Кагарлицький районний суд Київської області
_____________________________________________________________________________
13.12.2018 Справа №: 368/591/16-п
провадження №3/368/1/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2018 рокум. Кагарлик

Суддя Кагарлицького районного суду Київської області Шевченко І.І., розглянувши матеріал, який надійшов з Обухівського відділу ГУ Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого водієм експедитором «Євротрансбуд», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 1 № 946115 від 02.03.2016 року, ОСОБА_1 02.03.216 року о 10 год. 15 хв. на 90 км. автодороги Київ - Харків керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснюючи маневр розвороту не врахувавши дорожньої обстановки, не переконався, що даний маневр буде безпечним та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.1 (10.4) Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 вину не визнав повністю та пояснив він не порушував ніяких правил дорожнього руху, а тому його вини у даному дорожньо транспортній пригоді не має.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 ОСОБА_2 вважає що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та просить закрити справу. Вважає, що ОСОБА_3 допустив зіткнення з автомобілем «DAF», під керуванням ОСОБА_1, а протокол чомусь склали відносно водія ОСОБА_1 Крім того вважає, що вирішуючи питання про винуватість чи невинуватість притягуваного, суд має виходи із засад презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України та поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.Адже статтею62 Конституції України передбачено, що звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При цьому у чинному законодавстві України закріплені найважливіші засади провадження про справах про адміністративні правопорушення, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини. До того ж, доведення винуватості притягуваного до адміністративної відповідальності належними і допустимими доказами, які б не викликали двозначного тлумачення чи щонайменших сумнівів його винуватості, мають забезпечити працівники поліції, чого в даному випадку зроблено не було.

Потерпілий ОСОБА_3, суду пояснив, що в даному ДТП правопорушник порушив правила дорожнього руху. Хоча ОСОБА_1 не визнає своєї вини, проте факти та матеріали справи говорять про те, що в даному ДТП винен ОСОБА_1

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 ОСОБА_4 вважає, що правопорушник ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП., та вказав що його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 946115, висновком експерта, а саме: в п. 5 сказано, що в заданій дорожньо-транспортній ситуації, в діях водія автопоїзда у складі автомобіля «DAF», номерний знак НОМЕР_3 та напівпричепа,номерний знак НОМЕР_4 вбачаються невідповідності у виконанні вимог п. 10.1. та п. 10.4. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору,знаходяться в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями ОСОБА_3, а також первинними показами правопорушника ОСОБА_1, який давав пояснення поліцейському, що не помітив автомобіль «Subaru», а тому і відбулось зіткнення, а тому просить визнати винним ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, надані у справі докази, вислухавши ОСОБА_1, його адвоката ОСОБА_2, ОСОБА_3, та його адвоката ОСОБА_4, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП,надати оцінку не тільки тим доказам, які доводять винуватість, але оцінити доводи та докази, які виправдовують особу.

Відповідно до ч.1-3 ст.6 Конвенції про захист права та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом,встановленим законом,який встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен,кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення,вважається невинуватим доти,доки його вину не буде доведено у законному порядку;кожен обвинувачений має права бути негайно і детально поінформованим про характер і причини обвинувачення,висунутого проти нього.

Європейський суд із прав людини(ЄСПЛ) поширює стандарти та процедурні гарантії,встановлені Конвенцією для кримінальних проваджень,на провадження у справах про адміністративні правопорушення,вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.

Положеннями ч.1 ст.256 КпАП України встановлено,що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом,який засвідчує факт неправомірних дій,складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце,час вчинення,суть правопорушення,нормативний акт,який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Такі ж вимоги містяться у п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції,затверджених Наказом МВСУ №1376 від 06.11.2015 року,відповідно до яких вимагається викладення у протоколі суті адміністративного правопорушення,яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення,зазначеним у статті КУпАП,за якою складений протокол.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи,перевіряючи відповідність обставин,викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

Викладене свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

За змістом закону(КУпАП),розгляд справи здійснюється лише щодо особи,відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В матеріалах справи містяться три висновки експерта, щодо яких слід зазначає наступне.

