"15" листопада 2018 р. Справа № 363/3989/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Рудюк О.Д., розглянувши матеріали які надійшли від Вишгородського відділення Національної поліції в Київській області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний податковий номер в матеріалах справи відсутній, громадянина України, тимчасово не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, щодо якого складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 5 статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2018 року о 12 годині 10 хвилин, ОСОБА_1 на р. Тетерів в с. Пилява Вишгородського району Київської області, керував маломірним судном «BARK», за допомогою двигуна «SUZUKI» 15 кінських сил, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження та стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку відмовився.

31 жовтня 2018 року ОСОБА_1 у суді заперечував обставини, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

15 листопада 2018 року ОСОБА_1 до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне та повне й обєктивне зясування обставин кожної справи.

Частино 1 статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до частини 5 статті 130 КУпАП, керування річковими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі ста пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування всіма видами плавучих засобів на строк від одного до трьох років, або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від десяти до п'ятнадцяти діб.

Провина ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 377099 від 22 вересня 2018 року, що був складений у присутності правопорушника та підписаний останнім, з якого вбачається, що ОСОБА_1 від проходження на стан алкогольного спяніння відмовився; відеозаписом на диску, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував маломірним судном у стані алкогольного спяніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, а саме відмова від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, що є складом адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1, що виражаються у керуванні маломірним судном у стані алкогольного спяніння, правильно кваліфіковані за частиною 5 статті 130 КУпАП, провину ОСОБА_1 вважаю доведеною.

У відповідності до ст.ст. 23, 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність і вважає, що оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, стягнення правопорушнику ОСОБА_2 слід призначити у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40 -1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що визначено ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в новій редакції.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 5 ст. 130 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 550 (дві тисячі пятсот пятдесят) грн. 00 коп. у дохід держави.

Стягнути зОСОБА_1 судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. у дохід держави.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі 10 днів.

Постанова підлягає предявленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя О.Д.Рудюк