Справа № 425/1795/18
Провадження № 33/782/148/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 року м. Сєвєродонецьк Луганська область

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області Тополюк Є.В.

при секретарі - Данько Л.С.

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності -ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Луганської області в м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 на постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 05.07.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП ,-

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, офіційно не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1, визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави. Також з ОСОБА_2 стягнуто в дохід держави 352 грн. (триста п'ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору.

В постанові зазначено, що до Рубіжанського міського суду Луганської області надійшов матеріал про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 164 КУпАП. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 в м. Рубіжне по вул. Заводській, 18.06.2018 року о 09 годині 17 хвилин на автомобілі НОМЕР_1 здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів таксі без одержання реєстрації суб'єкта господарювання, чим порушив ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Вважає, що постанова суду не відповідає закону, матеріалам та обставинам справи. До протоколу про адміністративне правопорушення не додані свідчення свідка, якого він віз у автомобілі. Просить звернути увагу суду, що особа, яка складала протокол, категорично відмовилася вказати у ньому дані про свідків, судом також проігноровано клопотання про виклик та допит свідка, який був тоді присутнім.

Зазначає, що суд розглянув справу з істотнім порушенням його процесуальних прав, захід адміністративного стягнення обраний із порушенням вимог закону, постанова суду абсолютно в даній частині не вмотивована. Розглядаючи справу, суд значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду.

Підкреслює, що перевезенням пасажирів в режимі таксі він не займається, автомобіль взяв у свого племінника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу, зазначивши, що він не отримував копію протоколу про адміністративне правопорушення, вважав, що це не серйозно, а лише якась формальність, він ні є підприємцем, не здійснює господарську діяльність з перевезенням пасажирів у режимі таксі, прибуток не отримував від того, що перевіз свою сусідку до лікарні, заслухавши пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, за те, що він 18.06.2018 року о 09 годині 17 хвилин на автомобілі НОМЕР_1 здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів таксі без одержання реєстрації суб'єкта господарювання.

Відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Так, складовою даного складу адміністративного правопорушення є декілька правопорушень, а саме: провадження господарської діяльності особою, яка не має державної реєстрації як суб'єкта господарювання;

або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону;

чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування;

а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 вказаних вимог закону не дотримався, допустив формальне ставлення до вирішення справи, з'ясував обставини неповно та не всебічно, та не надав належної юридичної оцінки, що призвело до постановлення необґрунтованого рішення.

У відповідності з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно до ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:1)залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;2)скасувати постанову та закрити провадження у справі;3)скасувати постанову та прийняти нову постанову;4)змінити постанову.

Керуючись вищенаведеними нормами закону, суд апеляційної інстанції заслухав свідка ОСОБА_4, про допит якої заявляв клопотання у суді першої інстанції ОСОБА_2, та яке не було розглянуто у встановленому законом порядку.

Так, свідок ОСОБА_4, будучи попередженої про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та за відмову від дачі показань, апеляційному суду пояснила, що десь у червні 2018 року захворів її внук, якому 3 роки, та вона попросила свого сусіда ОСОБА_2 відвезти її разом з донькою та внуком до лікарні у м. Лисичанськ, на що він погодився. Коли вони їхали по м. Рубіжне, та доїхали до кільця, автомобіль, яким керував ОСОБА_2, зупинили працівники поліції. Він вийшов з документами. Один з поліцейських запитав у неї платили вони водію за перевозку, чи ні. Вона відповіла, що ні. Вона давно знає ОСОБА_2, але не бачила, що він займається перевозками у режимі таксі. Вона працює продавцем у крамниці у м. Рубіжне, та вони допомагають один одному, так як проживають неподалік, вона на провулку Шевченко, а ОСОБА_2- на вул. Шевченко.

