ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2018р. суддя Судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бахмут Донецької області справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 21.11.2017р., якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Краматорська Донецької області, громадянка України, з вищою освітою, неодружена, не судима, працює державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради Донецької області, проживає в АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 ( одна тисяча сімсот ) грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 21.11.2017р., ОСОБА_2, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 ( одна тисяча сімсот ) грн.

ОСОБА_2 визнано винною у тому, що вона будучи держслужбовцем ІІ рангу V категорії і працюючи держреєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради Донецької області, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», п.6 розділу ІІ Порядку інформування Національного агентства із запобігання корупції, затвердженого рішенням НАЗК №3 від 10.06.2016р., зареєстрованого у Мінюсті України 15.07.2016р. за №959/29089, несвоєчасно подала декларацію про суттєві зміни майнового стану після укладення 27.04.2017р. між гр.ОСОБА_3 та нею договору купівлі-продажу квартири в АДРЕСА_1 загальною площею 52,4 кв.м загальною вартістю 110 235 грн.

Зазначена постанова оскаржена особою, яка притягнена до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, в апеляційній скарзі вона:

- вважає постанову суду незаконною, прийняту з порушенням матеріального та процесуального права, оскільки вона постановою Краматорського міського суду Донецької області від 28.08.2017р. вже була визнана винною та притягнута до адміністративної відповідальності за аналогічне адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-6 ч.2 КУпАП, тільки про неповідомлення нею про суттєві зміни в майновому стані, об'єктивна сторона якого містить аналогічні фактичні обставини;

- вказує, що одразу ж після складання протоколу про вчинення нею адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172 КУпАП 11.08.2017р., на підставі якого постановою суду її було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення 28.08.2017р., нею добровільно було повідомлено НАЗК про зміну майнового стану, а згодом добровільно сплачений накладений штраф та судовий збір, проте тією ж службовою особою 11.10.2017р. був складений повторний протокол про вчинення нею адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, при тих же обставинах тепер з підстав несвоєчасного повідомлення нею НАЗК про суттєві зміни її майнового стану;

- зазначає, що судом при прийнятті судового рішення порушена ст. 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й теж саме правопорушення, та не враховано, що норма ч.2 ст. 172-6 КУпАП передбачає дві альтернативні диспозиції, а саме неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані;

- прохає скасувати постанову суду та закрити провадження по справі за відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Заслухавши доводи апелянта ОСОБА_2,, яка підтримала подану нею апеляційну скаргу у повному обсязі, прохала її задовольнити, прокурора Старікова П.О., який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги, прохав залишити її без задоволення, дослідивши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 за таких підстав.

Суд першої інстанції в обґрунтування оскаржуваної постанови поклав протокол про адміністративне правопорушення № 458 від 11.10.2017р., відомості з Єдиного державного реєстру декларацій, результати пошуку дати публікації повідомлення ОСОБА_2 про суттєві зміни в її майновому стані, копію декларації ОСОБА_2, за 2015р. , копії матеріалів її особової справи, накази про її призначення, звільнення та переведення, довідку за результатами перевірки за ЗУ «Про очищення влади», довідку про зарплату та лікарняні, матеріали листувань тощо, та не взяв до уваги доводи ОСОБА_2 про те, що постановою Краматорського міського суду Донецької області від 28.08.2017р. її було визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП оскільки, на думку суду першої інстанції, зазначені доводи спростовуються матеріалами адміністративної справи, без наведення конкретних доказів.

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з вказаними вище висновками суду першої інстанції, оскільки вважає їх непереконливими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Так з об'єктивної сторони правопорушення, передбачені ст. 172-6 ч. 2 КУпАП можуть виражатись щодо суттєвих змін у майновому стані у двох формах:

1) неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані;

2) несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції» передбачено обов'язок суб'єкта декларування письмово повідомити НАЗК у 10-денний строк з моменту отримання доходу або придбання майна на суму яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб станом на 01.01.2017р. про суттєві зміни у його майновому стані, ця інформація вноситься до ЄДРД, оприлюднюється на офіційному веб сайті НАЗК з метою перевірки її достовірності у наступному.

Таким чином, якщо суб'єкт правопорушення зробив одне із зазначених письмових повідомлень на 11 -й день або пізніше його діяння треба кваліфікувати як несвоєчасне повідомлення, а якщо взагалі його не зробив - як неповідомлення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 11.08.2017р. щодо ОСОБА_2, службовою особою Управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_4 складений протокол про адміністративне правопорушення № 458 від 11.10.2017р. про неповідомлення нею НАЗК про суттєві зміни її майнового стану після укладення 27.04.2017р. між гр.ОСОБА_3 та нею договору купівлі-продажу квартири в АДРЕСА_1 загальною площею 52,4 кв.м загальною вартістю 110 235 грн.

