ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 405475, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасового не працюючого, який мешкає за адресою: м. Запоріжжя, бул. ЦентральнийАДРЕСА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 405475, 24.09.2018 року о 01 годині 29 хвилин в м. Запоріжжя по вул. Перемоги, 68, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом LEXUS GX 470, реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, від керування транспортного засобу відсторонений, шляхом передачі керування тверезому водієві, чим порушив вимоги п.(2.9а) 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат ОСОБА_2, суду пояснив, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому діяння, докази зібрані з чисельними порушеннями положень діючого законодавства, просить провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

З положень ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що адміністративна відповідальність у даному випадку передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п. а) п.2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, у цьому випадку, на думку працівників поліції, винуватість особи підтверджується поясненнями свідків, але суд при вивченні останніх встановив таке.

Згідно даних протоколу особи, що притягається до адміністративної відповідальності предявлено звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягала у порушенні п. 2.5 або п.п. а) п.2.9 ПДР, яке мало місце 24.09.2018 року о 01 год. 29 хв., тобто саме ці обставини підлягають доказуванню у справі.

В протоколі, що надано співробітниками Управління Патрульної поліції в Запорізькій області, зазначено порушення двох пунктів ПДР, один з яких, взято у лапки. На копії, яку надав захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 зазначено, що водієм порушено лише п. 2.9 ПДР.

Таким чином, між протоколом наданим суду разом із матеріалами справи та копією протоколу, яку надано адвокатом, вбачається розбіжності.

Згідно п.п. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджену Наказом МВС 06.11.2015 № 1376 не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Відповідно до п. 8 зазначеного розділу ПДР, протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, розбіжності в протоколі та його копії, свідчать, що до основного протоколу були внесені зміни, після того, як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності отримала копію протоколу та поставила свій підпис, що є грубим порушенням вимог законодавства.

У той же час з даних, які містяться у поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 випливає, що останні стали свідками події відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на місці зупинки, та в медичному закладі, а факту керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого спяніння вони не можуть підтвердити.

В той же час при перегляді відеозапису файлу , який містився на диску, що додано до протоколу, вбачається, що на 01:56:59, ОСОБА_1, відповідаючи на питання співробітника поліції «чи бажає він пройти огляд на стан спяніння на місці або у медичному закладі», ОСОБА_1 відповів: «здесь, нет». Дана відповідь не свідчить про відмову ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, що повністю суперечить обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 405475.

Захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокатом ОСОБА_2 у судовому засіданні надано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Із зазначеного висновку вбачається, що 24.09.2018 року о 03 годині 15 хвилин ОСОБА_1 пройшов огляд на стан спяніння у медичному закладі, а саме КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР. За результатами огляду стану спяніння не виявлено.

Враховуючи, що з моменту зупинки і до моменту огляду у медичному закладі пройшов не тривалий проміжок часу (менш ніж 2 години), суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, не знаходився у стані спяніння. А сам факт проходження огляду, у сукупності із відеозаписом суд розцінює, як доказ того, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду у медичному закладі, що повністю спростовує обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст.62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, у звязку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Як наслідок, на переконання суду, дані відображенні працівником поліції про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівними з вищезазначених у судовому рішенні підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і уст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1ст. 130 КУпАП, так як його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Згідно п. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Ю.В. Геєць