Справа № 445/873/18
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року суддя Золочівського районного суду Львівської області Пилип`як П. В. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ,

за ч.4 ст.17211 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

До Золочівського районного суду Львівської області надійшов протокол серії А2562 №14 від 25.05.2018 відносно ст.солдата ОСОБА_1 про військове адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст. 17211 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 22.05.2018 не прибув, без поважних причин, на військову службу у військову частину НОМЕР_1 , в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-20 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.
Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.17211 КУпАП виходячи з наступного.
Диспозиція ч.3 ст.17211 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Поряд з цим ч.4 ст.17211 КУпАП встановлено відповідальність за передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.
Визначення «особливого періоду» міститься в абзаці 11 статті 1 ЗУ «Про оборону України», у якому передбачено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У відповідності до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У свою чергу, мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Отже, за змістом наведених норм особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, а в разі оголошення стану війни - воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
В умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.
Мобілізація в Україні оголошувалась Указами Президента України від 17.03.2014 №303/2014, від 06.05.2014 №454/2014, від 21.07.2014 №607/2014 від 14.01.2015 №15/2015, а отже, особливий період в Україні діяв з 18 березня 2014 року по 1 травня 2014 року; з 7 травня 2014 року по 20 червня 2014 року; з 24 липня 2014 року по 6 вересня 2014 року; з 20 січня 2015 року по 17 серпня 2015 року.
З матеріалів справи вбачається, що правопорушення було вчинено 21.04.2018, таким чином, станом на день вчинення правопорушення особливий період не діяв, а отже дії правопорушника не вірно кваліфіковано за ч.4 ст.17211 КУпАП, такі необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.17211 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, що передбачена ч.3 ст.17211 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст.15 ч.1 ст.17211, ст. 221, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.17211 КУпАП, та накласти на нього стягнення - штраф у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.

У випадку несплати штрафу у 15-ти денний термін, відповідно до вимог ст.307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір" стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 352,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області на протязі 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя П. В. Пилип`як