Провадження № 3/638/3653/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.122-2 КУпАП,-

встановив:

ОСОБА_1 03.10.2018 року о 12 годині 05 хвилин керував транспортним засобом Mitsubishi державний номерний знак НОМЕР_1 у м.Харкові по пр.Перемоги буд.67 з ознаками наркотичного спяніння (поведінка не відповідає обстановці, почервоніння очей, не природна блідість шкіри обличчя). Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Крім того, 03.10.2018 року о 09 годині 42 хвилин в м.Харкові по пр.Перемоги, буд.61Ж ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Mitsubishi державний номерний знак НОМЕР_1, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою гучномовця, проблискових маячків синього та червоного кольорів, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі TOYOTA PRIUS державний номерний знак 3532 та TOYOTA PRIUS державний номерний знак 3538 по пр.Перемоги 67 шляхом утворення штучного затору.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 повідомив, що ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень не визнає. Від себе як представник пояснив, що ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом та зупинився на вимогу поліцейських за адресою пр.Л.Свободи буд.67 самостійно, як тільки побачив поліцейських. При цьому вказує, що ніякого штучного затору не було, натомість на проїжджій частині дороги поліцейським було направлено на ОСОБА_1 зброю, що призвело до схвильованого емоційного стану останнього. Крім того, вказує, що Федорика вивела з себе поведінка двох невідомих осіб, серед яких була свідок ОСОБА_2, які висловлювалися в його бік нецензурною лайкою, намагалися залізти в автомобіль і завдавали удари по ньому. Вважає, що відео поліцейськими було здобуте незаконним шляхом, а тому не може використовуватись як належний доказ. Протокол №180784 від 03.10.2018 року вважає сфабрикованим, відомості, які в ньому містяться, неправдивими. Щодо протоколу №185224 від 03.10.2018 року зазначає, що він також сфальсифікований. Також вказує щодо відсутності доказів направлення Федорика працівниками поліції до закладу охорони здоровя. В поясненнях посилається на порушення під час складання всіх протоколів права Федорика на ознайомлення, обмежено процесуальні права, в тому числі право на захист. Зазначає, що жодних документів про відсторонення Федорика від керування автомобілем поліцейськими не було складено, натомість останній після зазначених подій поїхав по своїх справах, жодних перешкод в цьому не було. На підставі викладеного просив провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1, дослідивши докази по справі, дійшов наступного.

ОСОБА_1 03.10.2018 року о 12 годині 05 хвилин керував транспортним засобом Mitsubishi державний номерний знак НОМЕР_1 у м.Харкові по пр.Перемоги буд.67 з ознаками наркотичного спяніння (поведінка не відповідає обстановці, почервоніння очей, не природна блідість шкіри обличчя). Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Крім того, 03.10.2018 року о 09 годині 42 хвилин в м.Харкові по пр.Перемоги, буд.61Ж ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Mitsubishi, державний номерний знак НОМЕР_1, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою гучномовця, проблискових маячків синього та червоного кольорів, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі TOYOTA PRIUS державний номерний знак 3532 та TOYOTA PRIUS державний номерний знак 3538 по пр.Перемоги 67 шляхом утворення штучного затору.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5, 2.4 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року з наступними змінами, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.4 Правил водій зобовязаний на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Статтею 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан спяніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до п.2,3 розділу І Інструкції, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Розділом III Інструкції визначений порядок проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів.

Зокрема визначено, що перелік закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду на стан спяніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоровя України, Міністерством охорони здоровя Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоровя обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій (пункт 1); огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (пункт 3); метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану спяніння в обстежуваної особи (пункт 4); за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (пункт 15); висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння), видається на підставі акта медичного огляду (пункт 16).

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень, його вина знайшла своє підтвердження у досліджених судом доказах, а саме обставини вчинення ним вказаних правопорушень підтверджуються протоколами про адміністративне правопорушення серії БД №185224 від 03.10.2018 року та серії БД №180784 від 03.10.2018р.; даними диска з відеозаписом, оглянутого в судовому засіданні, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції не зупинив транспортний засіб та відмовився у присутності двох свідків від проходження огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 про те, що водій автомобіля НОМЕР_2 їхав на великій швидкості, майже збив її з чоловіком на пішохідному переході та був затриманий працівниками поліції, а також в письмових поясненнях, наданих до суду повідомила про погрози фізичної розправи з боку ОСОБА_1; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, про те, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоровя.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, матеріали справи не містять і ОСОБА_1 та його представником не надані.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд розцінює як намагання ухилитись від адміністративної відповідальності, а твердження про те, що він не вчиняв правопорушень, передбачених ст.ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП суд не приймає до уваги, оскільки вони були спростованні дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У відповідності до ч.1 ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати, адміністративне стягнення, в межах санкції вказаних статей.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI з наступними змінами та доповненнями, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому зазначеним Законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, 122-2, 130, 221, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення:

за ст.122-2 КУпАП - у виді штрафу на користь держави у розмірі 153 (ста пятдесяти трьох) гривень.

за ч.1 ст.130 КУпАП - у виді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десяти тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до положень ст.ст.307308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

На підставі ст.40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Строк предявлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя: Д.В.Цвірюк