АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/943/18 Головуючий в І-й інстанції Юрченко І.М.
Справа № 207/1954/18 Головуючий в ІІ-й інстанції Крот С.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 вересня 2018 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області Крот С.І.

за участю прокурора Масалітіна Є.А.,

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

адвоката Скрипніка Ю.О.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки

України, раніше працюючої на посаді головного

спеціаліста відділу з питань забезпечення

життєдіяльності районної у м. Дніпродзержинську

ради, на даний час не працює, зареєстрованої за

адресою: АДРЕСА_2, фактично

проживає за адресою: АДРЕСА_3

за апеляційною скаргою адвоката Скрипніка Ю.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Згідно матеріалів адміністративної справи ОСОБА_2, звільнившись 30 червня 2016 року з посади головного спеціаліста відділу з питань забезпечення життєдіяльності районної у м. Дніпродзержинську ради, тобто припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до підпункту "в" пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 даного Закону, п.п. 3 п. 5 розділу 2 порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агенства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 р. № 3 "Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", що зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 р. за № 959/29089, перебуваючи за місцем мешкання знайомих за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, АДРЕСА_1, несвоєчасно, тобто 10 травня 2018 року, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, після звільнення за минулий рік шляхом вчинення відповідних дій, спрямованих на подачу та заповнення відповідних форм на офіційному веб-ресурсі Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Постановою судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 липня 2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та їй призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень, а також стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 352 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі адвокат Скрипнік Ю.О. в інтересах ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 липня 2018 року, мотивуючи тим, що копію повного тексту постанови нею було отримано лише 16 липня 2018 року, а без детального вивчення мотивів, покладених в обгрунтування судового рішення неможливо сформулювати власну правову позицію щодо такого рішення, щодо апеляційних вимог апелянт просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що на момент звільнення, тобто станом на 30.06.2016 року не існувало затвердженого порядку подання електроної декларації особи, яка припинила (або припиняє) діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а отже з таким порядком ОСОБА_2 не була і не могла бути ознайомлена під час звільнення. Зазначає, що судом не встановлені і не доведені вина ОСОБА_2 у формі умислу, мотив та мета інкримінованого їй правопорушення, а також час та місце його вчинення.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 10 липня 2018 року, в судовому засіданні 10 липня 2018 року оголошено її вступну та резолютивну частину, відомості про дату виготовлення повного тексту постанови в справі відсутні. З матеріалів вбачається, що адвокатом Скрипніком Ю.О. в інтересах ОСОБА_2 апеляційна скарга подана 26 липня 2018 року. Разом з тим, враховуючи, що, як вбачається з розписки адвоката Скрипніка Ю.О. (а.с. 80 а.п.) та з його апеляційної скарги, повний текст оскаржуваної постанови він отримав 16 липня 2018 року, інших даних у справі не має, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно грунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіривши під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи та надані у судовому засіданні під час апеляційного розгляду докази в їх сукупності, приходжу до переконання, що висновки судді районного суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, за наведених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, не підтверджується зібраними по справі доказами.

Як слідує з матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 06 червня 2018 року складено протокол про адміністративне правопорушення за № 629, згідно якого встановлено факт вчинення порушення ОСОБА_2 вимог Закону України "Про запобігання корупції" відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КупАП; розпорядженням голови Дніпровської районної ради у м. Дніпродзержинську № 124 р-к від 12.11.2009р. ОСОБА_2 призначено на посаду спеціаліста 1 категорії відділу з питань збалансованого розвитку району та підприємництва Дніпровської районної ради у м. Дніпродзержинську з 13.11.2009р. та присвоєно 15 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах сьомої категорії посад; 13 листопада 2009 року ОСОБА_2 прийняла присягу посадової особи органів місцевого самоврядування; розпорядженням голови Дніпровської районної ради у м. Дніпродзержинську № 39 р-к від 26.02.2010р. ОСОБА_2 - спеціаліста 1 категорії відділу з питань збалансованого розвитку району та підприємництва Дніпровської районної ради у м. Дніпродзержинську призначено на посаду головного спеціаліста відділу з питань житлово-комунального господарства та підприємництва Дніпровської районної ради у м. Дніпродзержинську з 01.03.2010р.; розпорядженням голови Дніпровської районної ради у м. Дніпродзержинську № 110 р-к від 07.05.2010р. переведено на посаду головного спеціаліста сектору контролю за використанням та експлуатацією житлового фонду Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради з 11.05.2010р.; розпорядженням голови Дніпровської районної ради у м. Дніпродзержинську № 387-в від 06.09.2011р. надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 12 вересня 2011 року по 30 червня 2014 року; розпорядженням в.о.голови Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради № 199 р-к від 28.11.2012р. переведено на посаду головного спеціаліста відділу контролю за використанням та експлуатацією житлового фонду Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради з 03.12.2012р.; розпорядженням в.о.голови Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради № 214 р-к від 03.12.2012р. переведено на посаду головного спеціаліста відділу з питань комунального господарства та благоустрію Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради з 03.12.2012р.; розпорядженням голови Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради № 18-к/тр від 28.02.2013р. переведено на посаду головного спеціаліста відділу з питань збалансованого розвитку району та цивільного захисту населення Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради з 01.03.2013р.; розпорядженням в.о.голови Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради № 18-св/тр від 05.06.2014р. надано соціальну відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку з 01 липня 2014 року по 30 червня 2015 року; розпорядженням голови Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради № 06-св/тр від 30.06.2015р. надано соціальну відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до п`яти років з 01 липня 2015 року по 30 червня 2016 року; розпорядженням голови Адміністрації Дніпровського району Дніпродзержинської міської ради № 68-к/тр від 27.04.2016р. переведено на посаду головного спеціаліста відділу з питань забезпечення життєдіяльності району з 29.04.2016р.; розпорядженням голови Адміністрації Дніпровського району Дніпродзержинської міської ради № 116-к/тр від 17.06.2016р. звільнено з посади головного спеціаліста відділу з питань забезпечення життєдіяльності району з 30 червня 2016 року за згодою сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України; трудову книжку отримала 07.07.2016р.; направленням 15.11.2016 року за вихідним № 4-18/400 повідомлення про необхідність подати декларацію; неодноразовим телефонуванням заступником начальника відділу із загально-організаційної роботи Адміністрації Дніпровського району Дніпродзержинської міської ради з роз`ясненнями вимог щодо подачі декларації після звільнення за минулий рік.

