КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1675/2018
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 грудня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 листопада 2018 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 листопада 2018 року

ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді накладення штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою суддя стягнув з ОСОБА_3 на користь держави суму судового збору у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Як встановлено постановою судді, 22.10.218 о 00:04 год. в с. Горенка по вул. Садова, 19-А, Києво-Святошинського району Київської області водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом «Cherry JA66i», р.н. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.11.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП -скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимого апеляційної скарги ОСОБА_3 посилається на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи не були взяті до уваги його пояснення, а також не досліджені докази, які були ним надані на підтвердження відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, таким доказом була довідка Медичної лабораторії «ДІЛА» від 22.10.2018 року про результати дослідження на вміст наркотичних засобів в його організмі, відповідно до якої, наркотичних засобів у нього не виявлено.

Крім того, як зазначає апелянт, твердження в постанові суду про те, що він нібито підтвердив свою відмову від проходження огляду на стан наркотично сп'яніння та залишив на місці зупинки свій транспортний засіб, не відповідають дійсності, оскільки він не підтверджував, а навпаки заперечував дані факти та намагався пояснити ситуацію судді.

Зокрема, апелянт звертає увагу на те, що 22.10.2018 року, приблизно о 00:20 год., на своєму автомобілі він рухався з населеного пункту Стоянка в напрямку с. Горенка, виконуючи замовлення, віз пасажира - жінку. Його автомобіль наздогнав автомобіль поліції з увімкненою сиреною та червоним проблисковим маячком, у зв'язку з чим він зупинився та вийшов до поліції.

Подальший розвиток подій, про які апелянт зазначає у скарзі його шокував. Він намагався пояснити поліцейському, що вже пізня ніч, вони знаходяться далеко від міста, десь посеред переїзду між селами, майже в полі, і він не може залишити посеред поля автомобіль з пасажиром. Крім того, йому навіть не пояснили куди саме потрібно їхати, а тому, будучи наляканим, він розгубився та відмовився їхати. Після чого, працівники поліції швидко оформили протокол, дочекались якихось свідків, а після того, як він підписав протокол, його відпустили, при цьому автомобіль ніхто не забирав і навіть не намагався, а тому він відвіз дівчину і сам поїхав додому.

Також апелянт звертає увагу на те, що в порушення вимог, передбачених Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння ..., затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, працівниками поліції не було проведено його огляду на місці зупинки транспортного засобу, в присутності двох свідків та не складено акт про те, що він нібито перебував у стані наркотичного сп'яніння. Працівники поліції просто скористались ситуацією, розуміючи те, що він не зможе залишити дівчину посеред дороги, вночі, та поїхати з ними невідомо куди на обстеження, і не провівши його огляду на місці, просто склали на нього протокол.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 190648 від 22 жовтня 2018 року, який було складено щодо ОСОБА_3, вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній постанові, підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 2), в присутності яких ОСОБА_3 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Більш того, під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 не заперечував того факту, що він, на вимогу поліцейських, у присутності двох свідків, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у лікаря нарколога, пояснивши це тим, що поліцейські скористалися ситуацією, розуміючи, що він, ОСОБА_3, не зможе залишити автомобіль та пасажира дівчину посеред дороги вночі, та поїхати з ними на обстеження до закладу охорони здоров'я.

При цьому, погоджуючись із висновками судді, який розглядав дану справу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція).

Як передбачено п. 12 Розділу ІІ згаданої вище Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Пунктом 17 Розділу ІІІІнструкції встановлено, що зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Аналіз вимог зазначеного вище нормативно-правового акту, з урахуванням відповідних норм КУпАП, дозволяє зробити висновок про те, що, у разі виявлення у водія транспортного засобу, в даному випадку ОСОБА_3,ознак наркотичного сп'яніння, огляд останнього повинен проводитися не на місці зупинки, а у лікаря-нарколога у відповідному закладі охорони здоров'я.

При цьому, такий огляд ОСОБА_3 повинен був пройти не самостійно, як він це зробив після складання протоколу про адміністративне правопорушення, а в супроводі поліцейського у порядку, передбаченому Інструкцією від 09.11.2015 року № 1452/735.

З огляду на вищенаведене посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що за результатами дослідження, яке він пройшов у медичній лабораторії «ДІЛА» 22.10.2018 року, в його організмі не було виявлено будь-яких наркотичних засобів, що підтверджується копією результатів досліджень, яка була додана до апеляційної скарги, не може служити підтвердженням відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його було притягнуто до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом в стані наркотичного чи іншого сп'яніння, а за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Таким чином, перевіривши наявні у справі докази, вважаю, що доводи, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_3, не спростовують правильності та законності постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 листопада 2018 року, а тому вони не можуть бути визнані обґрунтованими та служити законними підставами для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не можуть служити такими підставами і посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_3 на те, що він не керував транспортним засобом у стані наркотичного чи алкогольного сп'яніння, а також на поважність причин відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, оскільки вказані обставини не виключають відповідальності особи, яка керує транспортним засобом за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, подана апеляційна скарга не може бути задоволена, оскільки вона не містить в собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення є незаконною та необґрунтованою, у зв'язку з чим, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 листопада 2018 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 листопада 2018 року, відповідно до якої ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Бурбела Ю.С.