справа № 208/5089/18
№ провадження 3/208/1946/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 вересня 2018 р. м. Кам'янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, за участю секретаря судового засідання Борман В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за протоколами серій БД № 252203 від 03.07.2018 року та БД № 252242 від 18.08.2018 року відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3, місце роботи та посаду не вказав, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

03.07.2018 року о 22:05 годині у м. Камянське Дніпропетровської області по Єлизаветівському шосе водій ОСОБА_3 керував автомобілем «Тойота Авенсіс» н.з. АЕ 3142 СІ з ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 18.08.2018 року о 23:20 годині у м. Камянське Дніпропетровської області по вул. Дніпробудівській, водій ОСОБА_3 керував автомобілем «Тойота Авенсіс» н.з. АЕ 3142 СІ з ознаками алкогольного спяніння (хитка хода, характерний запах з порожнини рота), від проходження огляду в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 вказані епізоди за протоколами серій БД № 252203 від 03.07.2018 року та БД № 252242 від 18.08.2018 року обєднані в одне провадження.

У чергове судове засідання, призначене на 14.09.2018 року о 15:30 годині ОСОБА_3 не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, надав через канцелярію суду клопотання про передачу справ про адміністративні правопорушення до іншого суду за місцем реєстрації порушника, обліку транспортного засобу або за місцем вчинення правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпаного переліку за якими обов'язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, тому суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

При розгляді вказаного клопотання суддя виходив з наступного.

Відповідно до ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Згідно ст. 257 КУпАП, протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Ст. 221 КУпАП визначено, що судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 130 КУпАП.

Згідно матеріалів справи та як сам він зазначив у судовому засіданні, ОСОБА_3 фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, про що також в матеріалах справи є відповідне клопотання, де ОСОБА_3, вказавши місцем проживання адресу ІНФОРМАЦІЯ_4, прохає розглянути справу відносно нього саме у Заводському районному суді м. Дніпродзержинська, оскільки він мешкає на території Заводського району м. Камянське.

П. 2 ППВСУ «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» визначено, що у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч.2 ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Таким чином, закон передбачає альтернативну підсудність розгляду справ про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП за місцем вчинення правопорушення, місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Вирішення питання щодо вибору одного з повноважних судів для розгляду такої справи відповідно до ст. 257 КУпАП належить субєкту складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено надсилання судом справ про адміністративні правопорушення до іншого уповноваженого суду за заявами осіб, що притягаються до адміністративної відповідальності, більше того, встановлений стислий строк накладення адміністративного стягнення - не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Таким чином, суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області уповноважений розглядати вказану справу про адміністративне правопорушення з огляду на те, що згідно матеріалів справи, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, проживає на території Заводського району м. Камянське, що підсудна цьому суду. Крім того, передача таких справ між судами може призвести до порушення строків накладення адміністративного стягнення у випадку встановлення суддею вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Посилання ОСОБА_2 на порушення правил підсудності є помилковим, оскільки закон оперує саме терміном «місце проживання», а не «місце реєстрації».

Виходячи з викладеного, клопотання ОСОБА_2 щодо передачі справ до іншого суду задоволенню не підлягає.

У минулих судових засіданнях ОСОБА_3 провину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень не визнав, судді пояснив, що 03.07.2018 року їхав з смт. Кринички від батьків додому, був зупинений на повороті Єлизаветівського шосе, працівники поліції не повідомили причину зупинки, запідозрили його у керуванні автомобілем у стані алкогольного спяніння та запропонували пройти огляд у медичному закладі, алкотестер на місці не пропонували, від проходження огляду відмовився, бо був у тверезому стані. Поліцейські зупинили свідків приблизно в 15 метрах від нього, при ньому свідки нічого не писали, вказали, що він відмовляється від огляду на стан алкогольного спяніння. Зазначив, що поліцейські тривалий час складали матеріали про адміністративне правопорушення та не надали йому копії протоколу. Був відсторонений від керування автомобілем, який забрав кум.

За епізодом від 18.08.2018 року пояснив, що повертався з командировки з м. Кременчуга, повертав на вул. Дніпробудівську до цивільної дружини, що його чекала. Його попрохали забрати подругу, що святкувала день народження, коли повертав біля навчального закладу за ним поїхала патрульна машина, яка його зупинила на проїзній частині. На питання щодо причин зупинки поліцейські вказали, що не горять габарити. Трохи пізніше підїхав автомобіль таксі, з якого вийшла група молоді, що була в нетверезому стані, які почали знімати його спілкування з поліцією на телефон, наче якусь надзвичайну подію. Поліція залучила цих осіб як свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, протокол йому знову не вручили.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 судді пояснив, що є співробітником поліції та складав протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2 03.07.2018 року ОСОБА_3 був зупинений на Єлизаветівському шосе, бо не ввімкнув покажчики повороту при зміні напрямку руху, при розмові з ним виникла підозра щодо його перебування в стані алкогольного спяніння, так як він розмовляв незвязно та відчувався запах алкоголю. Були зупинені двоє свідків, розяснені права як особі, що притягається до адміністративної відповідальності так і свідкам, було зафіксовано факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння як із застосуванням алкотестеру «Драгер» так і в медичному закладі та складений протокол про адміністративне правопорушення.

Щодо епізоду від 18.08.2018 року свідок пояснив, що чергував з напарником в районі Дніпробуду, побачили автомобіль, що звертав у двори без ввімкнених покажчиків повороту, автомобіль був зупинений, знову встановлений водій ОСОБА_3 з підозрою на стан алкогольного спяніння. Під час спілкування з водієм ОСОБА_3 поруч зупинилось таксі, звідки вийшли молоді хлопці та попрохали їх пропустити, бо поліцейська автівка та автомобіль ОСОБА_2 стояли на дорозі, на що він попрохав їх проїхати іншою дорогою, оскільки оформлювались матеріали про адміністративне правопорушення. ОСОБА_3 та жінка, що їхала з ним, почали конфліктувати з молодиками, які були залучені як свідки при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, водію ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння як із застосуванням алкотестеру «Драгер» так і в медичному закладі, водій відмовився та був складений протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, свідок надав судді відеозапис подій 18.08.2018 року з нагрудної боді-камери.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 судді пояснив, що 03.07.2018 року приблизно о 22:00 годині їхав додому, був зупинений поліцією для участі в якості свідка при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_3, який підозрювався у керуванні автомобілем у стані алкогольного спяніння, вів себе адекватно, але був з ознаками алкогольного спяніння, зокрема була невиразна мова під час його спілкування з поліцією та хитка хода. Водію ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння як із застосуванням алкотестеру «Драгер» так і в медичному закладі, він відмовився.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена доказами, наявними в матеріалах справи, наданим до суду відеозаписом та показаннями свідків.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом серії БД № 252203 від 03.07.2018 року, згідно якого, 03.07.2018 року о 22:05 годині у м. Камянське Дніпропетровської області по Єлизаветівському шосе водій ОСОБА_3 керував автомобілем «Тойота Авенсіс» н.з. АЕ 3142 СІ з ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків;

- протоколом серії БД № 252242 від 18.08.2018 року, згідно якого, 18.08.2018 року о 23:20 годині у м. Камянське Дніпропетровської області по вул. Дніпробудівській, водій ОСОБА_3 керував автомобілем «Тойота Авенсіс» н.з. АЕ 3142 СІ з ознаками алкогольного спяніння (хитка хода, характерний запах з порожнини рота), від проходження огляду в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків;

- показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_4, згідно яких, вбачаються належні підстави зупинок водія ОСОБА_2, наявність обґрунтованої підозри у керуванні автомобілем у стані алкогольного спяніння та дотримання передбаченої законом процедури пропонування водію пройти огляд на стан спяніння у встановленому порядку та фіксації відмов водія від проходження оглядів;

- показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_5, згідно яких, підозра співробітників поліції щодо перебування водія ОСОБА_2 03.07.2018 року у стані алкогольного спяніння була обґрунтованою та водій дійсно відмовився від проходження огляду на стан спяніння як із застосуванням алкотестеру «Драгер» так і в медичному закладі;

- поясненнями свідка ОСОБА_6, згідно яких, 03.07.2018 року о 22:30 годині, в його присутності, водій ОСОБА_3 категорично відмовився від проходження огляду на стан спяніння як із застосуванням алкотестеру «Драгер» так і в медичному закладі, крім того, ОСОБА_3 відмовився від дачі пояснень та підпису у протоколі;

- поясненнями свідка ОСОБА_7, згідно яких, 18.08.2018 року близько 23:30 години, біля буд. № 21 та 23 по вул. Дніпробудівська, він побачив співробітників поліції, які спілкувались з водієм автомобіля «Тойота Авенсіс» н.з. АЕ 3142 СІ, водій якого за зовнішніми ознаками був у стані алкогольного спяніння. У його присутності водій відмовлявся назвати себе та відмовився від проходження огляду на стан спяніння як із застосуванням алкотестеру «Драгер» так і в медичному закладі. Крім того, водій відмовився від підпису у протоколі;

- поясненнями свідка ОСОБА_8, згідно яких, 18.08.2018 року у його присутності водій автомобіля «Тойота Авенсіс» н.з. АЕ 3142 СІ ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан спяніння як із застосуванням алкотестеру «Драгер» так і в медичному закладі. Крім того, водій відмовився від підпису у протоколі та надання пояснень;

- відеозаписом з боді-камери інспектора Дніпровського ВП Камянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4, що проводився 18.08.2018 року, на якому вбачається, що ОСОБА_3 у присутності двох свідків, відмовився від проходження огляду на стан спяніння як із застосуванням алкотестеру «Драгер» так і в медичному закладі. На дослідженому у судовому засіданні відеозаписі поза розумним сумнівом належно зафіксовано факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відеозапис має достатній рівень якості зображення та звуку для встановлення фактичних обставин правопорушення.

На відео наявні пропозиція співробітника поліції пройти огляд із застосуванням алкотестеру «Драгер» (відео № 1, 02:51 хв.), пропозиція співробітника поліції пройти огляд на стан спяніння у медичному закладі (відео № 1, 03:56 хв.), неналежна поведінка ОСОБА_2 нецензурні лайки, погрози свідкам (відео № 1, 04:04 хв.). Крім того, зафіксовано встановлення особи ОСОБА_2 (відео № 2, 01:02 хв.), розяснення йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, він вказав, що права йому відомі (відео № 2, 01:49 хв.), жінка, що їхала з ОСОБА_3, вказала, що він вживав алкоголь (відео № 2, 06:44 хв.), пояснення працівником поліції причин зупинки ОСОБА_2 (відео № 3, 01:50 хв.), предявлення працівником поліції документів на вимогу ОСОБА_2 (відео № 3, 02:28 хв.), факт відмови ОСОБА_2 від підпису про отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення (відео № 3, 06:10 хв.). Також, ОСОБА_2 розяснені підстави проведення відеофіксації події.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посилання ОСОБА_2 на неповідомлення причин його зупинки, ненадання алкотестеру «Драгер» та копії протоколів про адміністративні правопорушення є суперечливими, повністю спростовуються дослідженими та переліченими вище доказами, щодо яких немає сумнівів у їх правдивості, стан та дії ОСОБА_2, інші встановлені суддею фактичні обставини справи дали належну підставу співробітникам поліції запідозрити його у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння та пропонувати пройти відповідні огляди.

Неявка ОСОБА_2 на останнє судове засідання не перешкодила повно та всебічно дослідити його версію подій, яку суддя заслухав безпосередньо під час минулих судових засідань та врахував при прийнятті цієї постанови.

Щодо прийняття як доказів письмових пояснень свідків, що були залучені співробітником поліції для фіксації факту відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, слід зазначити, що спеціальні норми, які застосовуються при оцінці доказів суддею у справах про адміністративні правопорушення ст. 251, 252 КУпАП не містять такого критерію оцінки доказів, як безпосередність, на відміну від інших процесуальних законів. Судом було зроблено все можливе для забезпечення явки свідків до суду - надсилались судові повістки, SMS повідомлення. Таким чином, суддя має правові підстави прийняти як докази письмові пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8М, які за своїм доказовим змістом повністю узгоджуються з іншими безпосередньо дослідженими суддею доказами та особою, що притягається до адміністративної відповідальності, не спростовані.

Крім того, неупередженість при виконанні обовязків свідка ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підтверджується дослідженим у судовому засіданні відеозаписом подій 18.08.2018 року, на якому вбачається, що залучені свідки сумлінно та неупереджено виконували свої обовязки щодо фіксації факту адміністративного правопорушення, дії працівників поліції були професійними та коректними. Крім того, вказані пояснення та відеозапис не є єдиними доказами по справі та оцінюються суддею у сукупності з іншими наведеними вище доказами.

