Справа № 206/5650/18
Провадження № 3/206/1930/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

28.12.2018року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Бубісь А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм-навантажувача "Укрстафінг", що проживає за адресою: Виборзька, 85/2, м. Дніпро, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

правопорушника: ОСОБА_1

захисника Моськіної С.М.

ВСТАНОВИВ:

09.10.2018 до Самарського районного суду м.Дніпропетровська надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП (справа № 206/5650/18, провадження № 3/206/1930/18 та справа № 206/5652/18, провадження № 3/206/1931/18), які прийнято в провадження судді Поштаренко О.В.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 212103 ОСОБА_1 26 вересня 2018 року в м.Дніпро, вул.Космонавтів, 206, керував транспортним засобом CHEVROLET AVEO номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в пристуності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 174386 ОСОБА_1 29.09.2018 року о 23 годині 50 хвилин в м.Дніпро, Самарський район, вул. 20-річчя Перемоги, 61-А, керував транспортним засобом CHEVROLET AVEO номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки в провадженні судді перебуває декілька матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 і події, які описані в обох протоколах, взаємопов'язані між собою, розглядаються одним і тим же суддею, то відповідно до постанови суду від 24.10.2018 на підставі ст.ст. 36, 245, 283-285 КУпАП вказані справи об'єднано в одне провадження та присвоєно об'єднаній адміністративній справі єдиний номер - справа № 206/5650/18, провадження № 3/206/1930/18.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав. Зазначивши, що співробітниками патрульної поліції допущено численних порушень чинного законодавства під час складання вказаних протоколів про адміністративне правопорушення. Крім того, зазначив, що працівники патрульної поліції неодноразово безпідставно його зупиняють, та необгрунтовано складають протоколи відносно нього. На підтвердження чого надав суду висновки щодо результатів медичного огляду КП "Дніпропетровського наркологічного диспансеру" ДОР від 09.11.2018 року та 19.11.2018 року, згідно яких ознак наркотичного сп'яніння, на які посилаються співробітники патрульної поліці, у нього не виявлено. У зв'язку з чим, просив звернути увагу суду на те, що в діях працівники патрульної поліції є упереджене ставлення щодо нього. Зазначаючи, що останніми складано численну кількість протоколів про адміністративне правопорушення, з шаблонною фабулою про вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. За вказаних підстав, просив закрити провадження по справі відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник Моськіна С.М., що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 30.10.2018 року та ордеру серії ДП №126/047, в судовому засіданні зазначила наступне. В рапорті інспектора патрульної поліції, який міститься в матеріалах адміністративної справи не зазначена причина зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 Крім того, просила звернути увагу суду на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №212103 від 26.09.2018 року, відсутнє направлення водія транспортного засобу на огляд сп'яніння, що є грубим порушенням інструкції, якою повинен керуватися інспектор поліції під час складання протоколу за вказаною статтею. Пояснила, що письмові пояснення свідків, які містяться в матеріалах адміністративної справи, не можна вважати належними та допустимими доказами, оскільки пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 викладені на виготовлених бланках, є ідентичними між собою за змістом, заповнені одним почерком. Також, вказала на те, що у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп'яніння, яке міститься в матеріалах справи, зазначена лише одна ознака наркотичного сп'яніння, натомість як в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №174386 від 29.09.2018 року вказані три ознаки наркотичного сп'яніння. Просила звернути увагу суду на те, що в діях працівників патрульної поліції є упереджене ставлення до ОСОБА_1, що підтверджується складанням численних протоколів про адміністративне правопорушення відносно нього. Крім того, нею було зроблено адвокатський запит до ДПП УПП в Дніпропетровській області про надання копії відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції, які зроблені під час фіксації обставин за подіями, що мали місце 05.11.2018 та 12.11.2018 року під час зупинення ОСОБА_1 З даних відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції, за ознаками наркотичного сп'яніння. Крім того, зазначила, що дата фіксації вищезазначених обставин за подіями, що мали місце 05.11.2018 та 12.11.2018 року, співпадають з датою висновків щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп'яніння, який ОСОБА_1 проходив у КП "Дніпропетровський наркологічний диспансер" ДОР, які були надані ОСОБА_1 у судовому засіданні в якості доказів. У зв'язку з чим просила закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засідання в якості свідка було допитано поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 (приведено до присяги та попереджено про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та давання завідомо неправдивих показань). Свідок пояснила суду, що 29.09.2018 року громадянин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом CHEVROLET AVEO, рухався по вул.20-річчя Перемоги. Транспортний засіб було зупинено. Під час спілкування з водієм були виявлені ознаки наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло. Водієві було запропоновано в присутності двох свідків пройти медичний огляд у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога. Крім того, пояснила, що водій відмовився від проходження медичного огляду, пояснюючи це тим, що у нього не має ні часу, ні бажання. У зв'язку з чим, на водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засідання в якості свідка було допитано ОСОБА_6, який суду пояснив наступне. 26.09.2018 року рухаючись по вул.Електрична, був зупинений працівниками патрульної поліції. Останні пояснили, що водій ОСОБА_1 не хотів виходити зі свого транспортного засобу , попросили бути понятим даної події. Крім того, зазначив, що водій сидів в кабіні самосвалу, та не виходив з нього. Він засвідчив даний факт, про що розписався в письмових поясненнях, наданих працівниками патрульної поліції. Зазначив, що не чув того факту, що працівники патрульної поліції пропонували водію пройти медичний огляду у встановленому законом порядку. Окрім того, суду показав, що транспортний засіб у якому сидів водій, був грузовим червоного кольору.

Вислухавши пояснення особи, стосовно якої був складений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, доводи його захисника Моськіної С.М., покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядкуогляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У відповідності до п. п.1, 6, 7 Розділу І Інструкції « Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини ( ЄСПЛ ) від 14 лютого 2008 у справі « Кобець проти України » ( з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі « Авшар проти Туреччини » ( Avsar v. Turkey ), п. 282 ) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

За нормою ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.3,4 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, зазначено, що ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №174386 від 29.09.2018 року вбачається , що поліцейський взводу №2 роти №3 батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенант поліції Хабло С.О. зазначив ознаки наявності у ОСОБА_1 наркотичного сп'яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло;порушення мови; поведінка, що не відповідає обстановці. Але ознаки, які були зазначені поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають вимогам п.3,4 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків.

Так, відповідно до п.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп'яніння, підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Тобто, у поліцейського повинні бути обґрунтовані підстави вважати, що водій перебуває у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану, щоб висувати пропозиції для проходження відповідного огляду.

Так, у протоколі складеному відносно ОСОБА_1, інспектором поліції зазначено про те, що у останнього на час зупинки транспортного засобу під його керуванням мали місце наступні ознаки алкогольного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, поведінка, що не відповідала обстановці.

Разом з тим, дані переглянутого відеозапису, зафіксованого на нагрудну камеру поліцейського, спростовують відомості зазначені у протоколі, оскільки вбачається, що поведінка ОСОБА_1 цілком відповідає обстановці, та відсутнє порушення мови, на які посилаються співробітники патрульної поліції, а саме, як на ту, що є ознакою відповідно до вищезазначеної інструкції.

Слід зауважити й про те, що на переконання суду, висловлюючи на адресу водія вимоги щодо проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, інспектор поліції повинен мати обґрунтовані підстави вважати, що у водія відповідні ознаки наявні.

Разом із тим, дані переглянутого відеозапису свідчать про те, що таких обґрунтованих підстав у інспектора поліції не було, оскільки у ОСОБА_1 не спостерігається ні порушення мови, або поведінки, що не відповідає обстановці.

Також судом неодноразово приймалися заходи для виклику в судове засідання поліцейського УПП сержанта поліції Хабло С.О., сержанта поліції Шульгу Д.В. та лейтенанта поліції Куліш В.В., для дачі особистих пояснень. Проте на виклики суду не з'явились

В матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до яких, вони, в якості свідків, 29.09.2018 року о 23 годині 57 хвилин та 30.09.2018 року, о 00 годині 00 хвилин, були присутні під час відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у лікаря нарколога для визначення стану наркотичного сп'яніння.

Натомість тому, наявність двох свідків, у присутності яких ОСОБА_1 було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп'яніння у лікаря-нарколога, та в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, належними дослідженими у судовому засіданні доказами, поза розумним сумнівом суду не доведена. Зазначені в протоколі свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неодноразово були викликані у судове засідання, але жодного разу не з'явилися, чинним законодавством не передбачена можливість застосування до зазначених свідків примусового приводу. Пояснення даних свідків, які були додані до протоколу не можна вважати беззастережним доказом вини ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки пояснення цих свідків викладені на заздалегідь виготовлених бланках, є ідентичними між собою за змістом, заповнені однім почерком і різняться між собою лише в підписах та в зазначенні прізвищ та ініціалів цих свідків біля підписів.

Окрім того, покази свідка ОСОБА_6, які були надані ним безпосередньо в судовому засіданні, не співпадають з дійсними обставинами події, та не узгоджуються з іншими доказами. Оскільки останній зазначив інший транспортний засіб, та давав покази взагалі про іншу подію, що не стосується даного протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, відеоматеріалами та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Відповідно до ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов'язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідженими доказами встановлені обґрунтовані та об'єктивні відомості щодо допущення поліцейськими низки раніше вказаних порушень законодавства, які на переконання суду суттєво порушують саму процедуру складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення. Відтак, отриманий та складений з такими порушеннями протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 визнається судом недопустимим доказом, а тому не приймається до уваги та не може слугувати підставою притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 33, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В.Поштаренко