Єдиний унікальний номер 243/6211/18 Номер провадження 33/775/370/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі судді Шигірта Ф.С.,

за участю секретаря судового засідання Самойленко Г.В.,

апелянта ОСОБА_1,

адвоката Сильченка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 2 серпня 2018 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 25 червня 2018 року об 11 годині 00 хвилин на 671 кілометрі автодороги Київ-Довжанський ОСОБА_1 керував автомобілем TOYOTA RAV 4 державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння та застосування алкотестеру «Драгер» у встановленому законом порядку ухилився шляхом усної відмови в присутності двох свідків.

За таких обставин, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

З постановою не погодився ОСОБА_1 та оскаржив її в апеляційному порядку.

Зазначає, що за кермом перебував у тверезому стані, оскільки востаннє алкоголь вживав в травні 2018 року. Відмовився від проходження медичного огляду, оскільки був впевнений, що працівники поліції не можуть мати претензій до нього. Крім того, апелянту не було відомо про наявність відповідальності за відмову від проходження медичного огляду на стан сп'яніння. Суд, відмовляючи у задоволенні клопотання про передачу матеріалів на розгляд громадської організації, не врахував тих обставин, що Шаров перебував у тверезому стані, має інвалідність 3 групи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, єдиним джерелом його доходу є пенсія. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та передати матеріали про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації для застосування до нього заходів громадського впливу замість адміністративного стягнення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Сильченко О.В. просили задовольнити апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова залишенню без змін з таких підстав.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання, про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, суд першої інстанції дійшов правильних висновків.

Стаття 130 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В порушення вимог п.2.5 ПДР України і на законну вимогу працівника поліції ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп'яніння, шляхом продування алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду у медичному закладі у присутності свідків.

Обставини встановлені судом першої інстанції підтверджуються матеріалами справи. Сам ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції обставини відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння підтвердив. Пояснив, що дійсно відмовився від проходження такого огляду, оскільки йому не було відомо про настання відповідальності за таку відмову. Не заперечував і проти факту присутності на місці відмови свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Що стосується накладення адміністративного стягнення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, суд першої інстанції дотримався вимог Закону.

Так, відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Положеннями ч. 1 ст. 21 КУпАП законодавець передбачив можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу. За змістом закону застосування такого заходу впливу на правопорушника є правом суду, а не обов'язком.

З матеріалів провадження видно, що суд першої інстанції застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, за відсутності інших, визначених законом, альтернативних стягнень, отже правильно застосував норму матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність відмови суду першої інстанції передати матеріали на розгляд ГО «ПРО-ДОБРОБУТ" не ґрунтуються на законі.

Так, з клопотання ГО «ПРО-ДОБРОБУТ" не вбачається, які саме заходи громадського впливу зазначена організація може застосувати до Шарова у зв'язку із вчинення ним даного правопорушення, що позбавляє суд можливості надати оцінку тому, чи будуть вони достатніми та чи зможуть вони позитивно вплинути на правопорушника з метою виправлення.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано не задовольнив клопотання про передачу матеріалів громадській організації та наклав на Шарова адміністративне стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 серпня 2018 року відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: