ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Безрук Т.В. розглянувши адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, НОМЕР_1, виданий Стахановським МВ ГУМВСУ в Луганській області 10.05.2012 року, не працюючого, що зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 0429, 14.08.2018 року о 07.00 год. ОСОБА_1 перевозив через пункт пропуску КПВВ «Новотроїцьке» транспортним засобом Renault Trafic д/н НОМЕР_2 пасажирів з м.Одеса до м.Стаханов, чим порушив ч.1 ст.164 КУпАП та п.24 ст.7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності».

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою винуватість не визнав та пояснив, що перевезенням пасажирів не займається, перевозив пасажирів, щоб повернути кошти, витрачені на паливо для автомобіля, просив закрити провадження за відсутністю складу правопорушення.

Дослідивши адміністративний матеріал вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Диспозицією ч.1 ст.164 КУпАП встановлено, що провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1, 2 ст.3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Під підприємництвом, підприємницькою діяльністю законодавством України встановлено самостійну, ініціативну, систематичну, на власний ризик господарську діяльність із метою досягнення економічних та соціальних результатів та одержання прибутку.

Проте, всупереч вищенаведеним вимогам Закону, у матеріалах справи відсутні будь-які докази систематичного здійснення ОСОБА_1 перевезень пасажирів та доказів реєстрації його як субєкта господарювання.

Згідно п.24 ч.1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягає, зокрема, такий вид діяльності, як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Стаття 2 того ж Закону, визначає сферу дії Закону та повноваження органів державної влади у сфері ліцензування: Частиною 1 статті 2 Закону встановлено, що він регулює суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності.

Враховуючи вищевикладені обставини, що свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак підприємницької діяльності, що є підставою для отримання ним ліцензій на здійснення вказаного виду діяльності, тому порушень п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» з його боку під час розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення як доказ винуватості у вчиненні правопорушення вважаю недостатнім для прийняття законного, обґрунтованого та мотивованого судового рішення щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.164 КУпАП через відсутність обєктивного взаємозвязку цього доказу як з безпосередніми показаннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і з іншими дослідженими в суду доказами, у їх сукупності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Враховуючи, що матеріалами справи не доведено факту здійснення ОСОБА_1 систематичного перевезення пасажирів, спрямованого на отримання доходу, що є підставою для отримання ним ліцензії на зайняття такого виду діяльності, вважаю, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, у звязку з чим провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.164, 247, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.В. Безрук