Справа № 199/5968/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 серпня 2018 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М. розглянувши матеріли, що надійшли від Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, яка народилась 26 червня 1964 року, яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: Полтавська область, Кобеляцький район, м. Кобеляки, пров. Проїзний, буд. 9, офіційно не працевлаштованої,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 16 липня 2018 року о 19 год. 30 хв. перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Ростовська, буд. 65а, вчинила домашнє насильство щодо свого сина ОСОБА_2

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила фактичні обставини справи та не визнала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення. Пояснила, що 16 липня 2018 року о 19 год. 30 хв. вона до будинку № 65а по вул. Ростовській у м. Дніпро для того, щоб побачити сина і побалакати з ним з приводу онука ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з приводу якого вона ініціювала судове провадження про позбавлення свого сина батьківських прав. Між нею та її сином на підставі цього склались неприязні відносини. В той день вона на адресу сина нецензурною лайкою не висловлювалася та неправомірними заходами не погрожувала.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю з наступних підстав:

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка передбачає відповідальність за вчинення особою домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

ОСОБА_1 послідовно, з часу виклику її сином поліції, заперечувала факт вчинення нею будь-яких протиправних діянь.

Досліджені судом докази, в тому числі письмові пояснення ОСОБА_2, не доводять поза розумним сумнівом той факт, що 16 липня 2018 року о 19 год. 30 хв. за адресою: м. Дніпро, вул. Ростовська, 65а, ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство у відношенніОСОБА_2

Досліджені докази доводять існування між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 неприязних відносин через ініціювання ОСОБА_1 судового процесу з приводу позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Посилання ОСОБА_2 на те, що ОСОБА_1 чинить на нього психологічний тиск з приводу його сина, є довільною правовою оцінкою реалізації останньою своїх прав як бабусі дитини та не свідчить про вчинення останньою правопорушення.

За наведених обставин, провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАПпідлягає закриттю за відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративного правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

15.08.2018