Справа № 159/4228/17
Провадження № 3/159/11/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2018 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. Логвинюк Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, що надійшли від Ковельського відділу поліції ГУ Національної поліції у Волинській обл. про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 29.08.78 р. н., гр. України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого водієм у ФОП ОСОБА_2, раніше не піддавався адмінстягненню,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 о 18 год. 40 хв. 13.10.17 р. на 502 км + 300 м а/д М 07 «Київ Ковель - Ягодин» керував автомобілем марки «Рено», д. н. з. АС 4175 ВА, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 «А» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 у присутності захисника свою винуватість у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, пояснив, що, він як другий водій автомобіля марки «Рено», д. н. з. АС 4175 ВА, дійсно, був у рейсі 13.10.17 р. разом із своїм напарником водієм - свідком ОСОБА_3. Останній був за кермом з м. Ковеля Волинської області до зупинення у черзі автомобілів перед МП «Ягодин». Знаючи, що його черга керування автомобілем наступить не скоро, він дозволив собі вжити спиртне. Коли автомобіль стояв у черзі автомобілів перед МП «Ягодин», його напарник пішов у магазин, а попереду його автомобіля виникла пожежа у вантажному автомобілі. Він, з огляду на небезпеку займання і його автомобіля, змушений був заради загальної безпеки трохи здати назад. Що він і зробив, на нетривалий час сівши за кермо автомобіля. Після цього, вже коли він відпочивав на місці запасного водія, до нього звернулись поліцейські з приводу пред»явлення документів. Він документи надав та не заперечував, що вживав спиртне, пояснив, що водій, який кермує на даний час, відійшов у магазин. Про те, що він ненадовго сів за кермо з огляду на небезпеку від пожежі, поліцейським він не казав. Полійцейські доставили його до лікарні, так як він не виявив бажання на місці проходити освідування на стан сп»яніння.

У судове засідання 12.01.18 р. особа, яка притягається до адмінвідповідальності, не з»явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомив. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не подав.

Захисник у судове засідання 12.01.18 р. не з»явився, хоча належно повідомлений. 12.01.18 р. повідомив суду про причину неявки, що видається поважною, просив розгляд справи відкласти на дату, не раніше 23.01.18 р. з огляду на і його зайнятість до цієї дати.

Однак, вважаю, що оскільки як ОСОБА_1, так і захисникові суддею було доведено у судових засіданнях про необхідність розгляду справи в строк до 13.01.18 р., вважаю, що розгляд справи у їх відсутності 12.01.18 р. є можливий і ОСОБА_1 мав право скористатись правовою допомогою іншої особи у випадку неможливості виконання функцій захисника ОСОБА_4, чого не зробив та сам у судове засідання 12.01.18 р. не прибув.

Крім того, враховую, що за заявою захисника від 22.11.17 р. розгляд справи вжен відкладався у зв»язку з відрядженням, однак, подальшого підтвердження цьому до суду подано не було.

Крім того, ОСОБА_1 достеменно відомо про наявність у провадженні суду справи про адміністративне правопорушення щодо нього. Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_1 12.01.18 р. уник явки до суду.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.08 р. у справі "Пономарьова проти України" констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Однак, ОСОБА_1 не виявив бажання прибути до суду 12.01.18 р. і дізнатись про хід розгляду провадження, тобто, рухом справи не цікавиться та не вживає заходів, щоб дізнатись про хід даного судового провадження як відомого йому.

За таких обставин вважаю, що розгляд справи можливо провести у відсутності ОСОБА_1.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище правопорушення, повністю доводиться показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, та побічно ОСОБА_3, а також - матеріалами справи та речовим доказом диском з відео.

Свідок ОСОБА_5 в суді 12.01.18 р. пояснив, що він є поліцейським. 13.10.17 р. він з напарником свідком ОСОБА_6 перебували по службі у районі МП «Ягодин», так як були викликані туди у зв»язку з пожежею, що виникла у черзі вантажних автомобілів, що стояли перед МП «Ягодин». Пожежа виникла біля 18 год. та була ліквідована о 19 год.. Рух було відновлено та він у службовому поліцейському автомобілі з напарником розташовувались на дорозі поряд з вантажним автомобілем (фурою), де знаходився і ОСОБА_1. Цей автомобіль рушив з місця, випереди їх та інші автомобілі і зупинився, став здійснювати маневри, схожі на спроби припаркуватись на узбіччі. Вони їхали безпосередньо за цим автомобілем і останній раптово став рухатись заднім ходом, проїхавши біля півметра у їх сторону. Він зрозумів, що автомобіль має труднощі з паркуванням на узбіччі, тому його напарник свідок ОСОБА_6 вийшов з авто та став рухами і знаками допомагати фурі припаркуватись на узбіччі. Паркування було здійснене та його напарник піднявся на сходинку кабіни фури, постукав у вікно кабіни і став спілкуватись із водієм. Останній став уникати спілкування, закрився та пересів на місце пасажира, повідомив, що він не є водієм, що водій ненадовго вийшов. Але вони бачили, що три валий час іншої особи як водія у фурі не було. Він тим часом припаркувався позаду цього автомобіля та вийшов з авто. У водія було затребувано документи та згодом він відчинив кабіну і було встановлено, що водій перебуває у стані сп»яніння запах алкоголю з рота. Вони зрозуміли, що водій їх обманює, тому запропонували пройти тест на алкоголь на місці. Однак, водій відмовився, погодився поїхати на медосвідування у лікарню. Там він був медосвідуваний лікарем та було встановлено стан сп»яніння. Рух вказаної вище фурии мав місце тоді, коли пожежа у черзі автомобілів до МП вже булла ліквдованою та будь - якої небезпеки не було. Крім того, ця фура, рухаючись, проїхала якраз ближче до місця розташування та повз того автомобіля, що горів.

