ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року м. Маріуполь

Суддя Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі ОСОБА_1,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову Першотравневого районного суду Донецької області від 15 вересня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320,00 грн.,

в с т а н о в и л а:

згідно постанови про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 28 червня 2017 року о 13:00 годині керував транспортним засобом «ВАЗ 21063», державний номер НОМЕР_1 по пр. Миру в смт. Мангуш Донецької області у стані алкогольного спяніння. Огляд проводився в Мангушській ЦРЛ, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.130 ч. 1 КУпАП України.

Постановою Першотравневого районного суду Донецької області від 15 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На зазначену постанову особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

В обґрунтування своїх вимог вказує, що судом в порушення вимог ст.268 КУпАП однобічно і неповно досліджені обставини, які мають суттєве значення у справі, висновки судді не відповідають дійсності. Зокрема, судом позбавлено його право на подачу доказів по справі та право заявляти відводи, у звязку із чим були грубо порушені його права згідно ст.268 КУпАП України.

Вважає, що працівниками поліції було грубо порушено процедуру проведення його огляду на стан алкогольного спяніння, яка визначена у ст.266 КУпАП, оскільки він дав згоду на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, але його, з невідомих причин, проти його волі повезли до медичного закладу для проведення огляду на стан спяніння, із яким він не погоджувався. Тому, вважає, що проведений таким чином огляд не є доказом керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та не має юридичних наслідків.

Також, наполягає на тому, що він не був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом, а останні приїхали до нього додому та силою відвезли його до лікарні, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, захисника адвоката ОСОБА_3, які підтримали доводи апеляційної скарги, просили постанову суду скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, перевіривши матеріали справи, вважаю що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення ж своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивом у дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП не дотримався, через що постанова суду підлягає скасуванню, виходячи з такого.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від провадження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачений ст.266 КУпАП , Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008р №1103, якою затверджено «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»; спільним Наказом МВС та МОЗ України віл 9 листопада 2015р. № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», самої Інструкцією.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, працівниками поліції до суду надані протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 015325 від 28 червня 2017р. ( а.с.2), , висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції № 157 від 28 червня 2017р.( а.с.3)

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 28 червня 2017 року о 14.10 годині керував транспортним засобом «ВАЗ 21063», державний номер НОМЕР_1 по пр. Миру в смт Мангуш Донецької області в стані алкогольного спяніння. Огляд проводився в Мангушській ЦРЛ, результат 0,23%, акт медогляду 157, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України,

Разом з тим, процедура проведення огляду на стан алкогольного спяніння, на переконання суду, була грубо порушена.

Відповідно до ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди воді на проведення зазначеного огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Відповідно до п.3 Порядку КМУ огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоровя.

Згідно до п.6 Порядку КМУ та п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такій огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного спяніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно в присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоровя.

Проте поліцейській не запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки автотранспортного засобу, а примусово доставив ОСОБА_2 для проведення медичного огляду до медичного закладу.

Відмова від проходження огляду на місце зупинки транспортного засобу, а також підстав, за яких працівниками поліції не було зафіксовано відмову від проходження огляду в при сутності двох свідків, як цього вимагають вимоги законодавства, матеріали справи не містять.

Із показань ОСОБА_2 вбачається, що йому не пропонували пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу та працівники поліції, всупереч його волі та із застосуванням фізичного впливу, силоміць доставили до медичного закладу.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказаною нормою закону настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитися від проходження огляду на стан спяніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків, що в даному випадку безпідставно не було зроблено працівниками поліції.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного спяніння є порушенням вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, оскільки будь-яких належних, допустимих доказів того, що працівниками поліції було виконано вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735 при проведенні огляду ОСОБА_2 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом, суду надано не було, а тому слід вважати, що в такому випадку, через порушення процедури проведення огляду на визначення стану алкогольного спяніння, відсутнє порушення ОСОБА_2 вимог п.2.9а ПДР України, а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в його діях порушень вимог п.2.5 ПДР України складений не був, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується висновків щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 157 від 28 червня 2017р.( а.с.3), то вони не можуть бути прийняти до уваги у звязку з вищезазначеним та у звязку з порушенням встановленого порядку огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів.

Згідно п.3.10,12-16,19 Розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя, предметом лабораторного дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічного середовища.

З матеріалів справи вбачається, що при проведенні огляду ОСОБА_2, лікарем використовувався технічний прилад, за результатами зазначеного огляду на стан спяніння встановлено вміст алкоголю 0,23%.

Крім того, з метою виявлення стану алкогольного спяніння проводився за допомогою газоаналізатора Alcotect 6510 Drager, який показав 0,23 проміле. Відповідно до технічних характеристик зазначеного газоаналізатора діапазон вимірювань і межи допустимої похибки газоаналізаторів при температурі навколишнього повітря становить +- 0,05 мг/л.

При таких обставинах не можливо не погодитися зі ствердженням ОСОБА_2, які зазначені в апеляційній скарзі, що наявність проміле у видихаємому ним повітрі могла складати 0,18 проміле, що є допустимою нормою .

Зазначені ствердження не спростованні.

Дані обставини не були враховані лікарем при проведенні огляду, суперечності не були спростовані шляхом відібрання зразків біологічного матеріалу та проведення лабораторного дослідження.

Крім того, матеріали провадження містять Акти медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння №157 від 28 червня 2017р. щодо ОСОБА_2, які мають протилежні висновки,у першому випадку висновок огляду за результатами огляду відсутній, у другому визначений алкогольне спяніння, акт має дописки в графах 11.13,14,18,20,21,23.

Відповідно до висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння щодо ОСОБА_2, який міститься на аркуші справи 13, ознак спяніння у ОСОБА_2 не виявлено, інший висновок ( а.с.27) вказує на перебуванні ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння.

З даним діагнозом не був згоден ОСОБА_2 у звязку з чим відмовився від підпису у зазначеному висновку. У такому випадку лікарем не було запропоновано провести лабораторні дослідження з метою підтвердження встановленого діагнозу.

При таких обставинах висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_4 моє суттєві протилежності, складений в порушення вимог діючої Інструкції 1452/735.

Пунктом 22 Розділу ІІІ Інструкції 1452/735 передбачено, що висновки, щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені в порушення вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Враховуючи те, що судом першої інстанції не було звернуто уваги на зазначені вище факти і їм не надано належної оцінки, постанова районного суду від 15 вересня 2017р підлягає безумовному скасуванню в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст.294 КупАП, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Першотравневого районного суду Донецької області від 15 вересня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, скасувати.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Донецької області ОСОБА_1