Єдиний унікальний номер 243/8311/18 Номер провадження 33/804/61/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Савкова С.В., за участі секретаря судового засідання Ямчук О.М., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2 за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови судді 16.08.2018 року о 07 год. 45 хв. ОСОБА_2 у м. Маріуполь по вул. Таганрогська, район будинку № 241, керував транспортним засобом «Opel» з номерним знаком НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду за допомогою алкотестеру «Драгер 6810» на місці зупинки та медичного огляду в наркології для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 просить постанову судді першої інстанції скасувати, справу закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що обставини справи, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності. Зазначає, що не перебував в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, транспортом не керував, а лише знаходився біля несправного автомобіля, яким керував його товариш ОСОБА_3, та намагався полагодити його. Вказує, що саме у цей час до нього під'їхали працівники поліції, запропонували пройти до їх службового автомобілю, де вимагали хабар у розмірі 7 тисяч гривань, погрожуючи позбавленням права керування автомобілем строком на 3 роки та штрафом у розмірі 30 тисяч гривень, а також взяттям Кранокутського на облік у лікаря-нарколога. Наполягає, що саме після його відмови давати хабара, працівник поліції ОСОБА_4. склав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, і саме під диктовку поліцейського ОСОБА_2 був вимушений надати пояснення.

За вказаним фактом протиправних дій працівника поліції ОСОБА_4. ОСОБА_2 звернувся до прокуратури Донецької області із заявою.

Крім того, зазначає, що ані йому, ані понятим не роз'яснювались права, процедура проходження огляду, не показувався Драгер, не надавались документи до нього, а саме свідоцтво про перевірку та сертифікат відповідності. Наполягає, що огляд на стан сп'яніння здійснено з порушенням чинного законодавства, не роз'яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан сп'яніння. Показання свідків записані як під копірку, протокол складений за їх відсутності. Буд-яких доказів керування автомобілем саме ним в матеріалах справи не має.

Звертає увагу, що поліцейські мають нагрудні відео-камери, проте запису адміністративного правопорушення немає. Єдиним доказам вчинення правопорушення є сам протокол про адміністративне правопорушення, який складено з низкою порушень вимог законодавства. Також зазначає, що водія не усунуто від керування транспортом, що також свідчить про невідповідність дій поліцейських вимогам оформлення адміністративного матеріалу за ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд грубо порушив право ОСОБА_2 на захист, позбавивши останнього можливості скористуватись правом на правову допомогу. Так, справу про адміністративне правопорушення було призначено на 10 год. 14 вересня 2018р.; ОСОБА_2 прибув в суд першої інстанції о 09-40 год., та подав до канцелярії суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладання судового засідання на іншу дату, однак вказане клопотання суддею проігноровано, судове засідання було проведено, під тиском судді ОСОБА_2 надав пояснення, які в рішенні відображено не так, як пояснював останній. На підтвердження зазначеного звертає увагу апеляційної інстанції на те, що матеріали справи для ознайомлення надано особі лише о 11-06 год. 14 вересня 2018р., тобто після закінчення судового засідання.

Таким чином, на думку апелянта, суд першої інстанції розглянув справу формально, поверхово дослідив обставини справи, не з'ясував всі обставин, що мають значення для законного рішення.

Крім того, апелянт клопоче про поновлення строку на апеляційне оскарження Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2018 року, посилаючись на те, що постанова отримана ним лише 17 вересня 2018р.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши особу, притягнуту до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4., прихожу до наступних висновків.

Перш за все слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову винесено 14 вересня 2018 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 подано 18 вересня 2018 року, тобто в межах строку, передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП, а тому клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження не розглядається, а апеляційна скарга підлягає розгляду.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вірно встановив суд першої інстанції, порушення ОСОБА_2. вищевказаних Правил дорожнього руху і, як наслідок, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 353950 від 16.08.2018 р., письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які ідентично зазначили, що водій відмовився від продуття «Драгера 6810» та від медичного огляду на стан сп'яніння.

