МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Міняйла М.П., за участі секретаря Белорукової І.В., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника Дулдієра О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 29.10.18 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , приватного підприємця.

- притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно постанови суду, водій ОСОБА_1 03 серпня 2018 року о 23.05 год. в смт. Криве Озеро по вул. Свердлова біля будинку №112 Кривоозерського району Миколаївської області керував автомобілем марки ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння білків очей, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку в присутності свідків відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду не законною, необґрунтованою та передчасною.

Зазначає, що за кермом автомобіля була його дружина ОСОБА_2 , а він сидів на задньому сидінні.

Стверджує, що він відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він був в автомобілі в якості пасажира, а не водія.

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення його дружини, яка підтвердила той факт, що за кермом автомобілю була вона.

Стверджує, що судом не було з`ясовано всіх обставин, не допитано працівника поліції ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не витребувано відеозапис з нагрудної камери працівників поліції.

Крім того, зазначає, що суд не надав належної оцінки наведеним доказам, не звернув уваги на те, що в письмових поясненнях свідків не зазначено, що він керував автомобілем та передчасно дійшов висновку щодо його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Дулдієра О.А. на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, дослідив і належним чином оцінив докази.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №260501 від 03 серпня 2018 року, водій ОСОБА_1 03 серпня 2018 року о 23.05 год. в смт. Криве Озеро по вул. Свердлова біля будинку №112 Кривоозерського району Миколаївської області керував автомобілем марки ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння білків очей, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку в присутності свідків відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. (а.с.1).

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 296 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Зауважень та пояснень в протоколі ОСОБА_1 не виклав. Не вказав він і про свою незгоду з протоколом, хоча мав таку можливість.

Також факт відмови ОСОБА_1 на пропозицію патрульного поліцейського пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння підтверджений письмовими поясненнями двох свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ..

Так, в поясненнях ОСОБА_5 вказано, що 03.08.2018 року близько 23 години 20 хвилин він був свідком того, як працівники поліції складали адміністративний протокол за ст..130 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_1 .. В його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі. Від підпису в протоколі відмовився. (а.с. 2).

В поясненнях свідка ОСОБА_4 підтверджені ті ж самі обставини, що і в поясненнях свідка ОСОБА_5 (а.с. 3).

Суд ставиться критично до твердження апелянта, що за кермом автомобіля була його дружина ОСОБА_2 , а він сидів на задньому сидінні, оскільки ОСОБА_1 не надано жодних належних та допустимих доказів, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не навів підстав, з яких він ставить під сумнів показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

Так показання вищевказаних свідків підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, Крім цього, обставини вчинення адміністративного правопорушення, викладені в протоколі, складеного 03 серпня 2018 року поліцейським СРПП №3 Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3, повністю узгоджуються з письмовими показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили обставини саме відмови ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння і на місті зупинки і в медичному закладі та підстави не довіряти наданим показанням у суду відсутні.

З пояснень, наданих ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вбачається, що він підтверджує обставини стосовно зупинки його транспортного засобу патрульними поліцейськими, але стверджує, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки керував автомобілем не він.

Зважаючи на покази свідків, апеляційний суд ставиться критично до таких тверджень водія ОСОБА_1 ..

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Стягнення за адміністративні правопорушення накладено з урахуванням загальних правил, визначених в ст. 33 та ст. 36 КУпАП. При цьому суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, та обґрунтовано призначив адміністративне стягнення з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України та запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Апеляційний суд не може вважати твердження ОСОБА_1 , що транспортним засобом керував не він, а його дружина, як доказ його невинуватості. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 останній не тільки відмовився від дачі пояснень і підпису, але і не заявляв, що автомобілем керувала його дружина. Така б заява ОСОБА_1 дала б можливість працівнику поліції за наявністю ознак алкогольного сп`яніння, провести огляд його дружини з використанням спеціальних технічних засобів.

До того ж, з матеріалів справи не вбачається, щоб і дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заявляла, що вона керувала транспортним засобом. Про зазначене не стверджують і свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .. Не скористався ОСОБА_1 і правом оскаржити неправомірні дії працівників поліції, пов`язаних з необґрунтованим складанням відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Із наданих до суду пояснень сержанта поліції ОСОБА_3 , який складав протокол про адміністративне правопорушення вбачається, що 03.08.2018 року був зупинений автомобіль ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1 , водій якого умисно протягнув автомобіль на 50 метрів від інспектора та переліз з місця водія на заднє сидіння. Підійшовши до автомобіля і відчинивши задні двері водію було запропоновано вийти з авто, коли він вийшов стало зрозумілим, що водій, яким виявився громадянин ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння. На пасажирському передньому сидінні сиділа дівчина, зі слів водія, його дружина. Водій в приватній розмові зізнався, що за кермом мала їхати дружина, але по даній вулиці дуже багато глибоких ям, тому він сів за кермо, щоб їх об`їхати та був зупинений працівниками поліції. В наступному відмовився від підпису в протоколі та від продуття приладу «Драгер», а також від проходження на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, що і було зафіксовано в присутності свідків.

Отже твердження ОСОБА_1 , що не він керував транспортним засобом не знайшло свого підтвердження ні в суді першої інстанції ні в апеляційному суді. За такого суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги заяву ОСОБА_1 та його захисника, що не він керував транспортним засобом і такі його дії, як і дії його дружини вважав направленими на уникнення відповідальності за вчинене.

З огляду на наведене, підстав для скасування постанови суду, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 29.10.18 року відносно ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду М.П. Міняйло