ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/72/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Колтунова А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, мешканка АДРЕСА_1.

- визнана винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і притягнута до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 352 грн. 40 коп.

Судом зазначено, що 02.08.2018 року о 00 год. 05 хв. в м. Харкові по вул. Гаркуші, 3 (1), ОСОБА_2 керувала автомобілем «ВАЗ-2121», державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager Alcotest 6820 ARHK 0129 в присутності двох свідків. Результат огляду - 0,45% проміле.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову від 29.08.2018 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова підлягає скасуванню з підстав судом не з'ясовано всіх обставин по справі та не надано їм належної оцінки.

Разом з тим ОСОБА_2 просить поновити їй строк апеляційного оскарження судової постанови, оскільки в судовому засіданні участі не приймала та не отримувала копію вказаної постанови.

В матеріалах справи є відомості про належне повідомлення ОСОБА_2 про час та місце слухання справи судом першої інстанції (а.с. 13).

Проте, відомості про отримання нею постанови, відсутні.

Отже, твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

ОСОБА_2 належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги до апеляційного суду не з'явилася, що в силу вимог ст.294 КУпАП не є перепоною для апеляційного розгляду.

Заслухавши пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_2 в порушенні правил дорожнього руху.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1) складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

В протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1) працівником поліції зазначено, що 02.08.2018 року о 00 год. 05 хв. в м. Харкові по вул. Гаркуші, 3 (1), ОСОБА_2 керувала автомобілем «ВАЗ-2121», державний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager Alcotest 6820 ARHK 0129 в присутності двох свідків. Результат огляду - 0,45% проміле.

З даним протоколом ОСОБА_2 ознайомлена під розпис та зазначила в поясненні: «З результатом згодна».

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківки технічного приладу «Драгер» (а.с. 7), результат огляду на стан сп'яніння позитивний - 0,45 % (а.с. 5-6), з якими ОСОБА_2 погодилася шляхом підпису.

Дані обставини підтверджуються і відеозаписами зробленими співробітниками поліції (а.с. 8а) яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку.

Перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 2-3), які були присутні при огляді ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння та при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_2 зі сторони працівників поліції або свідків було необ'єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_2 чи її захисник суду не надали.

Оскільки результат, щодо перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння був проведений на алкотестері, то роздруківка алкотестеру є доказом провини ОСОБА_2

Судом не приймається посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що матеріали справи не мають належних даних, що вона керувала вказаним транспортним засобом.

З відеозаписів, який було надано працівниками поліції до суду першої інстанції (а.с. 8а) вбачається, що ОСОБА_2 була водієм в розумінні вимог п. 1.10 ПДР України.

Тим більше протокол про адміністративне правопорушення було складено щодо ОСОБА_2, а тому саме ОСОБА_2 була водієм відповідно до положень п. 1.10 ПДР України.

Також посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції був порушений порядок огляду на стан сп'яніння та вона була оглянута на технічному засобі Drager Alcotest 6820 ARHK 0129, який не передбачений чинним законодавством, не заслуговують на увагу, оскільки листом представника фірми Drager Safety AG&a а;Co KGaA ОСОБА_9 до Президента ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешнл» ОСОБА_8 від 06.07.2018 року зазначено, що Міністерством економічного розвитку та торгівлі України 01.09.2014 року був виданий Сертифікат затвердження типу засобу вимірювальної техніки №UA-MI/1-96-2014, серед яких є і Алкотестер (газоаналізатор ) Drager Alcotest 6820.

Також газоаналізатор «Драгер» має дрейф чутливості в діапазоні 0,04 % показання за місяць, проте дані коливання не впливають на кінцевий висновок показань, оскільки він є вищим за допустимі норми.

Доводи ОСОБА_2 про те, що технічне обслуговування газоаналізатора «Драгер» не проходило більше ніж півроку, суд вважає необгрунтованими, оскільки відповідно до Інструкції з експлуатації приладу «Drager Alcotest 6820» передбачені інтервали технічного обслуговування приладу - калібрування, яка має проводитись кожні дванадцять місяців.

Посилання на те, що їй не було проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу та не надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки апеляційним судом не приймає до уваги, оскільки матеріали справи не місять даних, що ОСОБА_2 вимагала пред'явлення цих документів відповідно до ч. 5 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а вони надаються лише на вимогу водія.

Протокол та інші матеріали справи не містить письмової вимоги щодо надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з боку ОСОБА_2

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 401048 від 02.08.2018 року був складений поліцейським взводу 2 роти 1 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП капралом поліції ОСОБА_4, а тому посилання ОСОБА_2 на те, що протокол було складено працівником невідомої організації судом не приймається.

Посилання ОСОБА_2 на те, що під час складання протоколу не були роз'ясненні права, передбачені статтями 55, 56, 59 Конституції України спростовуються відеозаписами, які були надані працівниками поліції до суду першої інстанції (а.с. 8а).

Допитані судом апеляційної інстанції працівники патрульної поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, які повністю співпадають з відеозаписом та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказам.

Протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків та відеозаписи не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров'я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов'язки, зокрема - пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Посилання ОСОБА_2 на необхідність застосування при розгляді апеляційної скарги Рішення ЄСПЛ «Коробов проти України», заслуговує на увагу, натомість апеляційний суд вважає, що прийняте судом першої інстанції рішення цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначеному судовому рішенні.

Таким чином, суд першої інстанції не порушив вимог ст. ст. 279, 280, 213, 221 КУпАП і розглянув справу в межах наданих матеріалів справи.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_2 порушила п. 2.9а ПДР України, в результаті чого скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Покарання призначене судом першої інстанції ОСОБА_2 в межах санкції передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП та з урахуванням вимог ч.2 ст.33 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду належним чином мотивованою і обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 процесуальний строк на оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2018 року щодо притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду А.І. Колтунова