Справа № 202/4591/18
Провадження № 3/202/2519/2018
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 серпня 2018 року суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Шофаренко Ю.Ф., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП,

В с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу 28.07.2018 року приблизно о 09.00 годині, ОСОБА_1 за місцем свого мешкання ІНФОРМАЦІЯ_3 вчинив домашнє насильство в сімї, яке виразилося в тому, що він висловлювався на адресу своєї тещі ОСОБА_2 нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров'ю потерпілої.

При розгляді справи ОСОБА_1 свою вину не визнав, суду пояснив, що між ним та тещею- Ромащенко В.Б. 28.07.2018 року взагалі не було будь якого конфлікту, ображала саме вона його, між ними тривають давні неприязні стосунки, тому ОСОБА_2 з будь якого приводу викликає поліцію.

Свідок ОСОБА_3, дружина ОСОБА_1, суду пояснила, що 28.07.2018 року приблизно о 09.00 годині вони почули лай собаки, чоловік вийшов подивитись і там зустрів робітника, який прийшов до мешканців іншої частини будинку, з якими в них тривалий конфлікт, він запитав до кого той прийшов і тут на нього накинулись мешканці іншої частини будинку з претензіями та образами.

Заслухавши ОСОБА_1, свідка, дослідивши матеріали справи, зокрема пояснення потерпілої, суд зазначає, що потерпіла в своїх поясненнях вказує на те, що ОСОБА_1 27.07.2018 року 0 09.00 годині вийшов з кімнати і сказав «что нельзя дверь закрыть старая с..а», на що вона відповіла «рот закрой урод», а він з матами та погрозами вийшов на вулицю.

На думку суду, така поведінка сторін свідчить про існування неприязних стосунків між ними, тобто зустрівшись один з одним у кожного виникає потреба дорікнути чимось, образити, при чому образа не залишається без відповіді. Майже кожна зустріч завершується викликом поліції. Мета виклику поліції не отримати захист від правоохоронного органу, а зафіксувати звернення та використати його в суді при розгляді спору з приводу майна.

З аналізу п.3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", законодавець визначає домашнє насильство як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

На законодавчому рівні встановлено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування, що передбачено ст. 173-2 КУпАП. Тобто, все що відбувалось 28.07.2018 року о 09.00 годині по вул. Академіка Образцова,72 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не підпадає під ознаки домашнього насильства в сімї , не можна стверджувати і про те, що діями ОСОБА_1 могла бути завдана шкода психічному здоров'ю потерпілої, оскільки з пояснень самої потерпілої видно, що образа зятя не залишилась без гідної відповіді.

За таких обставин, судом не встановлено в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 173 ч.1, 268, 283, 284, 287 КУпАП,-

П о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ознаками ст. 173-2 ч. 1 КУпАП- закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення, апеляційної скарги.

Суддя: Ю.Ф.Шофаренко