П О С Т А Н О В А

іменем України

27 червня 2018 року м. Київ
Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О. за участі:

особи, стосовно якої складено протокол

про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1,

представника особи, стосовно якої складено

протокол про адміністративне правопорушення - захисника ОСОБА_2,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, в якій містить і клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 01 серпня 2017 року стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та до нього застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 23.06.2017, о 02 год. 55 хв., керував автомобілем "Опель Вектра", д.н.з. НОМЕР_1, поблизу будинку № 17/31-А по провулку Коломийському в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, почервоніння очей, однак на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням місцевого суду, 10.04.2018 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій міститься і клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 01.08.2017, оскільки він пропущений з поважних причин, та просить вказану постанову скасувати, як незаконну, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу зазначеного правопорушення.

На обґрунтування своїх вимог, вказує, що про існування даної постанови він не знав, жодної участі у вказаних подіях, зазначених як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду першої інстанції - не приймав, автомобілем "Опель Вектра", д.н.з. НОМЕР_1, - не керував, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння - не відмовлявся, протокол про адміністративне правопорушення - не підписував.

А тому, враховуючи все в сукупності, ОСОБА_1 просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 01.08.2017 щодо нього-ОСОБА_7. із закриттям провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката ОСОБА_2 на підтримку клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та доводів апеляційної скарги про скасування постанови суду, прийняття нової, якою провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, пояснення свідка ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи та додатково надіслані суду апеляційної інстанції дані, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід прийти до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції в повній мірі не дотримані, з огляду на наступне.

Так, як пояснив ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції, у нього ніколи у власності не було автомобіля "Опель Вектра", д.н.з. НОМЕР_1. Цей автомобіль належить його знайомому - ОСОБА_4

Приблизно на початку червня 2017 року він-ОСОБА_8. випадково залишив свої документи в автомобілі ОСОБА_4, у тому числі і водійське посвідчення.

Після повернення йому-ОСОБА_9. документів ОСОБА_4, саме водійське посвідчення було відсутнє, у зв'язку з чим він написав заяву до Регіонального сервісного центру в Полтавській області та одразу отримав нове посвідчення водія.

Як йому ОСОБА_1 з сплином часу стало відомо, що при означених подіях, які мали місце 23.06.2017, ОСОБА_4 було зупинено працівниками поліції за підозру у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, однак останній відмовився від проходження огляду і надав працівникам поліції посвідчення водія, але не своє, а на його-ОСОБА_1 ім?я, вказавши при цьому своє-ОСОБА_4 попереднє місце проживання: АДРЕСА_3

Чисельні запити суду апеляційної інстанції на підтвердження або/чи спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі та підтриманих ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, залишились без виконання та реагування з боку посадових осіб організацій різної форми власності.

Суду апеляційної інстанції з УПП в м. Києві був наданий відеозапис із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_1

Одночасно було повідомлено, що у відповідності до наявних даних обліково-реєстраційної бази АРМОР, стосовно ОСОБА_1 11.03.2018 виносилась постанова за порушення Правил дорожнього руху України, а саме - пункту Правил - 2.1"А", відповідальність за яке передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Досліджуючи відеозапис в даному конкретному провадженні, слід прийти до висновку, що він є композиційно монтованим та на ньому не зафіксовано особу, яка саме керувала транспортним засобом чи виказувала свою відмову від проходження огляду для визначення стану будь-якого сп'яніння.

Слід вказати, що з досліджуваного відеозапису неможливо з впевненістю ідентифікувати обличчя, статуру та голос особи, стосовно якої працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення, що, в свою чергу, не спростовує пояснень самого ОСОБА_1 щодо його відсутності при означених подіях.

В суді апеляційної інстанції був опитаний свідок - ОСОБА_4, який пояснив про те, що дійсно ОСОБА_1 в червні 2017 року забув у нього в автомобілі свої документи, в тому числі і посвідчення водія.

23.06.2017, при зупинці його автомобіля "Опель Вектра", д.н.з. НОМЕР_1, працівниками поліції поблизу будинку 17/13А в провулку Коломийському в м. Києві, він-ОСОБА_10. помилково надав працівникам поліції, а саме сержанту ОСОБА_5 посвідчення водія на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 у той час як в протоколі він-свідок ОСОБА_4 зазначив своє попереднє місце проживання - гуртожиток по АДРЕСА_5

ОСОБА_4 не заперечував своєї вини і в тому, що на вимогу працівників поліції надав посвідчення водія не своє, а ОСОБА_1, не оспорював, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 149120 від 23.06.2017 складений на ім'я ОСОБА_1 працівниками поліції на підставі тих документів, які ним-ОСОБА_11. були надані (а.п. 1), і що вказаний протокол підписаний не ОСОБА_1, а ним - ОСОБА_4, у той час він-ОСОБА_10. намагався уникнути відповідальності, оскільки уже притягався за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Водночас, при апеляційному розгляді провадження стороною захисту був наданий висновок № 14651 від 15.06.2018 експерта Київського експертно-дослідного центру ФраймовичЛ.В., відповідно до якого: "Підписи від імені ОСОБА_1, зображення яких містяться в графах "Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи", "Тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом отримав (ла)", "підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності", у технічній копії протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 149120 від 23.06.2017 та під зображенням тексту у технічній копії розписки від імені ОСОБА_1 від 23.06.2017, виконані не ОСОБА_1. Вказані вище підписи виконані ОСОБА_4".

Отже, за дослідженими доказами, не можна зробити однозначного висновку про те, що вчинив правопорушення саме ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і що саме в його присутності складався протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, але всі можливості для встановлення таких даних - не вичерпані, проте суд апеляційної інстанції, виходячи з своєї компетенції, позбавлений можливості на збирання доказів у провадженні.

Оскільки встановлення особи, яка вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обов'язком для органу уповноваженому на складання протоколу про адміністративне правопорушення, за наведеним вище, слід прийти до висновку про необхідність направлення матеріалів для додаткової перевірки до Управління патрульної поліції м. Києва ДПП, оскільки вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності конкретної особи належить виключно до компетенції його органів, які наділені повноваженнями проводити всі передбачені законом дії для встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, особи, яка його вчинила та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За наведеним, коли не можна з достовірністю встановити, що ОСОБА_1 було відомо про складення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, про розгляд провадження за вказаним протоколом, з метою забезпечення його прав і законних інтересів слід прийти до висновку про необхідність задоволення його клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови судді.

На підставі наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 01 серпня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 01 серпня 2017 року стосовно ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, повернути до Управління патрульної поліції у місті Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України для доопрацювання та проведення додаткової перевірки.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О. Балацька