Допитаний у апеляційному суді у якості свідка старший державний інспектор відділу державного контролю та нагляду за безпекою ОСОБА_3 пояснив, що саме він складав протокол про адміністративне правопорушення серії II № 0007127 від 18.06.2018 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.164 КУпАП. У цей день він проводив рейдову перевірку транспортних засобів, які перевозили пасажирів. ОСОБА_2 він раніше ніколи не бачив, як перевізника пасажирів. Якщо б на автомобілі не було знаків таксі, тобто не було б шашечки « таксі», та у автомобілі не було пасажирів, він би не зупинив цей автомобіль. Також він не зупинив би автомобіль з шашечкою такси, якщо у ньому не було пасажирів. Він бачив в автомобілі жінку з дитиною, яка на його питання платила чи вона водію за перевозку, відповіла, що так, заплатила 250 грн. Він не допитав цю жінку офіційно тому, що не має на це повноважень. Крім того, водій ОСОБА_2 добровільно написав у протоколі, що здійснював перевозку пасажирів в режимі таксі, ліцензію поки не має, зобов'язується у ближчий час отримати ліцензію та зареєструватися. Він зробив фото з документів, автомобілю, які долучив до протоколу. Примірник протоколу він передав під розпис ОСОБА_2

Як вбачається з матеріалів справи, доказами у даній справі є протокол про адміністративне правопорушення, фото, на якій міститься зображення автомобіля НОМЕР_2 з «шашечкою таксі».

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь які інші докази, на підтвердження того, що ОСОБА_2 здійснював господарську діяльність, пов'язану із наданням послуг з автоперевезення пасажирів. Так, у матеріалах справи відсутні пояснення будь-якого свідка, який був очевидцем надання ОСОБА_2 послуг вартісного характеру, пов'язаних з автоперевезенням, чи безпосередньо отримав такі послуги від ОСОБА_2, та інші докази на підтвердження провадження ОСОБА_2 господарської діяльності, передбачені ст. 251 КУпАП.

На переконання апеляційного суду наявне у матеріалах справи фотозображення автомобіля із встановленим на ньому знаком не свідчить про те, що особа здійснювала провадження господарської діяльності, яка передбачає діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Матеріали справи не містять жодних інших доказів, які б свідчили про самостійність, регулярність та тривалість діяльності правопорушника, отримання від такої діяльності прибутку, тож фактично докази провадження порушником господарської діяльності без одержання реєстрації як суб'єкта господарювання.

В вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення не наведені відомості про те, що ОСОБА_2 здійснював господарську діяльність на постійної основі, систематично, два або більше разів, з наданням платних послуг з перевезенням громадян.

Жодних доказів того, що під час складання протоколу був присутній пасажир, до матеріалів справи не надано.

Посилання в протоколі про адміністративне правопорушення на норми закону, що регулюють заняття господарською діяльністью, а саме на ст.ст.19,58 Господарського Кодексу України, лише свідчать про те, що особа, уповноважена на складення такого протоколу, повинна була окрім іншого з'ясувати у водія, який перевозив пасажирів, не тільки питання, що стосуються правопорушень у галузі господарської діяльності, пов'язаної з перевезенням пасажирів та вантажів, у межах абзацу 7 п. 1 ч.1 ст.255 КУпАП, але також звернути увагу на те, що відповідно до п.5, п.33 ст.5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою КМУ від 11.02.2015 року № 103, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за додержанням ліцензійних умов під час провадження господарської діяльності з надання послуг перевезення пасажирів та видає ліцензійні картки на транспортні засоби суб'єкта господарювання.

Відповідно до ст.55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання є фізичні особи, які зареєстровані як підприємці у встановленому законом порядку.

ОСОБА_2 до таких суб'єктів господарювання не відноситься.

Крім того, апеляційний суд звернув увагу на те, що відповідно до п.п.11 п.1 ч.1 ст.255 КУпАП , якщо перевізник пасажирів отримує гроші за свої послуги, то протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП, складають представники фінансових органів, а не служби з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніві щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Відповідно до ст.129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права.

Отже, враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зібраними у справі доказами не доведено вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки викладені в оскаржуваному рішенні докази не свідчать про самостійність, регулярність та тривалість діяльності гр. ОСОБА_2 і отримання ним від такої діяльності прибутку.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 05.07.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП - скасувати.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі закрити, у зв'язку із відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Луганської області: Є.В. Тополюк