Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2018 року м. Рівне

Апеляційний суд Рівненської області в складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, працюючого керівником підприємства "Новотек Груп", на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 19 червня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 19 червня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова була прийнята з порушеннями норм Кодексу про адміністративні правопорушення.

Ним подавалося клопотання про перенесення засідання місцевого суду по справі № 570/2538/18, призначене на 19.06.2018 року, у зв'язку з відрядженням (копія посвідчення про відрядження була додана до клопотання), проте в постанові Рівненського районного суду Рівненської області від 19 червня 2018 року вказано: в суд для надання пояснень порушник не з'явився, хоча про місце і час розгляду матеріалів був повідомлений своєчасно та належним чином.

Крім того, не згідний з результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки має сумніви у справності вимірювального пристрою КЗ "Гощанської ЦРЛ".

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про те, що він, як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, дійсно допустив вчинення адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується.

Просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши

_____________________________________________________________________________________________________

Справа № 570/2538/18 Головуючий у суді І інстанції - Сидоренко С.М.

Провадження № 33/787/356/2018 Суддя апеляційного суду Рівненської області - Шимків С.С.

пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_3, суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 331941 від 20.03.2018 року вбачається, що 20 березня 2018 року о 20 год 10 хв на автодорозі Київ-Чоп № 306 км+700 м, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 2106, державний номерний знак В6288РВ в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про вчинення адміністративного правопорушення не є єдиним джерелом доказів та повинен оцінюватися у сукупності із іншими доказами по справі.

Відповідно до п.4 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп'яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп'яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Згідно п.7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У матеріалах справи відсутні відомості про складення працівниками поліції акту огляду на стан сп'яніння, де було б зазначено про відмову від проходження ОСОБА_1 такого огляду на місці стоянки транспортного засобу.

З наданих ОСОБА_1 в апеляційному суді пояснень вбачається, що йому не пропонувалося пройти освідування на місці стоянки транспртного засобу. Акт про відмову від проходження такого огляду не складався.

Апеляційним судом вживалися заходи з приводу допиту свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні, однак, останні на виклики суду не з"явилися.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.03.2018 року ОСОБА_1 20 березня 2018 року о 21 год 10 хв був направлений працівниками поліції на огляд, за наслідками якого встановлено перебування останнього у стані алкогольного сп'яніння.

Разом з тим, у вказаному висновку не вказано з використанням якого спеціального технічного засобу проводилося освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп"яніння, що є порушенням п.4 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, не зазначено ступінь алкогольного сп'яніння та кількість проміле алкоголю в крові ОСОБА_1 (а.с. 2).

Тому вказаний висновок не може бути належним доказом перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння.

Окрім того, місцевим судом не надано належної оцінки поясненням ОСОБА_1 стосовно того, що він не перебував за кермом транспортного засобу.

Свою незгоду з протоколом він вказав у поясненні, що містяться безпосередньо в протоколі.

Частиною першою ст. 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У матеріалах справи відсутні докази про те, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України "Про міжнародні договори", міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - "кримінальне обвинувачення" і "суперечки про громадянські права". У справі "Кадубец проти Словаччини" (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgmentof 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку та на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з наведеного, постанова суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України за відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КпАП України, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання апеляційної скарги задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 19 червня 2018 року скасувати.

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Рівненської області С.С. Шимків