АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/66/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

31 січня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Яковлева В.С., за участю потерпілої ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та остаточно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340 (триста сорок) гривень. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

В постанові суду першої інстанції зазначено, що 06 листопада 2017 року о 18.50 год. за адресою: м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 5, ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, перед початком руху не впевнився в безпеці та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2, а також, ставши учасником вище вказаного ДТП, з невідомих причин залишив місце події.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. п. 10.1, 2.10а ПДР України.

В суді першої інстанції ОСОБА_3 свою вину визнав у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням районного суду,ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуКиївського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2017 року та постановити нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накласти стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та вигляді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, вказує, що суд першої інстанції при призначенні адміністративного стягнення, в порушення принципу індивідуалізації відповідальності та справедливості, які є основними засадами права, не в повній мірі врахував вимоги ст. 23, 33 КУпАП. Вважає, що ОСОБА_3 було грубо порушено порядок та вчинено суспільно - небезпечні правопорушення, а тому накладення стягнення місцевим судом у вигляді штрафу не відповідає характеру вчинених правопорушень. На думку апелянта, визнання правопорушником вини та каяття ніяким чином не виправдовує дії останнього щодо залишення місця ДТП та невжиття можливих заходів для надання потерпілій домедичної допомоги. Крім того, районним судом не в повній мірі було враховано особу правопорушника, зокрема, той факт, що ОСОБА_3 раніше вже притягувався до адміністративної відповідальності 24.08.2017 року за ст. 122 ч. 1 КУпАП, 10.09.2017 року - за ст. 122 ч. 2 КУпАП, 25.10.2017 року - за ст. 121 ч. 11 КУпАП. Вказані обставини, як наголошує ОСОБА_2, свідчать про систематичне порушення ОСОБА_3 ПДРУ, ігнорування та нехтування встановленими законодавчими актами України правилами поведінки учасників дорожнього руху.

Одночасно ОСОБА_2 заявила клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що про винесення оскаржуваної постанови їй стало відомо лише 12.12.2017 року, після звернення до Київського районного суду м. Харкова з метою отримання інформації щодо результатів судового розгляду, який відбувся 06.12.2017 року. Копію постанови ОСОБА_2 отримала 13.12.2017 року після звернення з відповідною заявою до суду.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції не з»явився, про час і місце розгляду справи неодноразово був повідомлений належним чином. (а.с. 34, 45-46) Причини неявки до суду не повідомив.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

За таких обставин та з урахуванням розумних строків розгляду адміністративної справи, суд приходить до висновку щодо можливості розгляду скарги за відсутності ОСОБА_3.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Статтею 122-4 КУпАП визначена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо - транспортної пригоди, до якої вони причетні, а статтею 124 КУпАП - за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За правилами п. 10.1 ПДРУ визначено термін дорожньо-транспортної пригоди, як події, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Приймаючи рішення про відповідальність ОСОБА_3, суд вдався до оцінки доказів щодо наявності порушення водієм ОСОБА_3 вимог ст. 124 КУпАП, та не врахував, що диспозицією статті 124 КУпАП, як наслідок порушення водієм правил дорожнього руху, передбачене пошкодження майна. Вказівки на заподіяння в результаті порушення правил дорожнього руху збитків схема наслідків ДТП та матеріали справи не містять, у зв*язку з чим підстав для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП не вбачається.

Разом із тим, з огляду на матеріали адміністративної справи, суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

При накладенні стягнення суд, враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

ОСОБА_2 до апеляційного суду надано інформацію ДПП УПП в Харківській області на адвокатський запит, згідно якої вбачається, що ОСОБА_3 неодноразово, зокрема 10.09.2017 року, 25.10.17р. був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення ПДРУ (а.с. 35-40), що, в свою чергу, свідчить про систематичне порушення водієм правил у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд вважає за доцільне застосувати відносно ОСОБА_3 стягнення у виді 30 (тридцять) годин громадських робіт, яке, з огляду на всі обставини та характер скоєного правопорушення, буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова судді Київського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2017 року підлягає скасування з прийняттям нової.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та остаточно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340 (триста сорок) гривень,- скасувати.

Прийняти нову постанову, якою накласти на ОСОБА_3 стягнення за ст. 122-4 КУпАП у виді 30 (тридцяти) годин громадських робіт.

В частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в сумі 352 (триста п»ятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.С. Яковлева