Справа №592/7749/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Катрич О. М.
Номер провадження 33/788/572/18 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Литовченко Н. О. ,розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 вересня 2018 року, ОСОБА_3 визнаний винним і підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у зв'язку з тим, що він 17 червня 2018 року о 13 год. 15 хв. в с. Графське, Сумської області, по вул. Центральній, керував мотоблоком «Кінтавр», без реєстраційного номера, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння пройшов на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер 6810» у присутності двох свідків, проба позитивна - 3,79 проміле, від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров'я відмовився, чим порушив п.2.9«а» Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3, не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням, порушує питання про поновлення строку на його оскарження, а також просить скасувати постанову суду та закрити провадження у вказані справі. Обґрунтовує клопотання про поновлення строку тим, що в зазначений термін не мав можливості оскаржити вказане судове рішення, оскільки під час розгляду справи 13 вересня 2018 року він не був присутнім у судовому засіданні, а копію постанови отримав лише 20 жовтня 2018 року за адресою своєї реєстрації.

Також у доводах своєї апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає, що чинне законодавство не містить визначення поняття «мотоблок», даний пристрій використовується виключно для сільськогосподарських робіт, не потребує посвідчення водія, а тому, на думку апелянта, мотоблок не є транспортним засобом. ОСОБА_3 вказує і на те, що в оскаржуваній постанові відсутня інформація про номерний знак мотоблоку (так як мотоблоку він взагалі не присвоюється) та відсутня інформація про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис події правопорушення. За таких обставин, ОСОБА_3 вважає, що у матеріалах справи відсутні докази вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому дане провадження підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в його діях складу даного правопорушення. Крім того, ОСОБА_3 просить звільнити його від сплати судового збору, як особу, що оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що наявні підстави для поновлення строку на оскарження постанови, проте апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи суддею 13 вересня 2018 року був здійснений без участі ОСОБА_3, копія постанови йому була направлена 20 вересня 2018 року, однак у матеріалах справи відсутні відомості про отримання ним копії постанови судді. Сам же ОСОБА_3 у доводах своєї апеляційної скарги зазначає, що отримав її 20 жовтня 2018 року. Внаслідок того, що про винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_3 стало відомо вже після спливу десятиденного строку на її апеляційне оскарження, вважаю за можливе поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі, у передбаченому законом порядку, доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 17 червня 2018 року (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за змістом якого результат огляду позитивний - 3,79 проміле (а.с.3).

Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, складений відносно ОСОБА_3, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо його змісту, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення, а тому не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що в протоколі відсутні дані щодо номерного знаку мотоблоку, яким він керував та щодо відеозапису події правопорушення, оскільки такий поліцейськими не проводився.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення, вина ОСОБА_3 у вчиненому доводиться також наявними у матеріалах адміністративної справи письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з яких вбачається, що 17 червня 2018 року вони були присутні під час того, як ОСОБА_3 на прохання працівників поліції продув газоаналізатор «Драгер 6010» і показник приладу показав позитивну пробу, при цьому, сам правопорушник від підпису та надання пояснень в протоколі відмовився, про дату та місце розгляду адміністративної справи відносно нього повідомлений (а.с.4-5).

Що стосується доводів апеляційної ОСОБА_3 з приводу того, що мотоблок не є транспортним засобом, то вони є безпідставними. Як вже було зазначено вище, ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного чи іншого сп'яніння. Визначення терміну «транспортний засіб» наведено в п.1.10 Правил дорожнього руху України, згідно з яким транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Тобто проаналізувавши дану норму Правил, можна дійти висновку, що у випадку, коли мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, то в цьому випадку він є повноправним учасником дорожнього руху і вважається транспортним засобом, а тому особа, що керує таким транспортним засобом повинна нести відповідальність за керування ним у стані алкогольного сп'яніння. При цьому, чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише у разі присвоєння йщму номерного знаку та за наявності посвідчення водія у особи, яка ним керує.

Отже, наявними у матеріалах адміністративної справи доказами повністю доводиться факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, оскільки підстави ставити під сумнів зміст протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 відсутні. Крім того, суд апеляційної інстанції бере до уваги й ту обставину, що жодного доказу на спростування вищенаведених доказів за змістом апеляційної скарги надано не було.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовані повно та об'єктивно. Вина ОСОБА_3 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_3 у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та відповідає вимогам ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є безальтернативним, співрозмірним зі скоєним і відповідає особі правопорушника, а тому визначений судом ОСОБА_3 вид стягнення буде доцільним для його виправлення та перевиховання з метою попередження вчинення ним правопорушень у майбутньому.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 вересня 2018 року.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 вересня 2018 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіЛитовченко Н. О.

.