05.11.2018 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №533/1159/18
Провадження № 3/533/436/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року селище Козельщина Полтавської області

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Науменко Н.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Кременчук УПП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина

України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, Харківської, не працюючого, до

адміністративної відповідальності притягувався 07.11.2017 року за ч.3 ст.121 КУпАП,

за ч.4 ст.121 Кодекса України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Козельщинського районного суду 19.10.2018 року надійшов протокол БД № 147375 від 10.10.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_1, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності 07.11.2017 року, 10.10.2018 року о 14 годині 17 хвилин на 83км+ 500м автошляху «Полтава-Олександрія» керував автомобілем КАМАЗ- 4308, державний номерний знак НОМЕР_1 з пошкодженим правим склоочисником, який не виконував відповідних функцій, та передня ліва шина мала місцеві пошкодження, що оголюють кору, чим порушив п.31.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КУпАП.

В судове засідання порушник направив заяву про розгляд справи без його участі, вину у вчиненні не визнав та прохав звільнити його від відповідальності, заперечуючи порушення правил дорожнього руху.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до висновку, що вина водія ОСОБА_1 в порушенні п.31.1 ПДР України не доведена належними та допустимими доказами.

Так, пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України Про дорожній рух учасникам дорожнього руху ставиться в обов'язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 31 Закону України Про Національну поліцію зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ч.1 ст. 40 Закону України Про Національну поліцію, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних

засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України Про дорожній рух визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету

Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно п. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання порвинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожньогго руху і охорони навколишнього середовища, а також прапвил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документакції.

Відповідно до ч.1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-счіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів чи інші технічні пошкодження.

Частиною 45 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення повторно протягом року будь-якого з порушень, передбачених частиною першою - третьою цієї статті, - тягнуть за собою позбавлення права керування транспортним засобом строком від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п»яти до десяти діб.

Згідно ст.254 КУпАП орган (посадова особа) у протоколі про админістративне правопорушення зазначаються: дата та місце його склдадання, посада, прізівище, ім»я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відпаовідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Особа, яка притягується до відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, яку додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складанні протоколу особі, яка притягується до відповідальності, роз»яснюються його права і обов»язки, передбачені ст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз'яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у звязку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. При цьому, суд при оцінці доказів у справі суд враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів у конкретній справі повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів,а також іншими документами.

В протоколі, що розглядається судом щодо ОСОБА_1, посилання на жоден з цих доказів немає, фіксація правопорушення при відмові водія його визнати не проводилась, тоді як така можливість забезпечується відеокамерою, що розміщена на одязі працівника поліції.

Крім того, Верховний Суд України у роз'ясненні щодо візуального спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху України роз'яснив, що візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, а для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України посадова особа відповідно до ст. 251 КУпАП мала б надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки із відповідними замірами (постанова від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17).

Отже, при складанні протоколу у справі про адміністративне правопорушення серії БД № 147375 від 10.10.2018 року не були роз'яснені у повному обсязі текстуально водію права та обов'язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, свідки правопорушення відсутні, водій факту порушення не визнав. До матеріалів не долучено відеозапису порушення, яке спостерігав працівник дорожньої поліції. Інших доказів винуватості ОСОБА_1 за ч.4 ст.121 КУпАП не надано.

Особисті візуальні спостереження відповідача - інспектора та його внутрішні переконання, певні судження і висновки щодо вчинення водієм поставленого йому у вину проступку за змістом та у відповідності ст. 251 КУпАП не мають характер доказів, а ті, які висловлені у протоколі щодо допущених технічних несправностей транспортного засобу мають характер припущень, як наслідок, докази, які свідчили б про вчинення ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху України в матеріалах справи відсутні.

В даному випадку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 не доведена належними та допустими доказами, тому провадження в справі повинно бути закрито за відсутністю складу правопорушення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.247 ч.1 п.1, 251, 258, 276-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.121 КУпАП закрити в звязку з недоведеністю його вини.

Постанова може бути оскаржена особою, що притягується до адміністративної

відповідальності, його представником, захисником, потерпілим, його представником,

прокурором в порядку, передбаченому ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП протягом десяти днів з

моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги (подання) до Апеляційного суду

Полтавської області через Козельщинський районний суд.

Постанова набуває чинності після спливу строку на її оскарження.

Суддя: Н.Д. Науменко