Суд апеляційної інстанції вчинив всі необхідні дії для забезпечення участі в судовому засіданні апеляційної інстанції вказаних свідків, однак останні не з'явились, ОСОБА_2 не наполягав на їх допиті. Разом з тим, письмові свідчення понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не викликають у суду апеляційної інстанції сумніву, оскільки узгоджуються з іншими доказами, наявними в матеріалах справи, а матеріали справи містять достатньо доказів для прийняття законного рішення.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується відеозаписом правопорушення, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що працівники поліції в присутності двох понятих пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі, однак останній відмовився від зазначеного огляду, що добре видно та чутно на вказаному відеозаписі.

Також, шляхом перегляду зазначеного відеозапису адміністративного правопорушення встановлено, що ОСОБА_2 на питання працівника поліції «яким саме автомобілем він (ОСОБА_2) керував?», останній особисто вказав на транспортний засіб, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме автомобілем марки «Opel», який зафіксований на відео на узбіччі дороги, жодних заперечень щодо керування саме цим транспортним засобом, не виказав.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, після перегляду зазначеного відеозапису, ОСОБА_2 не заперечував та особисто підтвердив, що на відео саме він, а не інша особа.

Також апеляційна інстанція бере до уваги покази свідків:

- ОСОБА_3, якого допитано за клопотанням ОСОБА_2, який зазначив, що останній дійсно вживав алкогольні напої ввечері напередодні;

- працівника поліції ОСОБА_4., який суду пояснив, що ним було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_2, від останнього з ротової порожнини було чутно запах алкоголю, у зв'язку з чим, працівники поліції обґрунтовано вважали, що водій може перебувати в стані алкогольного сп'яніння, тому запропонували йому пройти огляд на місці зупинки та в медичному закладі, але ОСОБА_2 відмовився в присутності двох понятих. Інших осіб в зупиненому автомобілі не було.

Крім того, ОСОБА_2 власноручно в протоколі зазначив, що управляв автомобілем, був зупинений працівниками поліції, від продуття Драгеру та медичного огляду відмовляється, у чому й підписався. Він же в цілому підписав протокол про адміністративне правопорушення, в тому числі, що йому роз'яснені права, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено місце та дата розгляду справи в суді, отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом.

Показання свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо того, що саме він (ОСОБА_3) керував автомобілем 16 серпня 2018 року, а потім, після поломки автомобіля, його покинув, так як поспішав на роботу, і біля автомобіля залишився ОСОБА_2, суд вважає недостовірними в силу їх спростованості іншими дослідженими судом і вищенаведеними доказами, даними з метою допомогти уникнути відповідальності ОСОБА_2, з яким свідок перебуває у дружніх стосунках.

Апеляційна інстанція критично ставиться до пояснень ОСОБА_2, наданим в судовому засіданні апеляційного суду, зокрема, що запис в протоколі про те, що він керував транспортним засобом ним здійснено через примушення (диктування) поліцейським, та вважає їх надуманими, такими, що не відповідають достовірно встановленим судом фактичним обставинам справи, оскільки вони спростовуються іншими, уже наведеними в постанові доказами.

За таких підстав доводи апелянта про те, що він взагалі не керував транспортним засобом є необґрунтованими та є, на думку апеляційного суду, спробою правопорушника уникнути адміністративної відповідальності.

Що стосується факту звернення ОСОБА_2 до прокуратури Донецької області із заявою про вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України працівником поліції ОСОБА_4., то, відповідно до інформації, наданої прокуратурою Донецької області, у внесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_2 відмовлено, у зв'язку з відсутністю об'єктивних даних про вчинення кримінального правопорушення, про що повідомлено заявника.

Згідно п.12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп'яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Ця Інструкція покроково встановлює дії працівника поліції в разі підозри про перебування водія в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозв'язку свідчить про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від любого запропонованого (в разі наявності підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням його порядку проведення.

Відтак, дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції та нормам закону.

Таким чином, доводи апелянта щодо незаконних дій з боку працівника поліції не знайшли свого підтвердження.

Доводи апеляції щодо порушення суддею прав особи, що притягується до відповідальності, зокрема, на ознайомлення з матеріалами справи, права на захист, також не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки на момент розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_2 в повній мірі ознайомлений з матеріалами справи, мав можливість скористатися послугами адвоката, але цього не зробив, тобто судом забезпечена можливість реального здійснення всіх передбачених законом прав.

За таких обставин, Донецький апеляційний суд визнає апеляційну скаргу ОСОБА_2 такою, що не підлягає задоволенню, а постанову судді Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2018 року законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2018 року стосовно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: