ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Добропільського відділення поліції Покровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого ТДВ «Шахта «Білозерська», громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

05 вересня 2018 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ № 021607 від 02 вересня 2018 року, складеного поліцейським СРПП Добропільського ВП сержантом поліції ОСОБА_2 02 вересня 2018 року о 22 год. 00 хвилин ОСОБА_1 керував мопедом YAMAHA номерний знак АН АВ 7991 по вул. Східній, біля будинку № 23 з ознаками алкогольного спяніння, (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, очей). Від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та суду пояснив, що до його гаражу підїхали працівники поліції та предявили вимогу пройти медичний огляд на стан спяніння, він відмовився оскільки не керував транспортним засобом в той день взагалі, працівникам пояснив, що мопед дійсно належить йому. Тоді працівники поліції запросили свідків щоб вони підписали протокол.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, допитавши поліцейського СРПП Добропільського ВП сержанта поліції ОСОБА_2, свідка ОСОБА_3, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали адміністративної справи, вважаю, що провадження по даній справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частина 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка саме керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні поліцейський ОСОБА_2 який склав протокол, не підтвердив, що саме ОСОБА_1 керував мопедом YAMAHA номерний знак АН АВ 7991 22 вересня 2018 року о 22 год. 00 хвилин по вул. Східній, біля будинку № 23, оскільки відеозапис не зберігся, на мопеді їхали дві особи, тому встановити хто з них їхав неможливо.

Свідок ОСОБА_3, в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд, чи курував мопедом ОСОБА_1 йому не відомо.

В протоколі вказано, що пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по суті порушення викладені на окремому аркуші, проте в матеріалах справи відсутні вказані пояснення.

А також в протоколі як доказ зазначено про наявність відео правопорушення, яке також відсутнє.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, а також на підставі матеріалів адміністративної справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 не має складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст. ст. 130, 221, 247, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого ТДВ «Шахта «Білозерська», громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копію постанови вручити особі, щодо якої її винесено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Добропільського

міськрайонного суду ОСОБА_5