Висновком експерта № 19/8-02/722 від 07.07.2016 р. встановлено, що відстань, необхідна водієві для зупинки автомобіля «Subaru» при екстреному гальмуванні в умовах місця пригоди, при швидкості руху 100 км/год. на мокрому асфальтобетонному покритті складає 101,3... 134,0 м, на сухому асфальтобетонному покритті - 88,1.. .92,6 м. В заданій дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій автомобіля НОМЕР_5 з причепом повинен був діяти у відповідності з технічними вимогами п.п. 10.1,10.4 Правил дорожнього руху України, зміст яких викладений в дослідницькій частині висновку.В заданій дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій автомобіля НОМЕР_6 повинен був діяти у відповідності з технічними вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху України, зміст яких викладений в дослідницькій частині висновку.

Однак, експертом не було надано відповіді на питання, які мають значення для вирішення даної справи, а саме: чи були витримані водієм автомобіля НОМЕР_2 вимоги п.п. 1 1.2, 11.5, 11.10, 12.1, 12.3, 12.6-ґ Правил дорожнього руху України та чи перебували його дії в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, в причинному звязку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, чи вбачаються в діях водія автомобіля НОМЕР_7 із порожнім причепом ОСОБА_1, невідповідності вимогам Правил дорожнього руху та чи перебували вони з технічної точки зору в причинному звязку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди? Чи достовірні (спроможні) з технічної точки зору показання водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про механізм ДТП, оскільки не було достатніх вихідних даних.

Висновком експерта № 12-1/1223 від 21.09.2017 р. встановлено, що дати відповідь на питання «Скільки часу (секунд) необхідно автомобілю «DAF», номерний знак НОМЕР_8, із порожнім причепом, під керуванням водія ОСОБА_1 за умови, що ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 5-10 км/год., для здійснення повного маневру розвороту на 90 кілометрі авто дороги Київ-Харків (змінити напрямок руху з Харкова в напрямку до Харкова) починаючи від початку перетину умовної лінії лівого краю власної лівої смуги руху передньою частиною кабіни автомобіля «DAF» до закінчення перетину задньою частиною причепа правої лінії правого краю правої смуги руху для автомобіля «Subaru», номерний знак НОМЕР_9?» не надається можливим по причинах викладених в дослідницькій частині висновку.Дати відповідь на питання «На якій відстані від точки зіткнення знаходився автомобіль «Subaru», номерний знак НОМЕР_9, під керуванням водія ОСОБА_5, який рухався зі швидкістю 100 км/год., в момент, коли автомобіль «DAF», номерний знак НОМЕР_8, з'явився на його смугах руху?» не надається можливим по причинах викладених в дослідницькій частині висновку.Дати відповідь на питання «Чи мав можливість водій автомобіля «Subaru», номерний знак НОМЕР_9, ОСОБА_3, який рухався зі швидкістю 100 км/год., в момент, коли він виявив автомобіль «DAF», номерний знак НОМЕР_8, із порожнім причепом на своїй смузі руху, уникнути зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування чи здійснити об'їзд перешкоди за умови, що у попутному йому напрямку не було інших транспортних засобів?» не надається можливим по причинах викладених в дослідницькій частині висновку.При заданих дорожніх обставинах оцінити дії водія автомобіля «Subaru», номерний знак НОМЕР_9, відповідно до пунктів 11.2, 11.5, 11.10, 12.1 Правил дорожнього руху України, в межах даного дослідження, не надається за можливе по причинах викладених в дослідницькій частині висновку. Встановити, чи відповідала обрана водієм автомобіля «Subaru», номерний знак НОМЕР_9, швидкість руху вимогам п.12.6.ґ) можливо за умови, що на даній ділянці дороги відсутні інші обмеження максимальної швидкості руху. Якщо такі обмеження відсутні, то при заданих вихідних даних дії водія автомобіля «Subaru», номерний знак НОМЕР_9, відповідали вимогам п.12.6.г) Правил дорожнього руху України. В заданій дорожній обстановці, з технічної точки зору, визначення невідповідності дій водія автомобіля «Subaru», номерний знак НОМЕР_9, технічним вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а також встановлення того, чи перебували дії водія, в даній дорожній обстановці, в причинному в'язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди можливе за умови проведення повного та всебічного дослідження механізму даної дорожньо-транспортної пригоди, яке не може бути проведене по причинах викладених в дослідницькій частині висновку. Дати відповідь на питання «Чи вбачаються в діях водія автомобіля «DAF», номерний знак НОМЕР_8, із порожнім причепом ОСОБА_1,невідповідності вимогам Правил дорожнього руху та чи перебували вониз технічної точки зору в причинному зв'язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди?» не надається можливим по причинахвикладених в дослідницькій частині висновку. Дати відповідь на питання «Чи достовірні(спроможні) з технічної точки зору показання водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про механізм ДТП?» не надається можливим по причинах викладених в дослідницькій частині висновку. В заданій дорожньо-транспортній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля «DAF», номерний знак НОМЕР_8, з причепом повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху

