Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/5998/18 Головуючий у 1-й інст. Янчук Н. П.
Категорія ч.2 ст.172-6 КУпАП Доповідач Слісарчук Я. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року м. Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Слісарчук Я.А., за участю: секретаря судового засідання Кашенко Л.М. особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Баса А.М., прокурора Сичука О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-6 КУпАП, щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою АДРЕСА_1

в с т а н о в и в :

Постановою Корольовсього районного суду м. Житомира від 23 липня 2018 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП .

На підставі ст.22 КУпАП звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ч.2 ст.172-6 КУпАП обмежившись усним зауваженням.

Згідно постанови, ОСОБА_1 обіймаючи у період з 27.05.2015 року по даний час посаду головного державного інспектора відділу гірничого нагляду Управління Держпраці в Житомирській області, будучи у відповідності до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (надалі - Закону) суб'єктом відповідальності за адміністративні правопорушення пов'язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону у десятиденний строк з моменту придбання майна на суму, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, а саме: автомобіля «Mitsubishi Lancer» 2007 року випуску, письмово не повідомив про це Національне агентство, шляхом внесення відомостей до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства, чим порушив вимоги, передбачені чинним законодавством України.

Не погоджуючись з постановою суду захисник ОСОБА_1- Бас А.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП України. Вказує, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та постановленою з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що перевірка проведена органом у якого відсутні повноваження на здійснення перевірки декларацій. Крім того вказує, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел на приховування майна, оскільки останній подав декларацію про суттєві зміни в майновому стані 18.04.2018 після ознайомлення з роз'ясненням НАЗК№3 від 11.08.2016 року. Крім цього, зазначає, що на момент розгляду справи судом закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, прокурора, який вважав постанову суду законною і обгрунтованою, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об'єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані по справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного правопорушення, стверджується зібраними по справі доказами, яким суд дав належну оцінку зокрема, протоколом №147 про адміністративне правопорушення від 19.06.2018 року, поясненнями ОСОБА_1 від 23.04.2018 року, наказом про призначення ОСОБА_1 на посаду головного державного інспектора відділу гірничого нагляду від 27.05.2015 року №33-к, посадовою інструкцією головного державного інспектора відділу гірничого нагляду Управління Держпраці у Житомирській області з якою під підпис був ознайомлений ОСОБА_1; договором купівлі-продажу 1841/2017/464624 транспортного засобу відповідно до якого покупцем автомобіля «Mitsubishi Lancer» 2007 року випуску виступав ОСОБА_1

Вищевказані зібрані по справі докази свідчать про те, що ОСОБА_1 обіймаючи у період з 27.05.2015 року по даний час посаду головного державного інспектора відділу гірничого нагляду Управління Держпраці в Житомирській області, будучи у відповідності до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (надалі - Закону) суб'єктом відповідальності за адміністративні правопорушення пов'язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону у десятиденний строк з моменту придбання майна на суму, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, а саме: автомобіля «Mitsubishi Lancer» 2007 року, письмово не повідомив про це Національне агентство, шляхом внесення відомостей до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства, чим порушив вимоги, передбачені чинним законодавством України.

Дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП кваліфіковано правильно.

Пункт 4 Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства питань запобігання корупції 10.02.2017 року № 56 не містить положення відповідно до якого посадові особи ДЗЕ НП України лише після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціального уповноваженого суб'єкту у сфірі протидії корупції на підставі отриманих матеріалів мають скласти протокол про адміністративне правопорушення, тому доводи апелянта про визнання недопустимими всіх доказів по справі, є безпідставними.

Доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення у зв'язку із відсутністю у нього умислу на його вчинення, апеляційним судом визнаються необґрунтованими.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується такими формами вини як умисел або необережність. Твердження апелянта про те, що обов'язковою ознакою суб'єктивної сторони складу даного правопорушення є лише вина у формі умислу, не ґрунтується на нормах закону.

З матеріалів справи видно, що правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 було виявлено 19.06.2018 року,(день складення протоколу про адміністративне правопорушення), а стягнення на нього накладено 23.07.2018 року тобто, в двомісячний строк, передбачений ст. 38 КУпАП, що спростовує доводи апелянта про накладення стягнення на ОСОБА_1 поза межами строку, передбаченого Законом.

Постанова суду є законна та обгрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП , суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1- Баса А.М. залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 23 липня 2018 року, щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: