Справа № 266/5139/18
Провадженя№ 3/266/1534/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.11.2018 року м.Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, громадянина України, не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
за ст. 130 ч. 3 КУпАП,
02 вересня 2018 року о 22 год. 50 хв. в м. Маріуполі по пр. Будівельників, біля буд. 35, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3, з явними ознаками наркотичного спяніння, дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від продуття тех. засобу алкотесту «Драгер» та проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, відмовився у присутності двох свідків, правопорушення скоїв втретє на протязі року, чим порушив п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 3 КУпАП.
ОСОБА_2 не зявився до судового засідання, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обовязки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.
За таких підстав, з урахуванням того, що ОСОБА_2 було відомо про кожну дату судового засідання, однак він для участі у судовому засіданні до суду не зявився, суд прийшов до висновку про те, що його поведінка свідчить про бажання перешкодити своєчасному розгляду справи по суті та зловживання своїми правами.
Також судом відкладались призначенні засідання для можливості ОСОБА_2 реалізувати в суді передбачені ст. 268 КУпАП права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності. Порушення зазначеної норми адміністративного закону є суттєвою.
Враховуючи вищевикладене, вважаючи причину неявки ОСОБА_2 не поважною, суд розглянув справу за його відсутністю на підставі наявних матеріалів.
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення ж своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Згідно з вимогами ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Диспозицією частини третьої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі вчинення особою дій, передбачених частиною першою цієї статті, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачений ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008р №1103, якою затверджено «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»; спільним Наказом МВС та МОЗ України віл 9 листопада 2015р. № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», самої Інструкцією.
Відповідно до ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія на проведення зазначеного огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.
Відповідно до п. 3 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008р №1103, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоровя.
Згідно до п.6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008р №1103, та п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такій огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя.
Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного спяніння є порушенням вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП.
На підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції до суду надані протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 062496 від 02.09.2018 року, пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, постанова Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 25.07.2018р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, постанова Приморського районного суду м. Маріуполя від 05.08.2018р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 2 КУпАП, диск із відеозаписом фіксації зазначених подій.
Із переглянутого судом відеозапису події, яка відбувалася 02 вересня 2018 року встановлено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_2, був зупинений поліцейськими та ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки автотранспортного засобу або у медичному закладі, однак водій ОСОБА_2 у присутності двох свідків відмовився від проведення такого огляду, що відображено на відеозапису, наданого суду УПП м. Маріуполя.
Таким чином, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 3 КУпАП, за яке підлягає адміністративній відповідальності, тому суд приймає рішення про застосування до нього адміністративного стягнення у виді та межах, передбачених законом за його вчинення, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки він належить ОСОБА_3
Також, відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір.
Керуючись ст. ст. 283, 284, 130 ч. 3 КУпАП, суд
Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя.

Суддя Курбанова Н. М.