Суддя також враховує п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), згідно якого, судам слід ураховувати, що стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли остання почала рухатись.

Щодо клопотання ОСОБА_2 про відкладення судового засідання, що було призначено на 11.09.2018 року для пошуку захисника, слід зазначити наступне.

Ст. 268 КУпАП передбачено, зокрема, право особи, що притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права.

Вказане право, однак, не є абсолютним, реалізація його залежить від волевиявлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та саме її зусиль щодо своєчасного залучення захисника, чому кореспондує джерело права практика ЄСПЛ, де Суд зазначає, що право кожної особи, обвинувачуваної у вчиненні кримінального правопорушення становить одну з головних підвалин справедливого судового розгляду, однак не є абсолютним (див. рішення у справ «Кромбах проти Франції» (Krombach v. France), заява № 29731/96, п. 89, ECHR 2001-II). Це право не може вважатись абсолютним і таким чином, національні суди можуть не прийняти вибір особи, коли існують відповідні та достатні підстави вважати, що того вимагають інтереси правосуддя (див. рішення від 25 вересня 1992 року у справі «Круассан проти Німеччини» (Croissant v. Germany), п. 29, Series A № 237 B).

Пунктом 39 рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року (Заява № 16347/02) Суд зауважив, що з огляду на загальний характер законодавчого положення а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, провадження у таких справах є кримінальними для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI; ухвала щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року).

Початковим моментом притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності є 03.07.2018 року дата складання першого протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з того часу він мав більш ніж два місяці, щоб залучити захисника для формування правової позиції захисту.

Подання клопотання про відкладення розгляду справи у кінці робочого дня перед визначеною датою судового засідання 11.09.2018 року, на яку були викликані свідки, про що достеменно було відомо ОСОБА_2, так як питання щодо допиту свідків вирішувалось за його участю у судовому засіданні 04.09.2018 року, суддя сприймає як спосіб затягування розгляду справ про адміністративні правопорушення, зриву допиту свідків та ухилення від притягнення його до адміністративної відповідальності.

Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_3 вказав, що займав посади в органах Національної поліції України, тому є обізнаним з порядком розгляду таких справ та мав більш ніж достатньо часу для залучення захисника, як з моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення (03.07.2018 року) так і з моменту першого судового засідання за його участю (04.09.2018 року).

Таким чином, суддя приходить до висновку про недобросовісність користування процесуальними правами особою, що притягається до адміністративної відповідальності, та враховуючи сукупність і характер дій, спрямованих нею на захист (неявка у судове засідання 22.08.2018 року, несвоєчасне подання клопотання про відкладення розгляду справи 11.09.2018 року для пошуку захисника, неявка до суду 14.09.2018 року, надання клопотання про передачу справ до будь-якого суду за альтернативною підсудністю) вважає їх такими, що спрямовані на затягування строків накладення адміністративного стягнення та ухилення від адміністративної відповідальності, а не повного та всебічного розгляду справ.

Керуючись викладеним, суддя вважав за необхідне допитати свідків 11.09.2018 року у присутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відмовивши у клопотанні про відкладення судового засідання, що не було порушенням права на справедливий і публічний розгляд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та права на захист, передбаченого ст. 268 КУпАП. Крім того, ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти допиту свідків, що зявились, за відсутності захисника.

Технічний запис судових засідань проводився при явці до суду особи, що притягається до адміністративної відповідальності та свідків.

Суддею досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, а саме відмови особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини, визначені ст. 33 КУпАП, та не вбачає, в розумінні ст. 34, 35 КУпАП, обставин, які пом'якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративні стягнення:

- за епізодом від 03.07.2018 року у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік;

- за епізодом від 18.08.2018 року у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік;

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягнути подвійний розмір штрафу, який становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави в розмірі 352, 40 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Відсутність у постанові по справі про адміністративне правопорушення, як виконавчому документі у розумінні Закону України «Про виконавче провадження», ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду України від 25 червня 2014 року по справі № 6-62цс14, не є підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

Суддя Ізотов В.М.