України. В заданій дорожньо-транспортній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля «Subaru», номерний знак НОМЕР_9, повинен був діяти відповідно до вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України.

Слід зазначити, що в матеріалах справи є схема, яку було складено 23.09.2016 р., а потім було зроблено висновок експерта № 12-1/1223 від 21.09.2017 р., згідно якого не було зроблено однозначного висновку про винність ОСОБА_1

Висновком експерта № 12-1/1410 від 26.10.2018 року встановлено, що встановити «Скільки часу (секунд) необхідно автомобілю НОМЕР_7 з порожнім причепом, під керуванням водія ОСОБА_1 за умови, що ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 5-10 км/год, для здійснення повного маневру розвороту на 90 кілометрі автодороги Київ-Харків (змінити напрямок руху з Харкова в напрямку до Харкова) починаючи від початку перетину умовної лінії лівого краю власної лівої смуги руху передньою частиною кабіни автомобіля «DAF» до закінчення перетину задньою частиною причепа правої лінії правого краю правої смуги руху для автомобіля НОМЕР_2?» не надається можливим, по причині, вказаній в дослідницькій частині висновку (стор. 9 даного висновку).

а) відповідно до показів водія автомобіля «Subaru».

В заданій дорожньо-транспортній ситуації, автомобіль НОМЕР_2 в момент виникнення небезпеки для руху водію даного автомобіля знаходився на відстані 99,9... 127,7 м від місця зіткнення з автопоїздом у складі автомобіля «DAF», номерний знак НОМЕР_3 та напівпричепа, номерний знак НОМЕР_4.

б) відповідно до показів водія автопоїзда у складі автомобіля «DAF» та напівпричепа.

В заданій дорожньо-транспортній ситуації, автомобіль НОМЕР_2 в момент виникнення небезпеки для руху водію данного автомобіля знаходився на відстані 200..283 м від місця зіткнення з автопоїздом у складі автомобіля «DAF», номерний знак НОМЕР_3 та напівпричепа, номерний знак НОМЕР_4.

а) відповідно до показів водія автомобіля «Subaru».

За даних дорожніх обставин, при сталому сповільненні автомобіля «Subaru» при терміновому гальмуванні 3,9 м/с?, водій автомобіля НОМЕР_2 не мав технічної можливості попередити зіткнення з автопоїздом у складі автомобіля «DAF», номерний знак НОМЕР_3 та напівпричепа, номерний знак НОМЕР_4 шляхом застосування екстреного гальмування в момент виникнення небезпеки для його руху.

При сталому сповільненні автомобіля «Subaru» при терміновому гальмуванні 5,9 м/с? і час і руху автопоїзда з моменту виникнення небезпеки для руху водію до моменту зіткнення 3,6 с встановити наявність у водія автомобіля НОМЕР_2 технічної можливості попередити зіткнення з автопоїздом у складі автомобіля «DAF», номерний знак А15569 СХ та напівпричепа, номерний знак НОМЕР_4 не надається можливим, в зв'язку з близькими значеннями зупиночного шляху автомобіля «Subaru» та віддалення данного автомобіля від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки для руху водію.

При сталому сповільненні автомобіля «Subaru» при терміновому гальмуванні 5,9 м/с? і часі руху автопоїзда з моменту виникнення небезпеки для руху водію до моменту зіткнення 4,0 с та 4,6 с, водій автомобіля НОМЕР_2 мав технічну можливість попередити зіткнення з автопоїздом у складі автомобіля «DAF», номерний знак НОМЕР_3 та напівпричепа, номерний знак НОМЕР_4 шляхом застосування екстреного гальмування в момент виникнення небезпеки для його руху.

б) відповідно до показів водія автопоїзда у складі автомобіля «DAF» та напівпричепа.

