП.

Відомостями з Тернівської міської ради, згідно яких ОСОБА_2 є депутатом цієї ради, у звязку з чим відповідно до пп. б п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобіганню корупції» є суб'єктом на якого покладається обовязок щодо фінансового контролю згідно зі ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», тобто є субєктом правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП.

Відомостями з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (Далі - Реєстр), ОСОБА_2 щорічну декларацію за 2016 рік подав 07.05.2017 рку, за 2017 рік 04.04.2018 року.

Тобто вказані вище декларації подані поза строками, визначеними Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» від 23.03.2017 року № 1975-VIII, яким продовжено до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше (за 2016 рік) (п. 6 Розділу ІІ Прикінцевих положень) та ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобіганню корупції», згідно з якою субєкти декларування подають декларації щорічно до 1 квітня.

Відомостями Національного агентства з питань запобігання корупції (далі НАЗК) про некоректну роботу програмного забезпечення в період з 01.01.2017 року по 19 год. 30 хв. 04.01.2017 року, згідно яких протягом 24 - 28 березня 2017 року здійснювались заходи з оптимізації та переконфігурування обчислювальних ресурсів, що потребувало декількох зупинок та перезапусків окремих компонентів та ІТС Реєстр в цілому.

Письмовими поясненнями ОСОБА_2, який пояснював, що декларацію за 2016 рік він не зміг подати через перебої в функціюванні Реєстру, а за 2017 рік зберіг декларацію в чернетці та був впевнений, що його декларація була подана на сайті НАЗК.

З оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції, відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП дав належну правову оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи з точки зору їх достовірності та взаємозвязку, виклавши мотиви чому він приймає їх до уваги і критично оцінює інші докази, тим самим в повній мір виконав вимоги ст. 283 КУпАП і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги захисника та пояснення ОСОБА_2, що він не мав умислу на порушення обовязку про подання декларації і не подав її з поважних причин, оцінюються апеляційним судом як необґрунтовані, оскільки спростовуються матеріалами справи, зокрема відомостями з НАЗК про період коли Реєстр не працював.

Щодо доводів ОСОБА_2 та його захисника про відсутності умислу на несвоєчасне подання декларації, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, так як про наявність непрямого умислу свідчить обізнаність ОСОБА_2 з порядком подання декларації, зокрема у випадку успішності її подання на електронну пошту приходить відповідне підтвердження, а також, що він двічі подав таку декларацію з порушенням строку виконання обовязку, передбаченого ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Посилання ОСОБА_2 та його захисника, що щорічні декларації ним неподанні з поважних причин, апеляційний суд розцінює як необґрунтовані, виходячи з наступного.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у звязку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Окрім твердження в апеляційній скарзі про поважність причин несвоєчасного подання декларацій, жодного обґрунтування про їх наявність, крім перебоїв в роботі сайту НАЗК, ОСОБА_2 та його захисником не наведено, належних доказів не надано.

Доводи апеляційної скарги про сплив строків, передбачених ст. 38 КУпАП, у звязку з чим суд мав закрити провадження по справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, апеляційний суд розцінює як такі, що ґрунтуються на власному субєктивному аналізі доказів, наявних в матеріалах справи.

Так, згідно протоколів про адміністративне правопорушення, правопорушення виявлене 02 липня 2018 року, постанова суду винесена 25 вересня 2018 року, тобто в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

При цьому, відповідь на запит УЗЕ в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України отримано взагалі 30.07.2018 року.

Твердження захисника, що 06.06.2018 року до Тернівської міської ради направлений запит з Управління захисту економіки, який був зроблений не щодо всіх депутатів, а лише стосовно 12 депутатів, що на думку захисника свідчить про вже виявлені факти несвоєчасного подання декларацій певними депутатами, апеляційний суд розцінює як припущення, оскільки спростовуються текстом запиту, який не містить таких відомостей, а інших доказів на обґрунтування даного твердження не надано.

Таким чином, висновок суду першої інстанції в частині того, що запит був зроблений без виявлення правопорушення, а лише з метою аналізу дотримання антикорупційного законодавства, апеляційний суд вважає обґрунтованим та вмотивованим.

Посилання захисника та ОСОБА_2, що останньому телефонував оперуповноважений 14.06.2018 року з приводу надання пояснень по факту виявленого правопорушення, апеляційний суд розцінює як неприйнятні, у звязку з відсутністю будь-яких обєктивних відомостей даного факту в матеріалах справи, а роздруківки скріншотів з телефону ОСОБА_2, не можуть бути визнані як доказ в суді апеляційної інстанції відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, оскільки клопотання про їх долучення та дослідження не заявлялись в суді першої інстанції та суд не надавав їм оцінки.

Суперечностей в доказах, які б могли вплинути на правильність встановлених фактичних обставин справи або на доведеність вини ОСОБА_2 не виявлено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення даної категорії справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.П. Піскун