Справа № 163/1086/18 Провадження №33/802/108/18 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С.С.
Категорія:ч.1 ст.483 МК України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2018 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., за участю представника Волинської митниці ДФС Пікалюка М.С., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС Джиги Д.В. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 17 серпня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, що проживає АДРЕСА_1, керівника ПП «Укрліссервіс» РНОКПП НОМЕР_1,

встановив:

Вказаною постановою судді провадження у справі за протоколом про порушення митних правил №1432/20500/18, складеним відносно ОСОБА_2 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Вилучені за цим протоколом в порядку ст.511 МК України дубові необрізні пиломатеріали загальним об'ємом 19,454 м3, що зберігаються на Волинській митниці, та товарно-супровідні документи, що приєднані до протоколу, повернуто ПП «Укрліссервіс» для проведення митного оформлення в порядку ч.3 ст.243 МК України.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №1432/20500/18, ОСОБА_2 ставилось у провину те, що він як керівник ПП «Укрліссервіс» вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів з приховуванням від митного контролю шляхом надання органу доходів і зборів як підстави переміщення Сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій №380088 від 12.03.2018 року, як документа, що містить неправдиві відомості щодо переміщуваного товару.

Так, 13 березня 2018 року ОСОБА_5 подав посадовій особі митного поста «Луцьк» Волинської митниці митну декларацію типу ЕК10АА №UA205090/2018/018347 та копії товарно-супровідних документів: CMR серії А №928125, інвойс №23 із специфікацією №1 до нього, фіто-санітарний сертифікат №60/03-6052/АЕ-044763, сертифікат Маневицької радіологічної лабораторії, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ВЛ №380088 (далі-Сертифікат №380088). Відповідно до цих документів в транспортному засобі з номерними знаками НОМЕР_2/НОМЕР_3 в митному режимі «експорт» слідував товар «пиломатеріали необрізні дубові, розмірами 53*180-540*2300-3500 мм, загальним об'ємом 19,454 м3». Товар слідував із ПП «Укрліссервіс» в адресу польського підприємства «Legrand-Wood», його ціна визначена в 6419,82 євро або 204743,84 грн. за офіційним курсом НБУ.

16 березня 2018 року під час проведення повного митного огляду товару за участю представників ДП «Ківерцівський лісгосп» встановлено відповідність товару заявленому за його описом і кількістю. При цьому на окремих пиломатеріалах було виявлено бирки. Відповідно до інформації ДП «Лісогосподарський інноваційно-аналітичний центр» виявлені бирки не відповідають товарно-транспортним накладним серії ХМБ №300333 та ЧРА №466862, на підставі яких видано Сертифікат №380088.

Крім цього, опрацюванням документів встановлено невідповідність між поданим до митного контролю інвойсом №23 і наданим для одержання Сертифікату №380088 інвойсом з тим же №23.

Митним органом дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч.1 ст.483 МК України.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції у своїй постанові зазначив, що матеріали справи не містять належних доказів того, що ОСОБА_2 вчинив дії спрямовані на приховування товару від митного контролю, оскільки формулювання змісту протоколу про порушення митних правил не містись жодних із передбачених диспозицією ч.1 ст.483 МК України ознак складу правопорушення, а подання Сертифіката не відповідає ознакам і не утворює складу правопорушення за даною нормою та не стосується 1) найменування товару, 2) їх ваги або кількості, 3) країни походження, 4) відправника та/або одержувача, 5) кількості вантажних місць тощо, 6) коду товару згідно з УКТ ЗЕД, 7) його митної вартості.

Не погодившись із таким судовим рішенням, т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС Джига Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність просить скасувати на прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у порушенні митних правил за ч.1 ст.483 МК України та накласти на нього стягнення в межах санкцій цієї норми Закону. Посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, оскільки останній вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товару шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товару документів, а саме - Сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій від 12.03.2018 року серії ВЛ №380088, який містить неправдиві відомості щодо переміщуваного товару.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши думку представника митниці Пікалюка М.С., який скаргу підтримав із наведених у ній підстав, ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, які апеляцію заперечили, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду вказані вимоги закону судом першої інстанції при прийнятті рішення були дотримані в повній мірі.

Висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 483 МК України передбачено відповідальність переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

За змістом обох вищевказаних статей МК України для кваліфікації дій, що виразилися у наданні митному органу документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, обов'язковим є встановлення умислу особи, що притягається до відповідальності за порушення митних правил, на приховування товару від митного контролю при кваліфікації за ст.483 МК України.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції вірно встановив, що формулювання змісту протоколу про порушення митних правил №1432/20500/2018 від 21.03.2018 року не містить передбаченого диспозицією ч.1 ст.483 МК України складу правопорушення, оскільки подання документу, а саме Сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій від 12.03.2018 року серії ВЛ №380088, не відповідає ознакам і не утворює складу жодного порушення митних правил та не стосується 1) найменування товарів, 2) їх ваги або кількості, 3) країни походження, 4) відправника та/або одержувача, 5) кількості вантажних місць тощо, 6) коду товару згідно УКТ ЗЕД, 7) його митної вартості.

Так, під час розгляду справи в суді були досліджені товарно-супровідні документи, інформації Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства від 16.03.2018 року за вих.№577, з яких встановлено, що Сертифікат серії ВЛ № 380088 від 12.03.2018 року був виданий за заявою ОСОБА_2 на підставі товарно-транспортних накладних серії ЧРА № 466862 від 12.12.2017 року та серії ХМБ № 300333 від 22.11.2017 року про продаж лісопродукції в користь ПП «Укрліссервіс».

А тому, судом першої інстанції вірно встановлено, що Сертифікат №380088 від 12.03.2018 року виданий на законних підставах і стосується законно придбаної продукції.

Щодо виявленої невідповідності бирок на лісопродукції, яка експортувалась ПП «Укрліссервіс» товарно-транспортним накладним, які подавались для одержання Сертифіката №380088 від 12.03.2018 року апеляційний суд зазначає наступне.

Як пояснив ОСОБА_2, ПП «Укрліссервіс» закупляє лісопродукцію в різних підприємств і зберігає на власному складі. При цьому така продукція, як правило, має схожі розміри та розміщується навалом без класифікації щодо її продавця. Під час виготовлення пиломатеріалів наявні на колодах бирки знімаються або розрізаються без зняття. Також додав, що для цілей одержання сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій така ознака як бирка на лісопродукції не аналізується і не використовується.

Органом доходів і зборів не надано, а судом не встановлено, які саме докази вказують про наявність умислу на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та причетність саме ОСОБА_6, як директора ПП «Укрліссервіс» до вчинення даного правопорушення, тобто подання ним Сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій від 12.03.2018 року серії ВЛ №380088, який містить неправдиві відомості щодо переміщуваного товару.

При цьому доказів про те, що товарно-транспортні накладні серії ЧРА № 466862 від 12.12.2017 року та серії ХМБ № 300333 від 22.11.2017 року, які слугували підставою для отримання у Волинському обласному управлінні лісового та мисливського господарства сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ВЛ №380088, є підробленими документами, суду не надано та за результатами судового розгляду не здобуто.

Аналізуючи обставини справи та норми ч.1 ст.483 МК України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та вірного висновку про те, що ОСОБА_2 не повинен у даному випадку нести відповідальність за порушення митних правил, оскільки матеріали справи не містять достатніх доказів в розумінні ст.495 МК України його винуватості у порушенні митних правил, і не було таких здобуто, як в ході розгляду справи судом першої інстанції так і апеляційною інстанцією.

Беручи до уваги вищенаведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Постанова судді Любомльського районного суду від 17 серпня 2018 року є законною та такою, що винесена відповідно до вимог МК України і КпАП України, а підстави для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні. Не було здобуто таких, і в ході апеляційного розгляду справи.

А тому, апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді без змін відповідно до ст.294 КпАП України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.294 КпАП України,

постановив:

Апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 17 серпня 2018 року, якою провадження у справі за протоколом про порушення митних правил №1432/20500/18, складеним відносно ОСОБА_2 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу правопорушення - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.В. Гапончук