П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" грудня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Дніпровського УП ГУНП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

встановив:

як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 23 листопада 2018 року серії ГП №054932, 09 листопада 2018 року ОСОБА_1 за місцем проживання вчинив домашнє насильство відносно цивільної дружини, висловлювався нецензурною лайкою чим ображав.

В судові засідання, призначені на 17.12.2018 та 28.12.2018 ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 не з'явилися, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суддя дійшов такого висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 ст. 173-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, суть адміністративного правопорушення.

Однак, ознаки правопорушення, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають змісту диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 конфліктував зі своєю цивільною дружиною, висловлювався нецензурною лайкою чим ображав, однак не зазначеного, що внаслідок цих дій могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілої.

Відповідно до п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

З матеріалів справи неможливо встановити, що висловлювання ОСОБА_1 спричинили постраждалій особі такі наслідки. Навпаки, як вбачається з пояснень доданих до матеріалів, ОСОБА_2 зазначила, що у неї з чоловіком виникла сварка на побутовому ґрунті. Крім того, відповідно до рапорту вказано, що заявниця перебуває в стані алкогольного сп'яніння, допомоги не потребує, оскільки конфлікт вирішили самостійно. У поясненнях ОСОБА_1 вказано, що у нього з цивільною дружиною виник конфлікт на побутовому ґрунті, під час якого він висловився нецензурною лайкою.

Слід зазначити, що насильство - це умисні дії однієї або кількох осіб, що спричиняють шкоду іншій особі, порушують права і свободи та відбуваються в умовах значної переваги сил тих, хто скоює ці дії, що унеможливлює самозахист особи, котра страждає від цих дій.

Якщо у вказаних діях відсутня хоча б одна з наведених ознак, такі дії не є насильством.

Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби. Під час конфлікту часто відсутні одна чи кілька вищеперераховані ознаки.

Враховуючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суддя вважає їх неузгодженими та такими, що не дозволяють стверджувати, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні саме домашнього психологічного насильства доведена поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом, у зв'язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 173-2, 251, 256, 280, 283-285 КУпАП, суддя

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченеч. 1 ст. 173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: В.Б. Левко