ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/4078/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т.В., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

в с т а н о в и в:

18 червня 2018 року о 01 годині 20 хвилин, ОСОБА_2 за адресою: м. Київ, проспект П. Григоренка, 36, керував автомобілем «Mazda 323» н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину не визнав, з протоколом не згоден. Останній зазначив, що нічого не вживав, був тверезим. Рухався на автомобілі «Mazda 323» н/з НОМЕР_1 , його зупинили працівники поліції, запропонували пройти огляд на стан спяніння в присутності двох свідків, проте він відмовився.

Однак, у суді ОСОБА_2 не спростував обставини викладені в протоколі.

Суд, вислухавши ОСОБА_2, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши всі обставини справи дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, підтверджується зібраними по справі та дослідженими судом доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 189541 від 18.06.2018 року, поясненнями свідків та відеозаписом з CD диску.

Так, з долученого відеозапису із нагрудної відеокамери працівників патрульної поліції, судом встановлено, що ОСОБА_2 погодився пройти огляд на стан сп'яніння, але будучи у медичному закладі в кабінеті у лікаря відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння. Після чого, працівниками поліції останньому було попереджено про складання адміністративного протоколу.

Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Крім того, будь-яких доказів на спростування викладених в протоколі обставин та підтвердження відсутності вини ОСОБА_2 суду надано не було.

Таким чином, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_2 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у межах санкції статті ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч. 1, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 352 грн.40 коп.

Строк пред'явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена, на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги або протесту постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя