АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Сітайло О.М. за участю ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року щодо ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ст. 124 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 110242 від 13.10.2018) та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень; адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 110243 від 13.10.2017), та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки; на підставі ст. 36 КУпАП на ОСОБА_2 накладено стягнення у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення у виді штрафу в розмірі 20 400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 13.10.2017 о 14:00 год. по вул. Ревуцького в м. Києві керуючи транспортним засобом «Сітроен», д.н.з. НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який зупинився попереду, у зв'язку з чим автомобілі отримали пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 12.1,13.1 ПДР України.

Крім того, ОСОБА_2 13.10.2017 о 14:00 год. по вул. Ревуцького в м. Києві керуючи транспортним засобом «Сітроен», д.н.з. НОМЕР_1, вжив алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди з його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.10 є ПДР України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, захисник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про зміну постанови Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року в частині заходу стягнення, змінити з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП застосувавши до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. Судове рішення у частині визнання ОСОБА_2 винуватим за ст. 124 КУпАП в апеляційному порядку іншими учасниками судового провадження не оскаржується.

В обґрунтування апеляційних скарг апелянти посилаються на те, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності; вважає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 вживав алкогольні напої після дорожньо-транспортної пригоди, стверджує, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння до ДТП; інспектори поліції не роз'яснили ОСОБА_2 його права у зв'язку з чим він себе оговорив, будучи юридично не обізнаним.

Наполягають, що суд безпідставно не взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_5 - учасника дорожньо-транспортної пригоди про те, що ОСОБА_2 відразу після зіткнення підійшов до нього вже з ознаками алкогольного сп'яніння, та він не бачив щоб ОСОБА_2 відлучався та вживав алкогольні напої після ДТП.

Одночасно апеляційні скарги міститьклопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що повний текст судового рішення ОСОБА_2 отримав 04.12.2017.

Розглянувши клопотання ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод суд вважає за необхідне поновити їм строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, дослідивши наявні докази, у тому числі відеозапис з нагрудної камери, всебічно, повторно на об'єктивно оцінивши їх у сукупності, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається з матеріалів справи, щодо ОСОБА_2 складено адміністративний протокол серії БД № 110242 від 13.10.2017 за ст. 124 КУпАП та адміністративний протокол серії БД № 110243 від 13.10.2017 за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП учасниками судового провадження не оскаржується.

Висновок суду першої інстанції в частині доведеності винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, за встановлених судом обставин, є правильним, обґрунтованим та підтверджується наявними у справі доказами, які суд перевірив і дав належну оцінку у їх сукупності, та доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Як убачається зі змісту судового рішення, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об'єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дослідив наявні у адміністративних матеріалах докази, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов висновку про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 суд апеляційної інстанції заслухав пояснення ОСОБА_2, який не заперечував того, що перебував в стані алкогольного сп'яніння до вчинення ДТП, та наполягав, що після ДТП він алкогольні напої не вживав; стверджував, що інспектори поліції його не проінформували про його права, і він у зв'язку із своєю юридичною необізнаністю за рекомендацією інспекторів поліції зазначив, що вживав алкоголь після ДТП, чим себе обмовив.

З оглянутого в суді апеляційної інстанції запису нагрудної камери інспектора поліції убачається, що огляд на стан сп'яніння проведений з дотриманням вимог Закону, зокрема запрошено свідків, ОСОБА_2 роз'яснено порядок проходження огляду на стан сп'яніння, також наголошено на тому, що вжиття спиртних напоїв після ДТП тягне за собою адміністративну відповідальність, огляд проведено за допомогою приладу «Драгер», одразу після оголошення результату тесту ОСОБА_2 незгоди не висловив.

При цьому на відео зафіксовано, що саме ОСОБА_2 наполягав, що вживав алкогольні напої після ДТП, про що і дав пояснення інспекторам поліції, які власноруч без заперечень підписав.

Будь-яких зауважень від ОСОБА_2 свідків, а також від особи, яку ОСОБА_2 представив як свого захисника, щодо проходження огляду на стан сп'яніння та оформлення протоколу не надходило. Дії працівників поліції у встановленому законом порядку не оскаржувалися.

Доводи захисника проте, що відсутні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 130 КупАП, - необґрунтовані та спростовуються матеріалами справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення БД № 110243 від 13.10.2017, складеного за ч. 4 ст. 130 КУпАП про те, що ОСОБА_2 вжив алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди за його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння; наявними письмовими поясненнями ОСОБА_2 про те, що він вжив після ДТП 200 гр. коньяку; даними відеозапису нагрудної камери інспектора поліції з яких убачається, що ОСОБА_2 інспекторам поліції самостійно та добровільно надав пояснення про те, що вжив алкоголь після ДТП.

Також, зі змісту судового рішення вбачається, що у суді першої інстанції ОСОБА_2 визнав себе винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, і пояснив, що після ДТП вживав 250 грам коньяку.

Версія ОСОБА_2 та його захисника, яка виникла в суді апеляційної інстанції, про те, що ОСОБА_2 себе обмовив за ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки йому не роз'яснили інспектори поліції права і він не знав про наслідки, спростовуються даними відеозапису, з якого убачається, що інспектори поліції роз'яснили, що ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після ДТП за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі; ч. 1 ст. 130 КУпАп передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п.2.9.а Правил дорожнього руху України); передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів (п.2.9.г Правил дорожнього руху України); за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.5 Правил дорожнього руху України).

Пояснення свідка ОСОБА_5 у тій частині, що він не бачив, що ОСОБА_2 відлучався з місця ДТП і вживав алкогольні напої, не можуть бути беззаперечним доказом того, що ОСОБА_2 не вживав алкоголь після ДТП, оскільки адміністративні матеріали складалися протягом тривалого часу і ОСОБА_2 не був обмежений у пересуванні, а тому доводи ОСОБА_2 та його захисника у цій частині безпідставні.

Суд апеляційної інстанції, дотримуючись загальних засад судочинства, положень Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вжив всіх заходів, передбачених законом, для перевірки викладених в апеляційні скарзі доводів з метою усунення суперечностей, неодноразово викликав у судове засідання свідків та інспекторів поліції, однак вони, повідомлені належним чином, у судові засідання не з'явились, причини неявки не повідомили.

Версія, викладена в апеляційних скаргах, про те, що інспектори поліції рекомендували ОСОБА_2 написати, що ОСОБА_2 вживав алкоголь після ДТП, а також версія, яка виникла в судовому засіданні апеляційної інстанції після дослідження відеозапису, про те, що ОСОБА_2 внаслідок юридичної необізнаності себе обмовив, у тому що вживав алкоголь після ДТП, - розцінюються судом як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності, оскільки спростовуються дослідженими у суді доказами, які узгоджуються між собою.

Разом з цим слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАп щодо ОСОБА_2 не складався, факт вживання ОСОБА_2 алкогольних напоїв до вчинення ДТП не встановлювався, подія та склад правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не досліджувалия, підставою притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності став протокол про адмінінстартивне правопорушення щодо нього за ч. 4 ст. 130 КУпАп, а тому доводи апелянта про необхідність зміни кваліфікації з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП не узгоджуються з вимогами Закону.

Вимоги ст. 266 КУпАП та положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при проведенні огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння дотримані.

Протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, серії БД № 110243 від 13.10.2017 року складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП.

Отже, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено такихпорушеннь, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення. Висновки суду в частині визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 та його захиснику ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року.

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційногосуду м. Києва О.М. Сітайло

Справа № 33/796/1312/2018 Категорія ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП

Головуючий суддя у 1-й інстанції: Комарцева Л.В.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.