За даних дорожніх обставин, водій автомобіля НОМЕР_2 мав технічну можливість попередити зіткнення з автопоїздом у складі автомобіля «DAF», номерний знак НОМЕР_3 та напівпричепа, номерний знак НОМЕР_4 шляхом застосування екстреного гальмування в момент виникнення небезпеки для його руху.

Розрахунки, щодо наявності у водія автомобіля НОМЕР_2 технічної можливості запобігти зіткненню з автопоїздом у складі автомобіля «DAF», номерний знак НОМЕР_3 та напівпричепа, номерний знак НОМЕР_4 шляхом безпечного об'їзду, не проводилися, по причині, вказаній у дослідницькій частині (стор. 15 даного висновку).

Для того, щоб встановити «Чи були витримані водієм автомобіля НОМЕР_2 вимоги п.п. 1 1.2, 11.5, 11.10, 12.1, 12.3, 12.6-г Правил дорожнього руху України» в даній редакції, необхідна юридична оцінка усіх матеріалів адміністративної справи, що виходить за межі компетенції експерта, тому питання в даній частині експертом не вирішувалося.

а) відповідно до показів водія автомобіля «Subaru».

За даних дорожніх обставин, при сталому сповільненні автомобіля «Subaru» при терміновому гальмуванні 3,9 м/с? , в діях водія автомобіля НОМЕР_2, невідповідностей вимогам п. 12.3. Правил дорожнього руху України, які б перебували в причинному зв'язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, не вбачається.

За даних дорожніх обставин, при сталому сповільненні автомобіля «Subaru» при терміновому гальмуванні 5,9 м/с? і часі руху автопоїзда з моменту виникнення небезпеки для руху водію до моменту зіткнення 3,6 с, встановити чи маються в діях водія автомобіля НОМЕР_2, невідповідності вимогам п. 12.3. Правил дорожнього руху України, які б перебували в причинному зв'язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, не надається можливим.

За даних дорожніх обставин, в заданій дорожньо-транспортній ситуації, при сталому сповільненні автомобіля «Subaru» при терміновому гальмуванні: 5,9 м/с? і часі руху автопоїзда з моменту виникнення небезпеки для руху водію до моменту зіткнення 4,0 с та 4,6 с, в діях водія автомобіля НОМЕР_2, вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному звязку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

б) відповідно до показів водія автопоїзда у складі автомобіля «DAF» та напівпричепа.

В заданій дорожньо-транспортній ситуації, в діях водія автомобіля НОМЕР_10, вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному звязку з настанням даної дорожньо-транспорної пригоди.

В заданій дорожньо-транспортній ситуації, в діях водія автопоїзда у

складі автомобіля «DAF», номерний знак НОМЕР_3 та напівпричепа,

номерний знак НОМЕР_4 вбачаються невідповідності у виконанні вимог

п. 10.1. та п. 10.4. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин, виходячи, з зафіксованої в матеріалах справи

слідової інформації, встановити експертним шляхом місце зіткнення та

траєкторію руху автомобіля «DAF», номерний знак НОМЕР_3 з

напівпричепом «WZМ», номерний знак НОМЕР_11 та автомобіля «Subaru»,

номерний знак НОМЕР_12 на момент пригоди не надається можливим, в

зв'язку з відсутністю в наданих на дослідження матеріалах адміністративної

справи необхідного для цього комплексу слідової інформації.

Так як експертним шляхом встановити місце зіткнення та траєкторію руху автомобіля «DAF», номерний знак НОМЕР_3 з напівпричепом «WZМ», номерний знак НОМЕР_4 та автомобіля «Subaru», номерний знак НОМЕР_12 на момент пригоди не надається можливим, то ні підтвердити, ні спростувати покази водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про механізм ДТП, також не надається можливим.

За даних дорожніх обставин, з технічної точки зору, водій автомобіля НОМЕР_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України.

За даних дорожніх обставин, з технічної точки зору, водій автопоїзда у складі автомобіля «DAF», номерний знак НОМЕР_3 та напівпричепа, номерний знак НОМЕР_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 та п. 10.4 Правил дорожнього руху України.