Аналогічні поясненя дав у судовому засіданні 12.01.18 р. і свідок ОСОБА_6.

Враховую, що показання вказаних вище поліцейських є посідовними, детальними, співпадають у повному обсязі та підтверджуються іншими матеріалами справи.

Свідок ОСОБА_3, будучи допитаним у судовому засіданні у присутності ОСОБА_1 та захисника, пояснив, що він як водій з напарником - ОСОБА_1 13.10.17 р. виїхали на автомобілі до МП «Ягодин». На маршрут мали всі необхідні документи. За кермом з 15 год. по 16 год був він і вони зупинились у черзі автомобілів до МП «Ягодин». Він пішов у магазин, що на відстані біля 500 м від автомобіля. Коли він був у магазині, то ОСОБА_1 йому телефонував та казав, що він припаркувався, що все добре. Про те, що у черзі автомобілів булла пожежа, він також почув від когось у магазині. Але ні він не телефонував ОСОБА_1 стосовно необхілності відвести автомобіль від місця небезпеки, ні ОСОБА_1 не повідомляв йому, що припаркувався таким чином, що це було зумовлене відведенням автомобіля від місця небезпеки; не казав йому повертатись до автомобіля як водієві. Тому він і надалі продовжував залишатись у магазині. Коли він повернувся до авто, то там з»ясував, що була поліція та є претензії до ОСОБА_1 як нетверезого водія. З приводу вживання ОСОБА_1 спиртного у рейсі (до виїзду у рейс тощо), він повідомити нічого не може.

Як слідує з довідки № 8 011/60/01 2017 від 08.12.17 р., виданої Любомльським ВП ГУ НП у Волинській області, дійсно, 13.10.17 р. мала місце пожежа у с. Старовойтовому Любомльського району, горів вантажний автомобіль.

Як слідує з довідки № 867 від 17.11.17 р., виданої Любомльським ДСНС у Волинській області, дійсно, 13.10.17 р. мала місце пожежа у с. Старовойтовому Любомльського району, горів вантажний автомобіль та причіп.

Аналізуючи показання вказаних вище свідків та зміст довідок про пожежу, враховую, що факт пожежі на автомобілі у черзі автомобілів біля МП «Ягодин» 13.10.17 р. стверджений належно. Однак, з пояснень поліцейських слідує, що на момент початку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1, пожежа була ліквідована і потреби у зміні місця стоянки автомобіля не було.

Враховую, що свідок ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 не казав йому у телефонному режимі про існування будь - якої небезпеки для їх автомобіля, так як останній, знаючи, що до МП «Ягодин» керувати автомобілем булла його черга, як водій, мав би вживати заходів по убезпеченню керованого ним автомобіля при наявності до того потреби.

Винуватість ОСОБА_1 стверджується також даними протоколу про адмінправопорушення серії БР № 150552 від 13.10.17 р., протоколом серії ВН № 002521 про адміністративне затримання від 13.10.17 р., висновком № 455 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 13.10.17 р. щодо ОСОБА_1, рапортом поліцейського ОСОБА_5 від 13.10.17 р., даними відеофіксування, що містяться на CD диску та відтворені у судовому засіданні.

Враховуючи матеріали справи, те, що ОСОБА_1 раніше не піддавався адмінстягненню, обставин, що помякшують його відповідальність, у справі немає, приходжу до висновку, що достатнім та необхідним буде обрати стягнення у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Підстав для того, щоб дії ОСОБА_1 по керуванню автомобілем вважати крайньою необхідністю, немає.

Із ОСОБА_1 слід стягнути на доход держави судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 33, 34, 40 1, 268, 284, 280, 283, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на доход держави судовий збір в сумі 352 (триста п»ятдесят дві) грн. 40 коп..

Розяснити положення ст. ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання копії постанови, а у разі її оскарження не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, зазначений вище, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір призначеного штрафу.

Постанова може бути оскаржена на протязі 10 (десяти) днів з дня її винесення до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_7