Справа № 587/1806/18
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 серпня 2018 року суддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М., розглянувши матеріали які надійшли від Сумського РВП ГУ НП України в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1
за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-
09.07.2018 року до Сумського районного суду Сумської області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обєктивна сторона складу правопорушення це система передбачених адміністративно-правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону проступку; протиправне діяння (бездіяльність);шкідливі наслідки діяння; причинний зв'язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 200627, 06 липня 2018 року близько 16-52 години ОСОБА_1 за місцем мешкання в ІНФОРМАЦІЯ_3, вчинив сварку зі своїм батьком ОСОБА_2, під час якої виражався в бік останнього нецензурною лайкою, чим своїми діями завдав ОСОБА_3 психологічного болю.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та суду пояснив, що його батько часто скаржиться на нього, але останнім часом таких скарг не було, його нікуди не викликали. При огляді протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомив, що підписи в протоколі про адміністративне правопорушення йому не належать. Також в ксерокопії пояснень (а.с. 5) підписи йому не належать, про існування даного матеріали про вчинення адміністративного правопорушення йому нічого не відомо.
Будь-яких доказів вини ОСОБА_1, а саме: показів свідків, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, суду не надано. Навіть в пояснення заявника ОСОБА_2 зазначено лише, що його син ОСОБА_1 вчинив сварку. Відсутній будь-який доказ того, що ОСОБА_1 виражався на адресу батька нецензурною лайкою.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загальноправовому і процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об'єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "ОСОБА_2 де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.
А тому, керуючись ст. 247 ч. 1 КУпАП, суддя,-
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.М.Черних