В зазначеному протоколі ОСОБА_2 письмово пояснила, що вона повністю визнає свою вину.

(а.с. 53-55).

11.08.2017р. 15-25 год. ОСОБА_2 було повідомлено НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, а саме про придбання 27.04.2017р. квартири в м. Краматорську Донецької області.

( а.с. 12-15).

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 28.08.2017р. ОСОБА_2 визнано винною за ст. 172-6 ч. 2 КУПАП за неповідомлення НАЗК про суттєві зміни майнового стану після укладення 27.04.2017р. між гр.ОСОБА_3 та нею договору купівлі-продажу квартири в АДРЕСА_1 загальною площею 52,4 кв.м загальною вартістю 110 235 грн. та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) грн.. та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

(а.с. 59-60 ).

Зазначена постанова суду не оскаржена в суді апеляційної інстанції та набрала чинності 08.09.2017р.

31.08.2017р. та 01.09.2017р. ОСОБА_2 добровільно сплачено штраф у розмірі 1 700 грн. та судовий збір 320 грн., що підтверджується відповідними квитанціями Приватбанку України.

(а.с. 63).

11.10.2017р. щодо ОСОБА_2 тією ж службовою особою на підставі її повідомлення НАЗК від 11.08.2017р. про купівлю квартири в м.Краматорську Донецької області складений протокол про несвоєчасне повідомлення нею НАЗК про суттєві зміни майнового стану після укладення 27.04.2017р. між гр.ОСОБА_3 та нею договору купівлі-продажу квартири в АДРЕСА_1 загальною площею 52,4 кв.м загальною вартістю 110 235 грн. , в письмових поясненнях до якого ОСОБА_2 зазначила, що зазначений протокол є необґрунтованим, оскільки неможливо притягнути особу двічі до адміністративної відповідальності за одне і теж правопорушення.

(а.с. 6-11).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що службовій особі, яка склала протокол від 11.10.2017р. було відомо 11.08.2017р. про те, що ОСОБА_2 добровільно в 15-25 год. повідомила НАЗК про суттєву зміну її матеріального становища, а саме купівлю квартири в м.Краматорську Донецької області, та зазначений факт через 60 днів став підставою для складання ним протоколу від 11.10.2017р.

Суд першої інстанції без врахування вказаних обставин, наявності постанови суду від 28.08.2017р., в порушення вимог ст. 61 Конституції України, ст.ст. 2, 7 КУпАП, п.8 ст. 247 КУпАП, незаконно та необґрунтовано визнав ОСОБА_2 винуватою у несвоєчасному повідомленні нею НАЗК про купівлю квартири, при наявності постанови суду про визнання її винною за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП за неповідомлення нею НАЗК тих же обставин.

Так при прийнятті постанови судом першої інстанції не було враховано те, що законодавчою основою для прийняття актів, які регулюють питання адміністративної відповідальності, є Конституція України, яка має вищу юридичну силу, тому всі закони повинні відповідати саме Конституції України. Також судом при прийнятті постанови не були враховані положення ст. 7 КУпАП про те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, та про те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, яка в свою чергу містить принципи єдності законності, верховенства закону, неприпустимості протиставлення законності і доцільності, реальності законності.

Таким чином висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2, яка була раніше притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч.2 КУпАП за неповідомлення НАЗК про суттєві зміни її майнового стану, після її подальшого повідомлення НАЗК про це, знов вчинила інше адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, а саме несвоєчасно повідомила НАЗК про купівлю тієї ж квартири, був зроблений ним з міркувань доцільності без врахування законності прийняття такого рішення, в даному випадку доцільність суперечить законності, проте вона може існувати тільки в межах останньої.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 8 ст. 247 КУпАП, оскільки по справі наявна по тому ж самому факту щодо ОСОБА_2 постанова суду про визнання її винною та накладення на неї адміністративного стягнення, що суперечить ст. 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й теж саме правопорушення, та в свою чергу унеможливлює початок провадження щодо ОСОБА_2 в справі про адміністративне правопорушення за ст. 172-6 ч.2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 61 Конституції, ст.247 п.8 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 21.11.2017р., якою визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 ( одна тисяча сімсот ) грн., задовольнити.

Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 21.11.2017р., якою ОСОБА_2 якою визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 ( одна тисяча сімсот ) грн., скасувати та закрити провадження по справі за п. 8 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Залізняк Р.М.