Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/330/18 Головуючий в 1 інст. - Горбачова Ю.В.
Провадження № 33/778/435/18 Доповідач в 2 інст. - Рассуждай В.Я.
Категорія ст. 124, ст. 122-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Запорізької області за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 4 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин Республіки Гвінея, приватний підприємець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, та стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 15 січня 2018 року о 15 год. 35 хв., в м. Мелітополі по вул. Чкалова, керуючи автомобілем Peugeot 405, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в порушення вимог п. 10.1, п. 10.3 ПДР України, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним та почав рух від узбіччя дороги, не надавши переваги у русі автомобілю Mitsubishi Galant державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який рухався у попутному напрямку прямо, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Крім того, 14 лютого 2018 року о 22 год. 40 хв. ОСОБА_2, в м. Мелітополі по вул. Гоголя біля будинку № 132, керуючи автомобілем Peugeot 405, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в порушення вимог п. 2.4 ПДР України, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, повністю погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП, вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП не відповідає вимогам законодавства, матеріалам справи та обставинам дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що постанова суду про відсутність у діях іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди складу адміністративного правопорушення є помилковою, оскільки саме з вини ОСОБА_4 сталось ДТП, саме останній вчинив зіткнення в задній бампер його автомобіля, що виключає твердження про те, що він не переконався в безпечності маневру перед початком руху.

Вважає, що суд першої інстанції порушив принципи повноти та об'єктивності судового розгляду, а оскаржувана постанова є необґрунтованою та формальною, у зв'язку з чим просить її скасувати в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Крім того, в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

Виходячи зі змісту клопотання, як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови ОСОБА_2 посилається на те, що він є громадянином Республіки Гвінея, українською мовою вільно не володіє, у зв'язку з чим не зрозумів результатів розгляду справи, призначене стягнення, строк і порядок оскарження постанови суду, до участі в розгляді справи перекладач залучений не був, копія постанови протягом трьох днів йому вручена не була, і він її отримав лише 5 травня 2018 року, у зв'язку з чим був позбавлений можливості скористатись своїм правом на апеляційне оскарження постанови.

Заявлене ОСОБА_2 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволенню, оскільки обставини, викладені в ньому підтверджені матеріалами справи.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 будь-яких клопотань, зокрема щодо залучення захисника, перекладача, витребування та дослідження додаткових доказів не заявив, просив задовольнити його апеляційну скаргу та постанову суду першої інстанції скасувати. Вважав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення і в ДТП, що сталася за його участю, винний інший учасник, який не переобладнав свій автомобіль згідно до погодних умов, не врахував власну швидкість та дистанцію.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, і в апеляційні скарзі не оспорюються.

Що стосується безпосередньо доводів апеляційної скарги, то вважаю, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах і також є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 380051 від 15 січня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2, керуючи автомобілем Peugeot 405, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в м. Мелітополь по вул. Чкалова, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним та почав рух від узбіччя дороги, не надавши переваги у русі автомобілю Mitsubishi Galant державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який рухався у попутному напрямку прямо, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.1, п. 10.3 ПДР України (а.с. 4); схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 7); письмовими поясненнями ОСОБА_2, який повідомив, що перед початком руху будь-яких автомобілів, які рухались у попутному з ним напрямку, він не бачив, та проїхавши близько 6 метрів він почув удар автомобіля (а.с. 5), письмовими поясненнями іншого учасника ДТП - ОСОБА_4, відповідно до яких він, рухаючись зі швидкістю приблизно 40 км/годину побачив автомобіль Peugeot 405, який стояв на узбіччі, і раптово метрів за 10 до нього почав рух та виїхав на проїзну частину. Він почав гальмувати, намагаючись уникнути зіткнення, однак цього зробити не вдалось і він вдарив передньою частиною свого автомобіля задню частину автомобіля Peugeot 405 (а.с. 6), фототаблицею, доданою до матеріалів справи (а.с. 9).

Не є підставою для скасування судового рішення пояснення ОСОБА_2, отримані під час зібрання матеріалів справи та в суді, оскільки матеріали справи містять достатньо даних, щоб виключити у суду сумніви в тому, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце.

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

До того ж, в суді першої інстанції в якості свідка було допитано інспектора Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6, який підтвердив обставини, викладені у протоколі.

Ці обставини також підтверджуються поясненнями, які були надані свідками в судовому засіданні суду першої інстанції.

Так, свідок ОСОБА_7 в суді першої інстанції пояснив, що водій автомобіля Peugeot 405, сівши за кермо, почав рух автомобіля не увімкнувши лівий покажчик руху і через декілька секунд в нього вдарився інший автомобіль, який рухався по дорозі в тому ж напрямку. Додатково зазначив, що автомобіль Peugeot 405 виїхав на дорогу вже після того, як по ньому рухався автомобіль Mitsubishi Galant.

Свідок ОСОБА_8 в суді першої інстанції повідомив, що ОСОБА_2 сів у транспортний засіб, який стояв біля бордюру та почав рух, не увімкнувши лівий покажчик руху, і коли він почав повертати ліворуч, в нього врізався автомобіль Mitsubishi Galant, при цьому водій вказаного автомобіля намагався уникнути зіткнення, однак не зміг цього зробити. Додатково зазначив, що приблизна швидкість руху автомобіля Mitsubishi Galant була не більше 50 км/годину, а відстань від цього транспортного засобу до автомобіля Peugeot 405 була приблизно 6-7 метрів.

Свідок ОСОБА_9 в суді першої інстанції пояснив, що водій транспортного засобу Peugeot 405 почав рух не увімкнувши лівий покажчик руху і через декілька секунд сталось зіткнення автомобілів.

Підстав не довіряти поясненням цих свідків у суду не було, а в апеляційній скарзі не вказані ймовірні причини обмови правопорушника з боку свідків.

Дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, інспектора та свідків, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що в ОСОБА_2 своїми діями порушив вимоги п. 10.1, п. 10.3 ПДР України, оскільки він перед початком руху та перестроюванням не переконався у безпеці цього маневру та не дав дорогу транспортному засобу Mitsubishi Galant, що рухався у попутному напрямку, хоча мав можливість та повинен був це зробити.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про невинуватість ОСОБА_4 у вказаній дорожньо-транспортній пригоді апеляційний суд до уваги не бере, оскільки питання винуватості чи невинуватості ОСОБА_4 не є предметом розгляду у даному провадженні.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, в частині наявності вини в діях правопорушника, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 4 квітня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 4 квітня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.Я. Рассуждай