АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа № 33/796/235/2018 Суддя 1 інстанції - Шевчук О.П.
Категорія: ст. 124КУпАП Суддя суду апел. інст..- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кепкал Л.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 08.09.2017 року, щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 08.09.2017 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Згідно постанови суду,07.08.2017 року о 10 год. 05 хв. ОСОБА_3 керуючи автомобілем ВАЗ 21053 д/н НОМЕР_3 по вул. Закревського, 15 в м. Києві при здійсненні повороту ліворуч не зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині, не надав перевагу в русі мотоциклу GEON д/н НОМЕР_4 (водій ОСОБА_5.), що рухався у лівій смузі руху в попутному напрямку, внаслідок чого допустив з ним зіткнення. Транспортні засоби внаслідок зіткнення зазнали механічні ушкодження. ОСОБА_3 порушив п. 16.6 ПДР України, в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 08.09.2017 року, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що судом при прийняті рішення порушено норми процесуального права, а саме ст. 268 КУпАП, оскільки для повного та всебічного розгляду справи була необхідна його особиста присутність, тобто при розгляді справи його було позбавлено можливості доведення перед судом його точки зору та визначення всіх обставин справи, які були необхідні для прийняття справедливого рішення, тому постановлена постанова від 08.09.2017 року свідчить про однобокість рішення, оскільки прийняте без основного принципу судочинства - змагальності.

Крім цього апелянт вказує на те, що можливості для повідомлення його про розгляд справи у суду були, оскільки окрім адреси, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення та яка є помилковою, в матеріалах справи, а саме в його поясненнях зазначена вірна адреса міста проживання та точний номер мобільного телефону, проте судом не були здійсненні відповідні заходи для повідомлення його про розгляд справи, що призвело до порушення його конституційних прав.

ОСОБА_3 стверджує, що суддею не було досліджено всіх обставин справи, оскільки у постанові зазначено, що ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Закревського, 15 в м. Києві при здійсненні повороту ліворуч не зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині, не надав перевагу в русі мотоциклу GEON д/н НОМЕР_4(водій ОСОБА_5.), що рухався у лівій смузі руху в попутному напрямку, внаслідок чого допустив з ним зіткнення, проте, на думку апелянта, дане твердження суду є хибним та таким, що доводить неповноту розгляду справи, оскільки там де сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме по вулиці Закревського в м. Києві є проїзна частина із двома смугами руху (в один бік та зворотній бік), тобто водій мотоциклу не міг рухатись «в лівій смузі руху в попутному напрямку» (як зазначено судом в постанові, що оскаржується), оскільки там лише по одній смузі руху в кожному напрямку.

Апелянт вказує на те, що водій мотоциклу ОСОБА_5 не міг рухатись в попутному напрямку разом із автомобілем ОСОБА_3, а міг рухатись лише за транспортним засобом ОСОБА_3, що підтверджується схемою ДТП,поясненнями учасників ДТП та свідків, а оскільки, по вулиці Закревського в м. Києві в одному напрямку лише одна смуга руху, то водій мотоцикла під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен був ураховувати дорожню обстановку, проте в порушення умов пункту 12.1. ПДР не здійснив цього, що призвело до того, що він не впоровся з керуванням мотоциклу GEON д/н НОМЕР_4 та впав на дорожнє покриття, що призвело до пошкодження автомобілю НОМЕР_2 та мотоциклу GEON д/н НОМЕР_4.

Також ОСОБА_3 вказує на те, що судом не було взято до уваги той факт, що ДТП сталось з вини водія мотоциклу ОСОБА_5, оскільки ним було порушено пункт 12.3. ПДР, яким встановлено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, а також, водій мотоцикла порушив п. 13.1. ПДР, яким встановлено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

На думку апелянта ДТП сталось з вини водія мотоциклу, який не вжив заходів зменшення швидкості та не дотримався безпечної дистанції та інтервалу до транспортного засобу ОСОБА_3, який здійснював розпочатий ним маневр повороту ліворуч.

Крім цього ОСОБА_3 вказує на те, що судом не взято до уваги той факт, що у зв'язку із тим, що ДТП сталось з вини водія мотоциклу, який не дотримався безпечної швидкості та дистанції, це підтверджується тим фактом, що відповідно до схеми ДТП від 07.08.2017 року мотоцикліст впав на проїзну частину більше ніж за 5 метрів до зіткнення з його автомобілем, також це підтверджується його поясненнями від 07.08.2017 року.

