Справа № 234/1076/18
Провадження № 3/234/482/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Демидової В.К.,

при секретарі Ворорбйової Т.В.

за участю адвоката- Павленко О.В.

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Словянську ДПП відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_1, працюючого в ТОВ ВКФ «Онікс», водієм, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, якому розяснені права та обовязки ст.268 КУпАП,-

-про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №043159 від 25.01.2018 року, складеного поліцейським роти №1 батальйону УПП в м. Краматорськ та м. Словянськ ДПП сержантом поліції ОСОБА_2, водій ОСОБА_1 24.01.2018р. о 23г.40хв. в м.Краматорськ по бульв. Краматорський, біля буд.37, керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotec 6820» відмовився, огляд проводився у медичному закладі, що підтверджується висновком на стан алкогольного спяніння №81 від 25.01.2018р., чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за передбачена адміністративна відповідальність за ст.130ч.1 КУпАП.

ОСОБА_3 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст.130 ч.1 КУпАП, не визнав та пояснив, що він 24.01.2018р. приблизно о 23 годині рухався у якості пасажира в автомобілі НОМЕР_2, який належить ТОВ «Онікс». За кермом знаходився його брат ОСОБА_4, який також працює на вказаному вище підприємстві на посаді регіонального менеджера.

Поблизу будинку №37 по ОСОБА_5 м.Краматорська через погані погодні умови їх автомобіль попав у занос, у звязку з чим не міг вільно рухатись по проїзній частині.

З цього приводу, ОСОБА_4 пішов до найближчого будинку за допомогою, ОСОБА_1 залишився в автомобілі.

Очікуючи ОСОБА_4 ОСОБА_1 пересів на місце водія та включив пічку обігріву салону автомобіля.

У цей час до автомобіля підїхав службовий автомобіль патрульної поліції. Після цього, до автомобіля підійшли працівники поліції та попросили предявити документи, що посвідчують особу та документи на автомобіль.

ОСОБА_1 надав вказані вище документи та пояснив, що транспортним засобом керував його брат, автомобіль у звязку з погодними умовами застряв на проїзній частині, рух автомобіля був обмежений та його брат пішов за допомогою для того, щоб витягти автомобіль.

Після цього, працівники патрульної поліції забрали документи, що посвідчували особу та стали відходити від автомобіля, де знаходився ОСОБА_1

ОСОБА_1 вийшов з автомобіля з метою зясувати причині перевірки документи та попросити працівників поліції повернути документи останньому.

Після вказаного працівники поліції відмовились віддавати ОСОБА_1 документи, що посвідчували його особу та документи на автомобіль та стали його затримувати наносячи удари по обличчю та застосовуючи спецзасоби.

Як наслідок, ОСОБА_1 був доставлений до краматорського ВП ГУНП в Донецькій області.

За фактом побиття ОСОБА_1, останній подав відповідну заяву до відділу поліції, що на думку ОСОБА_1 підтверджується відповіддю з ОСОБА_5 ГУНП в Донецькій області від 07.02.2018р., копія якого була надана останнім суду.

Вже після цього, ОСОБА_1, не зрозумівши причини доставлення його до відділу поліції, попросив поліцейських надати йому можливість зателефонувати до своїх рідних щоб повідомити, що він затриманий та зателефонувати захиснику для надання останньому правової допомоги.

На вказані вище прохання, поліцейські відповіли відмовою, чим порушили його право на захист.

В подальшому в приміщенні ОСОБА_5 відділу поліції був складений спірний протокол з залученням свідків.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків,тощо.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проаналізувавши усе вищезазначене, суд вважає, що в ході судового розгляду не здобуто достатньо доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, а саме те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Існуючий в матеріалах справи відеозапис фіксування адміністративного правопорушення свідчить про те, що з боку поліцейських були порушені вимоги ст.259 КУпАП, які визначають, що при вчиненні порушень правил користування засобами транспорту, правил щодо охорони порядку і безпеки руху, правил спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, правил пожежної безпеки, санітарних норм на транспорті порушника може бути доставлено уповноваженою на те особою в поліцію, якщо у нього немає документів, що посвідчують особу, і немає свідків, які б могли повідомити необхідні дані про нього.

Як вбачається з вказаного вище відеозапису на час первісного спілкування поліцейськими з ОСОБА_1 у останнього були при собі документи, що посвідчують його особу.

Факт опору поліцейським під час перевірки документів є недоведеним, відомості про це також відсутні і у спірному протоколі.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №043159 від 25.01.2018р. зазначене, що ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду на місці зупинці транспортного засобу у звязку з чим був доставлений до медичного закладу.

