Справа № 461/3907/18 Головуючий у 1 інстанції - Радченко В.Є.
Провадження № 33/783/760/18 Доповідач - Калиняк О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Калиняк О.М.

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

прокурора - Вітковської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 21 червня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 21червня 2018 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживає за адресою:

АДРЕСА_1,

смт. В.Синьовидне, Сколівський район,

Львівська область,

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення - штраф в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він, будучи державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, являючись субєктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.1 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 03 квітня 2018 року о 16.01 год. подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну декларацію за 2017 рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: постанова судді є необгрунтованою, не відповідає вимогам закону, є незаконною та немотивованою. Для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП суд мав отримати докази того, що він усвідомлював суспільну небезпечність несвоєчасного подання без поважних причин декларації, передбачав можливість настання негативних наслідків - неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави та бажав настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання. В судовому засіданні він наголошував, що наміру приховувати чи несвоєчасно подати без поважних причин декларацію свого майнового стану не мав та в подальшому, хоча із порушенням строку, проте до початку здійснення щодо нього перевірки, самостійно подав 03.04.2018 щорічну декларацію про майновий стан за 2017 рік. Таким чином в його діях відсутні ознаки субєктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки у нього були відсутні мотиви вчинити порушення закону. Поза його волею перебувало настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність в його діях вини у формі прямого чи непрямого умислу на уникнення фінансового контролю доходів, а тому робить неможливим притягнення його до адміністративної відповідальності за даною статтею. При розгляді справи суд першої інстанції неналежно встановив та розкрив усі ознаки складу порушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, в тому числі наявність чи відсутність обовязкової ознаки суб'єктивної сторони правопорушення, вини. Крім цього суд першої інстанції необгрунтовано встановив те, що в ДЗЕ НП маються законні повноваження на здійснення перевірки декларацій. З матеріалів провадження вбачається, що перевірка проводилась виключно працівниками УЗЕ у Львівській області ДЗЕ Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення щодо нього. При цьому в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки ДЗЕ НП України та інше. Департамент захисту економіки Національної поліції України не відноситься до суб'єктів, які наділені правом, перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб'єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та пояснив, що декларацію за 2017 рік він подав вчасно - 21 березня 2018 року, виконав для цього усі дії, заповнивши електронну декларацію та натиснувши кнопку «Подати документ». На сайті йому висвітлило: «Декларація успішно подана». З 30 березня 2018 року по 02 квітня 2018 року він перебував на лікарняному. В цей період йому подзвонили з роботи та повідомили, що на сайті НАЗК немає його декларації за 2017 рік. Після цього, вийшовши з лікарняного на роботу, він 03 квітня 2018 року повторно подав декларацію за 2017 рік. 21 березня 2018 року він був впевнений, що подав декларацію, для цього вчинив усі необхідні дії та вважає, що не спрацювала система НАЗК. Вини у вчиненні правопорушення не визнає.

Прокурор Вітковська І.М. апеляційну скаргу заперечила, просить постанову судді залишити без зміни.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційних вимог, прокурора Вітковську І.М. щодо законності судового рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що постанову судді слід скасувати, а провадження в справі закрити в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції не були дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, а викладений у постанові судді висновок про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, що є підставою скасування судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При розгляді справи суду першої інстанції належало встановити усі ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, в тому числі наявність чи відсутність обовязкової ознаки суб'єктивної сторони правопорушення вини.

У вину ОСОБА_1 поставлено те, що він, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, несвоєчасно без поважних причин, а саме 03 квітня 2018 року о 16.01 год. подав щорічну декларацію за 2017 рік.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1, останній 21 березня 2018 року, тобто у встановлений законом для подачі декларацій строк, вчинив дії з подання електронної декларації, заповнив її та натиснув кнопку «Подати документ».

Відповідно до наданої керівником Управління інформаційно-аналітичних систем та захисту інформації НАЗК ОСОБА_2 інформації №71-05/39376/18 від 07.09.2018 перевірка файлів логування дій користувачів ITC Реєстр виявила, що ОСОБА_1 21.03.2018 о 19:04:29 і 21.03.2018 о 19:08:11 підтвердив правильність зазначених у документі (декларації за 2017 рік) даних та ознайомився з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки в документі та натиснув кнопку «Подати документ», але не підписав документ власним ЕЦП (а.с.111 зворот).

До цієї відповіді надана роздруківка послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1, із зазначенням дати, часу та ІР-адреси, з якої вбачається, що ОСОБА_1 21 березня 2018 року заповнив електронну декларацію, натиснув кнопку «Подати документ», відкрив сторінку накладення ЕЦП і натиснув кнопку «Вийти» (а.с.112).

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 21 березня 2018 року було вжито всі необхідні, на його думку, дії для подання декларації за 2017 рік у встановлений законом строк, однак внаслідок відсутності достатніх навичок він натиснув кнопку «Вийти», помилково не підтвердивши ЕЦП подання декларації.

Наведені обставини є такими, що відповідають дійсності, свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 обовязкової ознаки суб'єктивної сторони адміністративного правопорушення - вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

У звязку з цим постанова судді підлягає скасуванню, а справа щодо ОСОБА_1 - закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 21 червня 2018 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Калиняк