АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/63/18 Головуючий у І-й інстанції - Католікян М.О.
Справа № 203/4427/17 Суддя-доповідач - Джерелейко О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника Пасічника С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 грудня 2017 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаної винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 17 листопада 2017 року, приблизно о 00 годині 45 хвилин по пл. Старомостова,1 в м. Дніпрі, водій ОСОБА_2 керувала автомобілем марки «Suzuki SX-4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей), на законну вимогу працівників поліції в присутності двох свідків відмовилась пройти медичне обстеження на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з останньої на користь держави судовий збір у розмірі 320 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати як незаконну, та таку що винесена без всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, в порушення законодавства, та винести нову постанову, якою закрити провадження по адміністративній справі щодо неї у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом жодним чином не враховано, що у справі відсутні відомості про складення направлення її на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відсутні відомості про доставку, або намагання доставити її до лікувального закладу.

Посилається на те, що суд не врахував, що письмові пояснення свідків викликають певні сумніви, оскільки пояснення були відібрані на попередньо підготовленому бланку, який містить вже заповнені графи щодо суті правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зокрема відносно способу вчинення протиправного діяння особою та порядку проведення огляду на місці.

Також судом не з'ясовано кількість та міцність випитого напою, та проміжок часу, який минув від моменту вживання до моменту зупинки працівниками поліції, тому вважаю, що на момент зупинки у її крові вже не було ознак вживання алкоголю, а будь-які інші докази, що це спростовують - у матеріалах справи відсутні.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та її захисник підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Судом першої інстанції відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення було здійснено розгляд справи, з посиланням на відповідні докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, суд дійшов вмотивованого висновку про визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП .

Твердження апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення вона заявляла про те, що бажає скористатись правовою допомогою, не відповідають матеріалам провадження, відповідно до яких ні в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому стоїть підпис ОСОБА_2 про роз'яснення їй прав та обов'язків, ні в письмовій заяві ОСОБА_2 таких клопотань не заявлено.

Також не є слушним зауваження ОСОБА_2 щодо не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення порушення водієм п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, а не пункт 2.5 Правил дорожнього руху, оскільки обов'язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп'яніння встановлений відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо порушення поліцейськими вимог чинного законодавства, які не пропонували їй пройти огляд на стан сп'яніння, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються письмовими пояснення двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В матеріалах провадження відсутні відомості, які б підтверджували твердження ОСОБА_2 про те, що вона бажала пройти медичний огляд на стан сп'яніння, а тому зазначені зауваження не можуть бути взяті судом до уваги.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено дії ОСОБА_2 щодо відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, що спростовує твердження апеляційної скарги про не зазначення дій водія щодо ухилення від проходження огляду.

Не знайшли також підтвердження доказами твердження апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що свідки могли бути запрошеними після складання протоколу, оскільки з їх письмових пояснень вбачається, що працівниками поліції встановлювались особи свідків, окрім письмових пояснень, свідками підписаний протокол про адміністративне правопорушення, який також підписаний ОСОБА_2 без зауважень, а тому відсутні підстави стверджувати про відсутність свідків під час складання протоколу.

Зміст пояснень свідків у бланках, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, зазначений прописними літерами, а не друкованими, що спростовує твердження апеляційної скарги про завчасне заготовлення пояснень свідків, у зв'язку з чим судом першої інстанції правомірно взято їх до уваги.

Пояснення ОСОБА_2 в суді першої інстанції щодо зафіксованого на відеозаписі події зізнання про вживання келиху шампанського також підтверджені нею в суді апеляційної інстанції, а тому зазначення цих пояснень у постанові суду не свідчить про їх неправильну оцінку.

Судом досліджено та надано оцінку доказам, що були надані для розгляду, у зв'язку з чим посилання апеляційної скарги на те, що суд не з'ясував кількість та міцність випитого напою, період часу, що минув з часу вживання до моменту зупинки, не свідчить про неповноту судового розгляду.

В суді апеляційної інстанції переглянуто відеозапис події, яким не спростовуються висновки суду першої інстанції.

Відсутні підстави також для прийняття до уваги долученої в суді апеляційної інстанції постанови, відповідно до якої 17.11.2017 року о 01-44 годині ОСОБА_2 було здійснено зупинку транспортного засобу ближче 10м до виїзду з прилеглих територій, оскільки час вчинення правопорушення 17.11.2017 року о 00-45 годині, що зафіксований у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відповідає відеозапису події та поясненням ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції щодо її зупинки близько 00-00 години та оформлення матеріалів впродовж-2-2,5 годин.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік є безальтернативним щодо водіїв, підстав для його зміни немає.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Є. Джерелейко