Окрім того, було проведено слідчий експеримент, який зафіксував всі дані водієм автомобіля марки «DAF», державний номерний знак НОМЕР_3 з причіпом WZM, державний номерний знак НОМЕР_4, ОСОБА_1 та водієм автомобіля марки «Subaru», державний номерний знак НОМЕР_12, ОСОБА_3, який було враховано при проведенні експертизи, що викладено у висновку експерта № 12-1/1410 від 26.10.2018 р.

Підсумовуючи всі отримані докази під час розгляду даної адміністративної справи, можливо зробити наступні висновки.

В матеріалах справи містяться дві схеми місця події, одна з яких складена 02.03.2016 р., а інша 23.09.2016 р.

Окрім того, був проведений слідчий експеримент за участю водія автомобіля марки «DAF», державний номерний знак НОМЕР_3 з причіпом WZM, державний номерний знак НОМЕР_4, ОСОБА_1 та водія автомобіля марки «Subaru», державний номерний знак НОМЕР_12, ОСОБА_3

Проте, схеми місця події як від 02.03.2016 р., так і від 23.09.2016 р. на підставі яких було проведено дві експертизи № 19/8-02/722 від 07.07.2016 р. і № 12-1/1223 від 21.09.2017 р. не було отримано відповіді щодо дій водія автомобіля марки «DAF», державний номерний знак НОМЕР_3 з причіпом WZM, державний номерний знак НОМЕР_4 в даній дорожньо - транспортній пригоді та чи є його дії наслідком дорожньо - транспортної пригоди, що мало місце 02.03.2016 р. на 90 км автодороги Київ-Харків.

Теж саме стосується і слідчого експерименту, який був проведений 03.05.2018 р. та висновку експерта № 12-1/1410 від 26.10.2018 р., який також не дав однозначного висновку про те, що в діях водія автомобіля марки «DAF», державний номерний знак НОМЕР_3 з причіпом WZM, державний номерний знак НОМЕР_4, ОСОБА_1 є вина у вчинені даної дорожньо - транспортної пригоди, так як експертним шляхом встановити місце зіткнення та траєкторію руху автомобіля «DAF», номерний знак НОМЕР_3 з напівпричепом «WZМ», номерний знак НОМЕР_4 та автомобіля «Subaru», номерний знак НОМЕР_12 на момент пригоди не надається можливим, то ні підтвердити, ні спростувати покази водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про механізм ДТП, також не надається можливим.

Згідно висновку експерта № 12-1/1410 від 26.10.2018 р. було вказано про те, як повинні діяти водії, а саме: за даних дорожніх обставин, з технічної точки зору, водій автомобіля НОМЕР_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України та за даних дорожніх обставин, з технічної точки зору, водій автопоїзда у складі автомобіля «DAF», номерний знак НОМЕР_3 та напівпричепа, номерний знак НОМЕР_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 та п. 10.4 Правил дорожнього руху України.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 № 946115 є певні неточності, а саме: вказано, що порушено вимоги п. 10.1 , а 10.4 взято у дужки.

Відповідно до п.7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції,затверджених Наказом МВСУ № 1376 від 06.11.2015 року, не допускається закреслення чи виправлення відомостей,що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення,а також внесення додаткових записів після того,як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, відносно якого її складено.

Окрім того, двічі протокол про адміністративне правопорушення постановою судді від 19.08.2016 року та від 01.11.2016 р. повертався для доопрацювання (а.с. 56, 63).

Отже, суддя на підставі наявних матеріалів та доказів не може зробити беззаперечний висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки суду не було надано достатніх та незаперечних доказів цього, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вина це обовязкова ознака субєктивної сторони будь-якого адміністративного правопорушення.

Отже, суд прийшов до висновку, що фактично в діях ОСОБА_1 відсутня обєктивна та субєктивна сторони, оскільки в ході судового засідання його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення не знайшла свого достеменного підтвердження поза розумними сумнівами.

Крім того, за нормами КУпАП суд позбавлений можливості перекваліфіковувати дії та зазначені в протоколі порушення пунктів ПДР, які інкримінуються особі, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, тим паче в суду відсутні повноваження під час розгляду справи встановлювати провину іншої особи, відмінної від тої, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки за своєю суттю адміністративний процес за нормами КУпАП носить обвинувальний характер.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності у спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, керуючись ст.ст. 38, 124, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області.

Суддя: І.І. Шевченко