АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/401/18 Номер провадження 33/786/653/18Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І. С. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП України
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, за участі захисника адвоката ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 08 травня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 352, 40 грн. в дохід держави.

Постановою судді Рябокінь А.В. визнаний винуватим в тому, що він 18.02.2018 року, о 13.00 год., на 347 км. автодороги Київ-Харків М-03, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння (зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів, поблідніння обличчя, розширені зіниці ока). Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння у ПОНД відмовився в присутності двох свідків. Своїми умисними діями ОСОБА_4 порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Факт відмови від проходження огляду на стан спяніння в наркологічному диспансері заперечує. Вказує, що поліцейськими було запропоновано скласти протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан спяніння та розяснено, що вказана процедура необхідна лише для їх службової звітності та не тягне за собою негативних наслідків для нього. Всі пояснення було записано виключно зі слів інспектора поліції. При цьому явних ознак наркотичного чи алкогольного спяніння у нього не було, а тому і підстави для проведення огляду на стан спяніння відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає положенням ст.256 КпАП України, зокрема, в протоколі не повністю відображено адресу проживання свідка ОСОБА_5

Окрім того, просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови та поновити пропущений строк, вказуючи на те, що про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений не був, а про результат розгляду справи йому стало відомо лише 04.06.2018 року, а тому не мав змоги в передбачені законом строки оскаржити вказану постанову.

Вислухавши захисника ОСОБА_2, який підтримав клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З огляду на те, що справу про адміністративне правопорушення було розглянуто суддею за відсутності правопорушника, а про результати розгляду справи ОСОБА_3 стало відомо лише 04.06.2018 року, строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин і тому його необхідно поновити.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду даних вимог закону не дотримався, у звязку з чим прийшов до помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Диспозицією ч.1 ст.130 КпАП України передбачено відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п.6 вказаного Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Тобто, за загальним правилом огляд водія на стан спяніння має проводитись на місці зупинки, а у закладі охорони здоровя такий огляд проводиться лише в разі відмови водія від проведення огляду на місці зупинки чи у разі незгоди з його результатами.

Апелянт зазначає, що він не відмовлявся від проходження огляду, оскільки був тверезий. На пропозицію поліцейських погодився пройти огляд на місці зупинки, однак, в подальшому поліцейські повідомили, що прилад не працює при мінусовій температурі, а тому необхідно проїхати до медичного закладу. Він погодився пройти огляд і в медичному закладі, однак, бажав туди проїхати на власному автомобілі, який не міг залишити, оскільки він не зачинявся. У звязку з цим поліцейські запропонували йому відмовитись від проходження огляду, запевнивши, що в такому разі ніяких негативних наслідків для нього не настане. Він погодився, оскільки не бажав залишати автомобіль відчиненим на узбіччі траси. Після цього інспектор поліції запросив двох понятих, увімкнув нагрудну камеру і задав йому запитання щодо згоди на проходження огляду на стан спяніння у медичному закладі.

Отже, ОСОБА_4 погодився на проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, однак, поліцейські не забезпечили йому можливості пройти такий огляд.

Із приєднаного до матеріалів справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу він не відмовлявся.

Враховуючи викладене, підстав для направлення водія для проходження огляду на стан спяніння до медичного закладу не було.

Щодо ознак спяніння, то дії поліцейських відразу після зупинки транспортного засобу свідчать про те, що вони вбачали у ОСОБА_3 ознаки алкогольного спяніння. Лише після того, як проходження огляду на стан спяніння за допомогою спеціального технічного приладу на місці зупинки виявилось неможливим, вони вказали про наявність ознак наркотичного спяніння, які передбачають необхідність проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі. Разом з тим, ці ознаки спяніння є різними.

Твердження апелянта про те, що він не заперечував проти проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, нічим не спростовані. Свідки, в присутності яких, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду на стан спяніння, а також поліцейський, який складав протокол про адміністративне правопорушення, на неодноразові виклики в судове засідання не зявилися, зясувати у них обставини події апеляційний суд позбавлений можливості. На відеозаписі, приєднаному до матеріалів провадження, не зафіксовано момент зупинки транспортного засобу, розмови поліцейських та водія. Взагалі на відео відсутні будь-які події, що відбувались до моменту запрошення понятих та відмови водія пройти огляд на стан спяніння в медичному закладі.

Відповідно до п.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Полтавського районного суду Полтавської області від 08 травня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 08 травня 2018 року щодо ОСОБА_3 скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України в звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.В. Нізельковська