Справа № 366/2310/18
Провадження №3/366/1353/18
ПОСТАНОВА

іменем України

26 вересня 2018 року суддя Іванківського районного суду Київської області Тетервак Н.А., за участю секретаря судового засідання Німченко Н.Ю., прокурора Пашинської С.Й., та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Блідча Іванківського району Київської області, українця, громадянина України,освіта вища, одруженого,на утриманні одна малолітня дитина-7 років, не працює,пенсіонер, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В с т а н о в и в:

03 вересня 2018 року до Іванківського районного суду Київської області надійшли матеріали від Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

З матеріалів справи та пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності вбачається, що Наказом державного підприємства «Київліс» № 03-К від 18.01.2001 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду помічника лісничого з 12 січня 2001 року по переводу з Тетерівського ДЛГ.(.а.с. 21)

Відповідно до Посадової інструкції помічника лісничого ДП»Іванківський лісгосп» ОСОБА_1 був наділений організаційно-розпорядчими функціями.

Тобто,ОСОБА_1 будучи згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 даного Закону, пункту 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 № 958/29088, несвоєчасно 20.07.2018 року,без поважних причин подав декларацію перед звільненням-04.04.2018р,за період,не охоплений раніше поданими деклараціями,особи,уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Наказом №17-к від 02.04. 2018 року ДП»Іванківське лісове господарство» ОСОБА_1 звільнено з посади помічника лісничого Леонівського лісництва по ст.38 КУпроП на підставі заяви ОСОБА_1,у зв»язку з виходом на пенсію.

Із сайту НАЗК та відповіді НАЗК від 27.07.2018 року №71-05/32236/18 встановлено,що ОСОБА_1 декларацію подав 20.07.2018 року об 11:03,тобто після 3 квітня 2018 року(дата звільнення), чим порушив ч.1 ст. 172-6 КУпроАП.

В судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 визнав частково та показав,що в 2018 році тяжко хворів(інсульт),а коли прийшов на роботу,то йому запропонували звільнитися, і 03.04. 2018 року він звільнився. Про те,що требав подавати декларацію він знав,але самосійно подати не міг,а допомогти не було кому.

Прокурор Пашинська С.Й. в судовому засіданні просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпроАП та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд, оцінивши докази та з'ясувавши обставини справи, вислухавши учасників адміністративного провадження, дійшов наступного.

Згідно із вимогами ч.2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6, ч.2 ст. 172-6, ч.2 ст. 172-6 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обовязковою.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, суди зобов'язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Як роз'яснює Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних прав в своєму листі № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, - вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон), Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

З матеріалів справи ,а саме: Наказу державного підприємства «Київліс» № 03-К від 18.01.2001 слідує,що ОСОБА_1 з 12 січня 2001 року по переводу з Тетерівського ДЛГ призначено помічником лісничого.(а.с. 21).

Відповідно до посадової інструкції помічника лісничого ДП»Іванківський лісгосп», на ОСОБА_1 покладаються організаційно-розпорядчі обов'язки з питань діяльності вказаного підприємства.

Згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», особа яка займає дану посаду, відноситься до суб'єктів, на яких поширюється дія цього Закону.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Тобто,у ОСОБА_1 виник обов»язок подати декларацію перед звільненням,за період не охоплений раніше поданими деклараціями,до 23:59 год. 03 квітня 2018 року.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 порушив порядок ,передбачений ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції»,а саме не подав у встановлений Законом строк декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування,декларацію перед звільненням,за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Отже,відповідно до вимог ст.ст. 251-253 ЦК України(строки),датою вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, є наступний день після закінчення терміну подачі декларації, тобто 04.04. 2018 року. Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП слід вважати дату зібрання всіх матеріалів перевірки та складання адміністративного протоколу-31.08. 2018 р.

Згідно ч.2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Під час розгляду справи суд визнає пом»якшуючими обставинами стан здоров»я правопорушника,що підтверджено лікарняними листами, знаходження на утриманні малолітньої дитини,перебування особи на пенсії, обтяжуючих обставин судом не виявлено.

При застосуванні адміністративного стягнення судом взято до уваги особу правопорушника, а саме ступінь його умисних дій, майновий стан(пенсіонер), наявність неповнолітніх дітей, суд вважає застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50(п»ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Дане стягнення, на думку суду, забезпечить виховання порушника та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Також, враховуючи вимоги Закону України «Про судовий збір» та ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути в дохід держави 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок) судового збору.

На основі вищевикладеного, керуючись статтями 23-24, 30-1, 33-35, 40-1, 172-6, 245, 246, 248, 249, 251, 252, 278-280, 283-285, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850(Вісімсот п»ятдесят)гривень.

Стягнути з ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, в дохід держави судовий збір в розмірі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок).

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 КУпАП, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Н.А. Тетервак