Також апелянт зазначає, що водій ОСОБА_5 після зіткнення з його транспортним засобом піднявся та з невідомих причин зняв захисний шолом з голови та умисно з силою кинув на дорожнє покриття чим пошкодив захисний шолом (розбив), проте на зауваження ОСОБА_3 щодо навмисного пошкодження шолому та запитання щодо мети даних дій, водій ОСОБА_5 не надав пояснень. Навмисне пошкодження захисного шолому ОСОБА_6 може бути підтверджено ОСОБА_7, яка була свідком всіх подій, як безпосереднього ДТП, так й подальших подій (складання протоколів, написання пояснень тощо).

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, за викладених в ній підстав, доводи водія ОСОБА_5, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив постанову залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, допитавши свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_4, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції, на думку апеляційного суду, дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з'ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст.ст. 254, 251, 280 КУпАП.

Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічності, повного та об'єктивного дослідження матеріалів справи.

Як вбачається з постанови, на обґрунтування висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у порушенні вимог Правил дорожнього рухуУкраїни, а саме п. 16.6 ПДР України, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження, суддя послався на докази, що містяться в матеріалах справи.

Проаналізувавши докази у справі, суддя дійшов правильного висновку щодо порушення ОСОБА_3 цих вимог ПДР.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 07.08.2017 року о 10 год. 05 хв. ОСОБА_3 керуючи автомобілем ВАЗ 21053 д/н НОМЕР_3 по вул. Закревського, 15 в м. Києві при здійсненні повороту ліворуч не зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині, не надав перевагу в русі мотоциклу GEON д/н НОМЕР_4 (водій ОСОБА_5.), що рухався у лівій смузі руху в попутному напрямку, внаслідок чого допустив з ним зіткнення.

При цьому будь - яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_3 вимогам ст. 256 КУпАП, суд не встановив.

Згідно письмових пояснень водія ОСОБА_5, що містяться в матеріалах справи, його показань в суді апеляційної інстанції вбачається, що він рухався по вул. Закревського в напрямку вул. Драйзера в м. Києві ближче до розподільчої смуги зі швидкістю 60 км/год. та бачив, що попереду, проте, ближче до правого бордюру рухався автомобіль ВАЗ 2105. Під'їжджаючи до будинку № 15 по вул. Закревського, та перебуваючи від автомобіля ВАЗ орієнтовно на відстані 15 метрів побачив, що автомобіль ВАЗ різко почав здійснювати маневр перестроювання, скоріш за все, для подальшого повороту у двір, не надаючи при цьому, переваги в русі йому (ОСОБА_5.) Побачивши такий маневр, ОСОБА_5, враховуючи, що відстань до автомобіля ВАЗ була невеликою, і тому він не встигне повністю загальмувати, він вирішив "положити" мотоцикла на асфальт (як вказав застосував спосіб, який застосовують водії мотоциклів для уникнення зіткнення), щоб таким чином не допустити зіткнення. Проте, уникнути зіткнення все ж таки не вдалось. Після зіткнення водій автомобіля ОСОБА_3, запитавши його ( ОСОБА_5.) про те, як він себе почуває, сів до салону автомобіля та від'їхав з місця ДТП назад, та залишив своє авто ближче до бордюра.

Такі показання водія ОСОБА_3 повністю підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_4, яка пояснила, що 07 серпня 2017 року вона приблизно о 10 годині йшла по тротуару вул. Закревського в напрямку пр. Маяковського в м. Києві з боку житлових будинків. Не доходячи метрів 20 -30 до заїзду до будинку № 15 по вул. Закревського почула сильний звук мотора автомобіля. Повернула голову лівіше, та побачила, що автомобіль ВАЗ червоного кольору чи то різко пришвидшив рух, чи то різко розпочав рух від правого бордюра лівіше в сторону повороту для заїзду до будинків. В цей час ближче до розподільчої смуги на незначній відстані від авто, рухався мотоцикл, під керуванням, як пізніше з"ясувалось ОСОБА_5 Не надавши перевагу водію мотоцикла, водій автомобіля ВАЗ продовжив рух лівіше, внаслідок чого і відбулось зіткнення.

Підійшовши на місце ДТП, свідок спитала чи потрібна комусь медична допомога, проте, яку відповідь отримала не пам'ятає. Згодом на місце ДТП підійшла ще одна жінка, яка на думку свідка, була знайома з водієм ВАЗу, оскільки розмовляли між собою. Свідок бачила, як в її присутності водій автомобіля сів за кермо, і змістив автомобіль назад, та розвернув його в іншу сторону, зокрема, вже не в сторону будинків, а в сторону озера. Чому він так зробив, їй не відомо.

Саме про зазначений механізм дорожньо - транспортної пригоди свідчать і дані, що зафіксовані на фотознімках з місця ДТП, та на схемі місця ДТП, яка складена інспектором патрульної поліції роти №3 батальйону №3 УПП у м. Києві лейтенантом поліції ОСОБА_9 в присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та ними підписана без будь-яких зауважень. (а.с. 3). Зокрема, зі схеми місця ДТП вбачається, що місце зіткнення знаходиться на відстані 4,5 м. від правого бордюру в напрямку руху транспортних засобів, при загальній ширині 5,7 м., зворотня сторона схеми та долучені до матеріалів справи фотознімки з місця ДТП підтверджують отримані автомобілем ВАЗ наступні пошкодження: пошкодження ЛФП та деформація задніх лівих дверей, пошкодження ЛФП та деформація передніх лівих дверей; В мотоциклі ж розбиті дзеркала заднього виду, деформоване кермо, розбитий передній отсекатель, крило, панель приладів, подряпини передньої фари, пошкодження ЛФП переднього крила, деформація металу паливного баку, захисної дуги з правої сторони, подряпини вихлопної труби та розбитий шолом безпеки.

Таким чином, відображений на схемі та фотознімках характер пошкоджень на автомобілі та мотоциклі підтверджують, механізм дорожньо - транспортної пригоди, вказаний потерпілим ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_4

При цьому, кінцеве розташування транспортного засобу ВАЗ паралельно з місцем ДТП на відстані 0,2 м. до переднього правого колеса та 0,8 м. до заднього правого колеса пояснюється показаннями потерпілого та вказаного свідка, які зазначали, що після ДТП, ОСОБА_3 було зміщено транспортний засіб небагато назад та правіше, а також і показаннями самого ОСОБА_3

При цьому, ОСОБА_3 як в письмових поясненнях, що містяться в матеріалах справи, так і в показаннях суду апеляційної інстанції не заперечував факту дорожньо - транспортної пригоди за участю його автомобіля ВАЗ та мотоцикла під керуванням ОСОБА_5, та зазначив, що він (ОСОБА_3.) рухався по вул. Закревського в сторону вул. Драйзера. Зупинився біля правого бордюру подивитись номер будинку. Коли впевнився, що приїхав за необхідною йому адресою, він продовжив рух та ближче до повороту наліво, почав перестроюватись в лівий ряд. При цьому зазначив, що вся його увага була направлена вперед, і він не міг одночасно контролювати ситуацію попереду та позаду. Не доїжджаючи метрів 10 до повороту, він побачив мотоцикліста, який рухався лівіше до розподільчої смуги на значній швидкості. Побачивши мотоцикліста, він (ОСОБА_3.) почав вивертати кермо вправо, щоб вирівняти автомобіль і надати можливість мотоциклісту проїхати, проте, оскільки швидкість у мотоцикла була велика, уникнути зіткнення не виявилось можливим.

З наведених показань ОСОБА_3 вбачається, що доводи його ж апеляційної скарги про те, що проїзна частина вул. Закревського в напрямку вул. Драйзера має лише одну смугу руху, а тому водій ОСОБА_5 не міг рухатись в попутному напрямку разом із автомобілем ОСОБА_3, є безпідставними.

Більш того, зі схеми місця ДТП вбачається, що ширина проїзної частини вул. Закревського в напрямку вул. Драйзера в місці дорожньо - транспортної пригоди складає 5,7 м., та не має дорожньої розмітки, яка б визначала межі смуги руху, проте, в такому випадку, відповідно до вимог Правил дорожнього руху України, водії нерейкових транспортних засобів мають для себе визначити самі межі смуги руху, але при цьому ширина такої смуги руху не може бути менша 2, 75 м.

З огляду на викладене, враховуючи достатність матеріалів, які надають можливість з усією повнотою встановити дійсні обставини ДТП, суддя місцевого суду повно та всебічно з'ясував обставини, які призвели до дорожньої аварії, надав їм об'єктивну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 порушень Правил дорожнього руху України, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Показання в суді апеляційної інстанції свідка ОСОБА_7 ніяким чином не спростовують наведений висновок суду, оскільки вона не була безпосереднім свідком дорожньо - транспортної пригоди, та ці обставини повідомити не змогла.

Додаткових об'єктивних доводів, які б спростовували цей висновок, або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті рішення суддею, а також відповідних додаткових доказів в скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано, а тому висновок судді у постанові про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є правильним.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції прав ОСОБА_3, зокрема, розгляд справи за його відсутності є слушними, та стали підставою для поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження. Проте, відсутність ОСОБА_3 під час розгляду справи в суді першої інстанції не є безумовною підставою для скасування постанови суду, оскільки всі права ОСОБА_3 були поновлені судом апеляційної інстанції при розгляді його апеляційної скарги.

А відтак, підстав для скасування постанови та задоволення апеляційної скарги не вбачаю.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про порушення Правил дорожнього руху ще й водієм мотоцикла ОСОБА_5 не можуть бути предметом розгляду даної справи, оскільки виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративні правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до відповідальності.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 08.09.2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Л.І. Кепкал