Справа № 369/7076/18 Головуючий у І інстанції Лисенко В. В.
Провадження № 33/780/782/18 Доповідач у 2 інстанції Рудніченко О. М.
Категорія 147 16.08.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 серпня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області Рудніченко О.М.

секретар: Миронець А.Л.,

за участю:

особи, яка притягується до відповідальності: ОСОБА_2,

свідків: ОСОБА_3,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 червня 2018 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1.;

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 10.06.2018 року близько 00 год. 18 хв. в Київській області, Києво-Святошинський район, смт. Глеваха, по вулиці 3-я Садова, водій ОСОБА_2 керував автомобілем Renault Laguna д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіряного покриву обличчя). Тест пройшов на місці за допомогою приладу Драгер №6810, проба позитивна 0, 81% (проміле).

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 червня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200грн. та позбавлено права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 352грн.40коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 червня 2018 року відносно ОСОБА_2 та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт зазначає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення апелянт наполягав на проходження огляду щодо стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки востаннє вживав алкоголь (0,5 л. пива) за 9 годин до часу складання протоколу та огляду за допомогою приладу «Драгер № 6810» і не відчував впливу алкоголю на власний організм, тому мав підставу для обгрунтованого сумніву в достовірності показів вищевказаного приладу. Апелянт наполягав на проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, проте співробітники поліції відмовились доставити його до медичного закладу для здачі аналізу крові та не відобразили вказану вимогу у протоколі.

Крім цього ОСОБА_2 звертає увагу щодо належності та допустимості доказу, а саме додатку до протоколу, виготовленого приладом «Драгер № 6810», то апелянтом було заявлено усне клопотання до працівників поліції про надання свідоцтва про повірку законодавчо-врегульованого засобу вимірювальної техніки «Драгер № 6810», яке було залишено останнім без відповіді та задоволення.

Також скаржник зазначає про те, що в адміністративному протоколі серії ОБ №002813 зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 26.06.2018 року, проте оскаржувана постанова була винесена 25.06.2018 року, а про розгляд справи його не було повідомлено належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. В графі протоколу особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи від імені ОСОБА_2 проставлений підпис невідомою особою, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 002813 йому надано не було.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у ст. 245 КУпАП, повинен всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Так, положеннями статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп'яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

За положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп'яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Зазначені вимоги закону знайшли своє відображення і в п. 7 розділу 1 Інструкції, в якому визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. При цьому в п. 6 Порядку вказано, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я; водночас у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку).

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 встановлено, що суддя місцевого суду при розгляді цієї справи дотримання поліцейським зазначених вимог закону та підзаконних нормативних актів під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не перевірив, а його висновки в постанові про доведеність вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам провадження.

Як убачається з матеріалів справи, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5 ПДР України, суддя місцевого суду формально послався в постанові на протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків та наявні в матеріалах справи інші докази, проте належної оцінки усім доказам не надав і залишив поза увагою питання щодо дотримання поліцейським при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 вимог ст. 266 КУпАП, не дивлячись на те, що згідно з положеннями ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 002813 від 10.06.2016р., складеного щодо ОСОБА_2, останній близько 00 годин 30 хвилин, керував автомобілем «Renault Laguna» державний номерний знак НОМЕР_1 в смт Глеваха по вул. 3-я Садова, в стані алкогольного сп'яніння, огляд проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер № 68110» в присутності двох свідків (а.с.1).

З пояснень ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду, вбачається, дійсно 10.06.2016р. ОСОБА_2, близько 00 годин 30 хвилин, керував автомобілем «Renault Laguna» державний номерний знак НОМЕР_1 в смт Глеваха по вул. 3-я Садова та був зупинений працівниками поліції. При спілкуванні з поліцейським, останній висловив підозру щодо керування ОСОБА_2 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння та запропонував пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу "Драгер", на що ОСОБА_2 відразу погодився, оскільки вживав алкогольні напої більше дев'яти годин потому. Однак, під час медичного огляду було виявлено те, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп'яніння, оскільки результат приладу «Драгер» був 0, 81% (проміле). Трубку від приладу «Драгер» поліцейський надав у розпакованому вигляді. ОСОБА_2 не погодився з результатом огляду, оскільки вважав себе тверезив і просив поліцейських направити його до медичної установи для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, на що йому було відмовлено. В присутності свідків ОСОБА_2 будь - який огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння не проводили, та він не відмовлявся від проходження такого огляду.

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 пояснив, що він дійсно під час керування автомобілем в смт Глеваха був зупинений працівниками патрульної поліції, які попросили бути свідком, та засвідчити те, що особа перебуває в стані алкогольного сп'яніння, на що він погодився. Його запросили до службового автомобіля, де йому повідомили, що зупинили водія, який на їхню думку керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння і свідку було надано для ознайомлення чек від приладу «Драгер», де було вказана точна дата та час і він поставив свій підпис також йому було надано якийсь документ, і він його підписав. Він підписав цей документ, навіть не читаючи, оскільки був втомлений, і з дозволу працівників поліції поїхав по своїм справам. При цьому свідок вказав, що ОСОБА_2 бачив мельком, до нього ні самостійно, ні в присутності поліцейських не підходив, в його присутності ОСОБА_2 не проходив огляд на стан алкогольного сп'яніння і ОСОБА_2 ні від чого не відмовлявся.

Допитаний в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 пояснив, що його з батьком приблизно о 00 год 30 хв. 10.06.2018 року в смт Глеваха зупинили працівники патрульної поліції, які попросили бути свідками, та засвідчити те, що особа перебуває в стані алкогольного сп'яніння, на що він погодився. Його поліцейський ознайомив з чеком від приладу «Драгер», де стояла дата 10.06.2018 року і точний час, на звороті даного чеку він поставив свій підпис. Будь-яких пояснень свідок не писав і не підписував. Судом апеляційної інстанції для ознайомлення свідку були надані пояснення, які містяться в матеріалах адміністративної справи від його імені (а.с.3), ознайомившись з даними поясненнями свідок пояснив, що їх він не писав і в них міститься не його підпис. Також свідок пояснив, що в його присутності ОСОБА_2 не проходив огляд на стан алкогольного сп'яніння та не відмовлявся від проходження зазначеного огляду.

Відтак, оцінюючи в сукупності наявні докази, приходжу до висновку, що пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 повністю узгоджуються з поясненнями ОСОБА_2 Наведені докази в своїй сукупності свідчать про те, що поліцейськими були порушені вимоги ст. 266 КУпАП, а також вищевказаних Інструкції і Порядку, ОСОБА_2 на місці зупинки огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків не проводився.

Відтак, відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, не знайшли свого підтвердження наявними у справі доказами.

При винесенні постанови, суддя місцевого суду на допущені інспектором поліції порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення уваги не звернув, оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, та в порушення вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші докази на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, вважаю, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддею місцевого суду не було дотримано вимог, передбачених ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, тому апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 червня 2018 року відносно ОСОБА_2 підлягає скасуванню з прийняттям рішення про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення є обґрунтованими, тому постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Тобто, стаття 294 КУпАП передбачає можливість поновлення 10- денного строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення в разі встановлення поважності причин пропуску цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи розгляд справи щодо ОСОБА_2 відбувся без належного повідомлення про час і місце слухання справи. Доводи апелянта стосовно поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови є обґрунтованими, за таких обставин, апеляційний суд вважає, що строк на оскарження постанови підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 червня 2018 року відносно ОСОБА_2.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 червня 2018 року відносно ОСОБА_2 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Рудніченко