Провадження № 3/734/748/18 Справа № 734/1713/18
ПОСТАНОВА

іменем України

21 серпня 2018 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Іванюк Т.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

до Козелецького районного суду з Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП. Як виходить із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 035254, 26.05.2018 року о 20 годині 07 хв. ОСОБА_1 в смт. Козелець по вул. Розумовських керував механічним транспортним засобом скутером «Сузукі», рама 367577 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, очей). Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив, та пояснив, що 26.05.2018 року близько 20 години стояв біля свого скутера на зупинці неподалік Козелецької ЦРЛ. В цей час до нього підїхав патрульний автомобіль, та поліцейський ОСОБА_2 запитав у нього про наявність реєстраційних документів на скутер і запропонував сісти у автомобіль. Виконавши вимогу поліцейського, він сів у патрульний автомобіль, та під психологічним тиском написав у протоколі про адміністративне правопорушення, що відмовляється від проходження медичного огляду на стан спяніння. При цьому пояснив, що того дня алкоголь не вживав. Коли патрульні поїхали, звернувся до Козелецької ЦРЛ з проханням надати висновок, щодо його алкогольного спяніння. Під час його огляду лікарем не було виявленого ознак алкогольного спяніння.

У судовому засіданні інспектор СРПП №4 Козелецького ВП ГУНП в Чернігівській області пояснив, що 26.05.2018 року разом з напарником знаходилися біля приміщення Козелецької ЦРЛ, де помітив ОСОБА_1, у якого, як йому здалося, були ознаки алкогольного спяніння. У присутності двох свідків останній відмовився від проходження медичного огляду, за що на нього було складеного протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засіданні неодноразово викликалися ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які зазначені у протоколі як свідки, але дані особи у судове засідання не зявилися.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що провадження у даній справі необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1, оскільки його вина у скоєнні правопорушення зазначеного у протоколі правоохоронним органами не доведена. До даного висновку суд приходить із наступних підстав:

відповідно до норми статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп'яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Вказані положення Кодексу повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відомості щодо наявності таких свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх покази повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст. 251 КУпАП, як докази в адміністративній справі.

Зазначене повністю зіставляється з положеннями п. 1 Розділу ІІ зазначеної Інструкції, у відповідності з якими, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; акт огляду на стан спяніння у разі проведення огляду на стан спяніння; інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

З досліджених матеріалів справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що долучені письмові пояснення свідків відмови правопорушника від проходження огляду на стан сп'яніння не відповідають вимогам допустимості доказів, зокрема в ст. 272 КУпАП вказується, що свідок зобов'язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які їй відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на інспекторів патрульної поліції покладається обовязок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з-приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення. Однак, в даному випадку суд не може визнати належним закріплення пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уповноваженими посадовими особами патрульної поліції на заздалегідь підготовленому бланку пояснень, який містить вже заповнені графи щодо суті правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зокрема відносно способу вчинення протиправного діяння особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Свідок повинен добровільно та самостійно пояснити те, що відомо йому з приводу вчиненого правопорушення, тільки в такому разі пояснення можуть мати обєктивний характер та використовуватися як достовірний доказ вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться йому у провину, отже, надання свідкові для заповнення пояснень в яких вже наведено зміст пояснень, становить для нього наперед встановлене значення, а отже визначає хід повідомлених ним обставин, що не відповідає критерію добровільності.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 неодноразово викликалися у судове засідання, та будучи повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, узгоджуються з поясненнями ОСОБА_2

Згідно медичного висновку № 26 від 26.05.2018 року у ОСОБА_1 не виявлено ознак алкогольного спяніння (тверезий).

Вищенаведене дає підстави для сумніву щодо правдивості викладених у протоколі фактів.

Відповідно до ст. 62 ч. 3 Конституції України - усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, вважаю, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та відмовився від проходження огляду на стан спяніння не можуть бути визнані ні достовірними, ні допустимими доказами, оскільки фактично ґрунтуються виключно на обставинах викладених в протоколі поліцейським ОСОБА_2 та на раніше заготовлених бланках пояснень свідків, які не можуть бути прийняті судом як достовірні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в звязку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки висновок особи, яка склала протокол, не підтверджується сукупністю доказів, поліцейський, який склав протокол про адміністративне правопорушення у судове засідання не з'явився, жодним чином пояснення правопорушника не спростував, а ОСОБА_1 заперечує факт вчинення правопорушення, суд вважає, що достатніх підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП не має, а провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 247 ч. 1, 283 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд протягом десяти діб з дня винесення постанови.

Суддя