В свою чергу на відеозапису чітко вбачається, що з боку поліцейських на місці знаходження транспортного засобу, де знаходився ОСОБА_3, останньому не пропонувалось пройти медичний огляд на місці, ОСОБА_3 від нього не відмовлявся.

Навпаки, зазначений вище відеозапис свідчить про те, що пройти медичний огляд з боку поліцейських було запропоновано ОСОБА_3 лише у приміщенні ОСОБА_5

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП та п. 6. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС № 1452/735, огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно зі ст.266 КУпАП огляд на стан алкогольного спяніння проведений з порушенням вимог закону вважається недійсним.

Пунктом 11 Інструкції передбачено, що оформлення матеріалів огляду на стан спяніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством, а ст.259 КУпАП визначено, що у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, порушника може бути доставлено в поліцію.

З наведеного слідує, що адміністративний протокол міг бути складений у відділенні поліції, проте, огляд водія на стан алкогольного спяніння повинен проводитись виключно за місцем зупинки транспортного засобу.

Враховуючи зазначене, суд вважає встановленим, що спірний протокол був складений з порушеннями, а значить факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння є недоведеним.

Положення ч.1 ст.130 КУпАП чітко визначає, що відповідальність в даному випадку настає за умови керування винною особою транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Тобто в даному випадку для прийняття рішення про винуватість особи слід встановити, що дана особа дійсно керувала транспортним засобом, а не просто знаходилась біля нього, а бо перебувала в ньому з будь-яких інших підстав.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп'яніння, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп'яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, тобто факт керування транспортним засобом є безумовною та обов'язковою часиною складу зазначеного правопорушення, більш того, в даному випадку взагалі має преюдиціальне значення, так як в подальшому, при доведенні стану сп'яніння, така особа буде притягнута до відповідальності саме за керування транспортним засобом у такому стані.

Діюче законодавство не містить чіткого визначення самого поняття керування транспортним засобом. Виходячи з загально визначеного розуміння правової природи цього поняття та його тлумачення в юридичній літературі, під управлінням транспортним засобом слід розуміти вчинення технічних дій, пов'язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу.

Відповідно до правових позицій, викладених в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З огляду на зазначене вище, суд вважає встановленим, що належних та допустимих доказів, які б об'єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення взагалі керував транспортним засобом, тобто безпосередньо виконував функції водія, матеріали справи не містять, а тому у останнього взагалі був відсутній обов'язок щодо виконання вимог, передбачених п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №043159 від 25.01.2018р. свідки до суду не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Поліцейський роти №1 батальйону УПП в м.Краматорськ та м.Словянськ ДПП сержантом поліції ОСОБА_2, який складав протокол про адміністративне правопорушення до суду не завився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_4 дав аналогічні пояснення тим. Що надавались ОСОБА_3 Додатково повідомив суду, що він працює регіональним менеджером на ТОВ «Онікс». Транспортний засіб в якому знаходився ОСОБА_3 дійсно належить вказаному вище підприємству. Порядок та право на керування визначений правилами підприємства, згідно з якими працівники підприємства мають право використовувати службові транспортні засоби виключно при наявності на те доручень керівництва підприємства і у службових цілях. Як 24.01.2018р. так і 25.01.2018р. такі доручення ОСОБА_1 не надавались.

Крім того, на запитання захисника повідомив, що транспортний засіб, як на час його зупинки ОСОБА_4 так і після затримання ОСОБА_1 працівниками поліції знаходився на тому ж самому місці, де він його залишив, що на його підтверджує той факт, що ОСОБА_1 ним не керував.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Не зважаючи на той факт, що за ст.130 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Як вбачається з відеозапису, що був наданий працівниками поліції ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду, про він особисто заявляв у приміщенні ОСОБА_5

Однак, як вказувалось вище, навіть в цьому випадку відповідальність наступає, якщо дана особа саме керує транспортним засобом, а в даному випадку факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ході розгляду протоколу про адміністративне правопорушення не знайшов своє підтвердження, що дає підстави вважати, що і в даному випадку в його діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП, тому адміністративна справа підлягає закриттю на підставі ст.247 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Будь-яких інших доказів з боку співробітників поліції, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння суду надані не були.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, своєчасне, повне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Наявність в матеріалах справи декілька абсолютно протилежних висновків за результатами огляду ОСОБА_1, які ніким не спростовані, позбавляють суд можливості зробити однозначний висновок про те, що ОСОБА_6 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст.ст.9, 130 ч.1, ч.1 ст.247, 251, 265?, 266 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим в Апеляційний суд Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя В.К. Демидова