Справа № 336/5297/18
Пр. № 3/336/1796/2018
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла із відділення військової інспекції безпеки дорожнього руху ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, що працює начальником бронетанкової служби військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований і мешкає в АДРЕСА_1 , за ознаками ч. 2 ст. 17214 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, який складено 18 вересня 2018 року, особа, що притягується до адміністративної відповідальності і обіймає посаду начальника бронетанкової служби військової частини НОМЕР_1 , допустила перевищення службових повноважень за таких обставин.

ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, уповноваженою на виконання організаційно-розпорядчих функцій, що на момент вчинення інкримінованих йому дій тимчасово виконував обов`язки заступника командира військової частини НОМЕР_1 , володіючи інформацією про те, що санітарний автомобіль «Форд Транзіт vn 35OL» не зареєстрований у встановленому законом порядку у військовій інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, перевищуючи службові повноваження, 28 серпня 2018 року, близько 17-10 години, допустив виїзд вказаного транспортного засобу за межі території військової частини НОМЕР_1 до військового шпиталю в м. Запоріжжі.

ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав і пояснив, що у зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення час він діяв у строгій відповідності до вимог Статуту військової служби. Хоча обов`язок здійснення контролю за своєчасною та якісною підготовкою водіїв і машин до виходу з парку і покладений на заступника командира з озброєння військової частини, проте він був змушений віддати розпорядження командиру бригади використати вказаний автомобіль для перевезення солдата строкової служби до стаціонару медичного закладу, оскільки того вимагав стан здоров`я військовослужбовця. Так як він не мав умислу на перевищення службових повноважень, а подія, яка сталася, зумовлена станом крайньої необхідності, в якій перебував він, просить про звільнення його від адміністративної відповідальності через відсутність в його діях ознак складу правопорушення, за яким складений протокол.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 17214 КУпАП, яка передбачає відповідальність за перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, вчинене в умовах особливого періоду.

Разом з тим, вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши надані нею фактичні дані, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку про необхідність закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях особи ознак правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 17214 КУпАП, виходячи з такого.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується навмисною формою вини, а також наслідками, до яких призвело перевищення службовою військовою особою своїх службових повноважень.

Очевидно, до наслідків такої поведінки ОСОБА_1 , на думку автора протоколу, відноситься дорожня-траснпортна пригода, яка сталася з участю санітарного автомобіля «Форд Транзіт vn 35OL» в період, коли він у вказаний день здійснював рух на підставі розпорядження ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Аналізуючи фактичні обставини правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 , суддя доходить висновку, що в описаній обстановці його дії хоча формально й містять ознаки складу правопорушення, проте доходить переконання, що він діяв в стані крайньої необхідності, тобто, усвідомлюючи заборону на експлуатацію транспортного засобу, а також констатуючи відсутність будь-яких інших, придатних для цієї мети транспортних засобів, разом з тим усвідомлював і загрозу життю військовослужбовця, відповідальність за благополуччя якого він несе в силу службових обов`язків, тому опинившись перед перспективою настання непередбачуваних наслідків для життя людини, що є найвищою соціальною цінністю, змушений був вчинити службове правопорушення з метою відвернення більш тяжких наслідків.

Як випливає із змісту ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності.

Оскільки відповідно до ст. 247 провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови вчинення дії особою в стані крайньої необхідності, суддя вважає за необхідне, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, провадження в справі відносно нього закрити.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 17214 , 247 п. 1, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 від відповідальності за ст. 17214 ч. 2 КУпАП звільнити у зв`язку з відсутністю в її діях ознак складу правопорушення.

Провадження в справі закрити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Щаслива