Згідно мотивувальної частини постанови висновок судді районного суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, грунтуються на вищевикладених письмових доказах у справі.

Разом з тим, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення суддя районного суду не з`ясував, чи містить вчинене діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та чи є особа винною у його вчиненні.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність хоча б однієї із ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання таких наслідків.

Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як встановлено під час апеляційного розгляду ОСОБА_2, будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування, згідно п.п. "в" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" від 14.10.2014 року № 1700-VІІ є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

У відповідності до статті 1 вказаного Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VІІ корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/ пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік.

Згідно з п.п. 3 п. 5 розділу 2 порядку формування, ведення чи оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агенства з питань запобігання корупції від 10.06.2016р. № 3 "Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", що зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016р. за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня по 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Верховною Радою України 23 березня 2017 року прийнято Закон № 1975 VІІІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб". Закон набирав чинності 30 березня 2017 року. Відповідно до цього Закону продовжено до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" подають таку декларацію вперше.

Відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції встановлено, що ОСОБА_2 опубліковала декларацію після звільнення за минулий рік 10 травня 2018 року.

Як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 зазначала, що під час звільнення під розписку їй було роз`яснено необхідність подання письмової декларації, у зв`язку з чим на початку 2017 року нею було подано відповідну письмову декларацію до Кам`янської об`єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області. Вона не була повідомлена про те, що Національним агентством з питань запобігання корупції прийнято рішення "Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", а також відповідне рішення "Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування". На початку квітня 2018 року їй зателефонував працівник поліції з приводу явки до відділення поліції для дачі пояснень щодо неподання нею електронної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік. У її діях відсутній умисел на несвоєчасне подання без поважних причин декларації, вона не усвідомлювала протиправний характер своєї бездіяльності, а тому не могла передбачити її шкідливі наслідки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2, як і постанова районного суду не містить даних про форму її вини, яка, виходячи із визначення зазначеного у ст. 1 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції" поняття корупційного правопорушення, характеризується лише умисною формою. Матеріали справи не містять, та прокурором в судовому засіданні не надано доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_2 несвоєчасно подавши декларацію після звільнення, мала умисел, спрямований на порушення вимог фінансового контролю чи переслідувала будь-який корупційний інтерес.

У даному випадку відсутність умислу ОСОБА_4, спрямованого на вчинення корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, свідчить про відсутність однієї із складових його елементів, а саме суб`єктивної сторони, а отже і складу адміністративного правопорушення в цілому.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року та"Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За таких обставин, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обгрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а тому усі сумніви і припущення стосовно наявності в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення повинні бути визнані на її користь.

При винесенні оскаржуваної постанови суддя районного суду оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, та в порушення вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП не з`ясував всі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу спливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не грунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Проте, підстав для закриття провадження у справі за відсутністю події адміністративного правопорушення не убачається, оскільки відсутність події адміністративного правопорушення свідчить про недоведеність існування самого діяння, з приводу якого особа притягується до адміністративної відповідальності. Разом з тим, матеріалами справи про адміністративне правопорушення доведено факт несвоєчасного подання ОСОБА_4 без поважних причин декларації.

Оскільки висновки судді місцевого суду не підтверджуються дослідженими судом доказами в їх сукупності, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню із прийняттям нової постанови, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 9, ч. 1 ст. 172-6, 247, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Скрипніка Ю.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 липня 2018 року задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Скрипніка Ю.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 липня 2018 року задовольнити.

Постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 липня 2018 року стосовно ОСОБА_2 скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Крот