ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/0430/67/18 Справа № 211/2950/18 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу адвоката Бляхарського Андрія Анатолійовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Росії, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, за протоколом АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп., в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною постановою, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп., в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 17.06.2018 року о 22:40 годин в м. Кривому Розі, по вул. Вакуленчука 22 , водій ОСОБА_2 керував мотоциклом марки « HONDA VT 1100C2», реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (а саме запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення шкірного покрову обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, в установленому законом порядку, водій ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків. Чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, адвокат Бляхарський А.А. в інтересах ОСОБА_2 23 серпня 2018 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді першої інстанції та провадження закрити на підставі п.1ч.1 ст. 247 КУпАП. Також просив поновити строк на оскарження вищевказаної постанови, оскільки ОСОБА_2 не було повідомлено про місце, час та дату слухання справи.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат зазначає про те, що покази свідків, які містяться в матеріалах справи, та текст пояснень яких, майже повністю викладений за допомогою комп'ютерної техніки та приладів до неї, щодо їх присутності при складанні протоколу та правдивості їх свідчень. Однак зазначені свідки в судовому засіданні допитані не були. Також вказує на те, що працівники поліції не направляли ОСОБА_2 до найближчого заходу охорони здоров'я.

В судове засідання адвокат Бляхарський А.А, та ОСОБА_2 не з'явилися, повідомлені належним чином про місце, час та дату слухання справи, тому у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без їх участі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи позицію адвоката Бляхарського А.А. яка зводиться до відсутності ОСОБА_2 в суді першої інстанції при розгляді справи та копія постанови своєчасно йому не направлялась, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску Бляхарським А.А. строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Твердження в апеляційній скарзі, стосовно того, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_2, чим порушив право на захист, є необґрунтованим, оскільки за ч. 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпного переліку за якими обов'язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, а тому суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, розглянув адміністративну справу.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 075458 від 17 червня 2018 року, який складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП; рапортом працівника поліції, де викладені обставини скоєння ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення; долученим до протоколу диску з відеозаписом нагрудних камер поліцейських; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 даними при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, про те, що в їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився пройти медичний огляд з метою виявлення стану сп'яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу «ДРАГЕР» а також проходження огляду у лікарні;

Вищезазначені свідки, засвідчили відмову ОСОБА_2 від проходження медичного огляду у лікарі а також за допомогою алкотестеру «Драгер» що є підтвердженням об'єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Крім того стосовно посилання ОСОБА_2 на те, що зазначені свідки не були допитані у судовому засіданні а також те, що їх пояснення є шаблонними зробленими за допомогою комп'ютерної техніки, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки згідно з відеозапису нагрудного відеоргістратора, зазначені свідки дійсно були присутні під час відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду, а пояснення здійсненні зазделегіть підготовленому шаблоні, однак різними почерками, та підписами свідків, а тому будь яких вимог щодо шаблону надання пояснень нормами чинного законодавства не передбачено. Крім того клопотань про допит свідків у суді першої інстанції від ОСОБА_2 не надходило, оскільки це є правом сторони а не обов'язком суду.

Разом з тим, як судом першої інстанції так і апеляційним судом було досліджено наявний в матеріалах справи запис з нагрудного відео регістратора поліцейського, з якого вбачається відмову ОСОБА_2 від проходження медичного огляду в присутності двох свідків, що є об'єктивною стороною інкримінованому йому правопорушення, оскільки на пропонування патрульним поліцейським пройти медичний огляд за допомогою алкотестеру "Драгер" та у лікарні, ОСОБА_2 зазначив, що не вважає за це потрібним.

Інших доказів відсутності вини ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні та в апеляційній скарзі не наведено, а посилання адвоката Бляхарського А.А. на той факт, що працівники поліції не направляли ОСОБА_2 до найближчого заходу охорони здоров'я., є безпідставним.

Так, згідно до п.12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності працівника поліції.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 в категоричній формі відмовився від проходження медичного огляду у лікарні, працівники патрульної поліції склали протокол про адміністративне правопорушення саме за ч. 1 ст. 130 КупАП, об'єктивна сторона якої полягає у у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інших доказів відсутності вини ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні та стороною не доведено.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційні скарги залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання адвоката Бляхарського Андрія Анатолійовича про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження постанови судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2018 року - задовольнити, та поновити останньому строк на оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Бляхарського Андрія Анатолійовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя : А.О. Пістун