ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3240/18
Провадження № 3/210/1288/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 липня 2018 року

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п., громадянина України, працюючого керівником ТОВ «Криворізький Завод «Універсал», місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, кв.№42,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, у судове засідання не зявився.

За змістом ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно положень ч.1 ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідно протоколу №74 від 18 червня 2018 року Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 вчинено порушення, а саме несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ, організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та спорів (обовязкових платежі), а саме: встановлено несвоєчасну сплату ПДВ за період з 30 вересня 2014 року по 11 квітня 2018 року у сумі 181658,55грн., чим порушено п.57.1 ст.57 г.4 розділу ІІ та п.203.2 розділу V Податкового кодексу України (акт перевірки від 23 травня 2018 року №386/123-01/1234929).

Частиною 1 ст.163-2 КУпАП передбачена відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих,якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Положенням ст.254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак зі змісту проколу №74 від 18 червня 2018 року, який складено відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.163-2 КУпАП вбачається, що він складений у відсутність особи, яка притягується до відповідальності, його другий примірник під розписку особі, відносно якої складено протокол, не вручено, пояснення та підпис ОСОБА_3 в протоколі також відсутні.

Складений у справі акт про неможливість вручення та підписання протоколу про адміністративне правопорушення та саме запрошення для підписання протоколу про адміністративні правопорушення, навіть не підтверджують того, що саме ОСОБА_3 викликався для вчинення відповідних дій, оскільки належним чином завірена копія запрошення до матеріалів справи не залучена, з акту слідує, що направлялося запрошення до ТОВ «Криворізький завод «Універсал» (за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Домнобудівників, 8), а не особисто ОСОБА_3 З поштового повідомлення вбачається, відсутності відомості про необхідність його вручення саме ОСОБА_3 Так само відсутні відомості про отримання відповідного запрошення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а не підприємством, де вона працює. При цьому, направлення запрошення для складання протоколу про адміністративне правопорушення на підприємство, де працює особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом не відповідає вимогам ст.ст.254, 256, 268 КУпАП і не свідчить про відмову особи від його підписання. Крім цього, у матеріалах справи відсутні будь-які дані про отримання особою, яка притягається до відповідальності, самого протоколу після його складання 18 червня 2018 року, про бажання або відмову її від надання пояснень. До того, ж суд звертає увагу на те, що до матеріалу надано копію листа про ніби то направлення протоколу ОСОБА_3, однак дата складення цього листа відсутня, а натомість з копії чеку поштового відділення вбачається, що супровідний лист разом з протоколом направлено лише 18 червня 2018 року, та дату визначено судового засідання вже 05 липня 2018 року (а.с.4, 5).

До того ж, з самого протоколу не зрозуміло чи сплачено на час складення протоколу, ПДВ за період з 30 вересня 2014 року по 11 квітня 2018 року у сумі 181658,55грн. Також, відсутні дані про те, що ОСОБА_3 будучи керівником підприємства, є відповідальною особою за подання платіжних доручень на сплату податків та зборів, а тому не зрозуміло чи може нести адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.163-2 КУпАП, оскільки вказані обовязки можуть покладаються й на головного бухгалтера.

В акті від 23 травня 2018 року №386/12-11/1234920 відсутній підпис як самого ОСОБА_3, так і головного бухгалтера ТОВ «Криворізький завод «Універсал» (а.с.2-3).

В підтвердження порушення ОСОБА_3 п.57.1 ст.57 г.4 розділу ІІ та п.203.2 розділу V Податкового кодексу України, посадова особа надає лише протокол про адміністративне правопорушення та акт про результати перевірки підприємства з питань своєчасної сплати узгодженої суми податку, які складенні з порушення норм їх оформлення, що дає суду підставу до даних доказів віднестися критично.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до розяснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За таких обставин суд вважає, що відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушень.

Частиною 1 ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення на цю особу адміністративного стягнення.

З огляду на те, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір не стягується.

Керуючись ст.ст.40-1, 163-2, 245, 247, 283, 280, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом подання скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: Н. Ю. Вікторович