П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2018 Справа №607/9797/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 41, ч.3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Управлінням держпраці у Тернопільській області при проведенні перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування, було виявлено, що ОСОБА_1, як фізична особа підприємець за місцем здійснення діяльності, в період з січня по грудень 2017 року, вчинив правопорушення, а саме:

Статтею 29 Кодексу законів про працю України передбачено, що до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони.

В порушення вимог статті 29 Кодексу законів про працю України ФОП ОСОБА_1 не надано документів, які б підтвердили виконання вимог вказаної статті.

Частиною другою статті 30 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що

роботодавець зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 упродовж невиїзного інспектування не надано табелів обліку використання робочого часу працівників, або інших документів, на підставі яких можна зробити висновок щодо обліку виконуваної працівниками роботи, документів щодо витрат на оплату праці.

Відповідно до частини першої статті 83 Кодексу законів про працю України при

звільненні працівника йому виплачується грошова компенсація за всі

невикористані ним дні щорічної відпустки...

Наказом від 02.01.2018 року №18 ОСОБА_2 звільнено з посади охоронника (згідно трудового договору від 10.06.2017 року №5) за згодою сторін з 02 січня 2018 року. ФОП ОСОБА_1 не надано документів, що підтверджують факт нарахування та виплати грошової компенсації за невикористану відпустку.

В порушення частини першої статті 83 Кодексу законів про працю України, звільненому ОСОБА_2 не нараховано та внаслідок цього не виплачено грошову компенсацію за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. Аналогічне порушення мало місце і щодо іншого працівника ОСОБА_3, якого згідно наказу від 02.01.2018 року №19 звільнено з посади охоронника з 02 січня 2018 року (згідно трудового договору від 01.02.2010 року №8).

Крім цього, В порушення вимог частини першої статті 21, частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015року №413 Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльність, пов'язану із наданням послуг по охороні об'єктів на підставі договору від 03.01.2017 року б/н, термін дії якого закінчився 31.12.2017 року.

В ході невиїзного інспектування опрацьовано інформацію з журналу, по якому відбувалося приймання та здавання зміни. Як свідчать підписи, приймали та здавали зміни почергово ОСОБА_4, ОСОБА_2 (згідно трудового договору від 10.06.2017 року №5), ОСОБА_3 (згідно трудового договору від 01.02.2010 року №8) та ОСОБА_5

Згідно письмового пояснення ОСОБА_5 від 23.05.2018 року, наданого в приміщенні Управління Держпраці у Тернопільській області, за адресою вул. Шпитальна, 7, м. Тернопіль (додається), він працював охоронником у ФОП ОСОБА_1 з вересня по грудень 2017 року. Заробітну плату в розмірі 4000 грн. отримував готівкою один раз в місяць від менеджера ОСОБА_6 (працювала на підставі трудового договору від 05.09.2014 року №9). Чергування відбувалося через кожні дві доби. Зміну приймав в контролера ринку о 17 год та здавав о 07.30 год. наступного дня. В поясненнях ОСОБА_5 також стверджує, що з ним працювали ще три охоронники: ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4

ОСОБА_4 виконував трудові функції на підставі наказів від 28.06.2017 року №12 та від 30.09.2017 року №15 про проходження стажування на посаду охоронника. ОСОБА_5 аналогічно виконував трудові функції на підставі наказу від 28.09.2017 року №14 про стажування на посаду охоронника.

Під час проведення невиїзного інспектування, ФОП ОСОБА_1, не надав документів, що можуть підтвердити факт укладення трудових договорів із ОСОБА_7 та ОСОБА_5

Письмове пояснення ФОП ОСОБА_1, надане в приміщенні Управління Держпраці у Тернопільській області, за адресою вул. Шпитальна, 7, м. Тернопіль, підтверджує надання послуг по охороні об'єктів, що знаходяться на території центрального міського ринку за адресою м. Тернопіль, вул. Живова, 9 до 31 грудня 2017 року. Також ФОП ОСОБА_1 підтвердив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 працювали в нього на умовах стажування.

В кадрових та бухгалтерських документах, наданих в ході невиїзного інспектування, відсутні дані про вищевказаних громадян.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були допущені до виконання роботи охоронника без укладення трудових договорів, оформлених наказом та без повідомлення до територіального органу Державної фіскальної служби за місцем обліку ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився не повідомивши суд про причини неявки. На адресу суду надійшла заява захисника ОСОБА_8 про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що він перебуватиме у відпустці за межами області (підтверджуючих доказів до заяви не долучено). Зважаючи на те, що судові засідання у вказаній справі неодноразово відкладались, зокрема, 25 червня 2018 року за заявою ОСОБА_1 у звязку з погіршенням стану його здоровя та 23 липня 2018 року за заявою захисника ОСОБА_8 у звязку із зайнятістю в іншому судовому засіданні, що в подальшому не було підтверджено довідкою медичного закладу та судовим викликом відповідно, а також обмежені строки розгляду справи, приймаючи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розгляд справи у їх відсутності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доводиться матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться в протоколах про адміністративні правопорушення ТР683/790/АН/П/1ПТ від 24 травня 2018 року та ТР683/790/АН/П/2ПТ від 24 травня 2018 року; витягом з акту невиїзного інспектування фізичної особи, яка використовує найману працю ТР683/790/АН від 24 травня 2018 року; копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; копією трудового договору №5 від 10 червня 2018 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2; копією трудового договору №8 від 01 лютого 2010 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3; копіями наказів №№18,19 від 02 січня 2018 року про звільнення з роботи; копіями розрахункових відомостей про нарахування заробітної плати; копіями наказів №№ 12, 14, 15 від 28, 30 вересня 2018 року про прийняття осіб на проходження стажування на посаду охоронника; письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 23 травня 2018 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 24 травня 2018 року; копіями журналу про прийняття та здачу зміни.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 41 КУпАП, тобто порушення трудового законодавства, ч.3 ст. 41 КУпАП, тобто фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 36 КУпАП України, в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчинених правопорушень, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення, та вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Також, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 41, 268, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 41, ч.3 ст. 41 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 8500 (вісім тисяч пятсот) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяОСОБА_9