АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності -ОСОБА_2, захисника ОСОБА_8, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Марченко В.А., в інтересах ОСОБА_2, на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 липня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 липня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 352(триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_2 23 квітня 2018 року о 23 год. 30хв. керував автомобілем НОМЕР_1, в м. Києві по вул. А. Заболотного, 5 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою судді захисник Марченко В.А. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 липня 2018 року та постановити нову постанову, якою закрити провадження відносно ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю у діях останнього складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, врахувавши всі обставини пов`язані з недопустимістю доказів, наявних у справі.

Захисник у своїй апеляційній скарзі зазначає про незаконність та необгрунтованість судового рішення, посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 не є конкретним. Працівниками поліції не запропоновано надати ОСОБА_2 пояснення власноручно, також не визначено місце вчинення адміністративного правопорушення та спосіб його вчинення - чи це рух по проїжджій частині вулиці, чи то рух по прибудинковій території біля будинку №5, чи автомобіль просто знаходився біля цього будинку, тобто в протоколі відсутня об'єктивна сторона правопорушення, що, на думку захисника, позбавляє можливості особі в повній мірі захищати свої права та є порушенням права на захист.

В порушення ст. 256 КУпАП в протоколі відсутня інформація щодо руху транспортного засобу.

Щодо пояснень свідків, то вони не виконанні власноручно, текст був заготовлений комп'ютерним шрифтом, а на відео з нагрудних камер не видно присутність будь-яких свідків, на даних відеозаписах вбачається тільки незаконний обшук ОСОБА_2 Дані відеозаписи поліцейськими надавалися вибірково, що доказує створення та приховування доказів.

Також апелянт зазначає, що ОСОБА_2 не відсторонявся працівниками поліції від керування транспортними засобами, а після зупинки був відпущений, що є доказом не встановлення ознак сп'яніння.

Крім того, на думку сторони захисту, працівниками поліції було порушено не тільки порядок виявлення у особи стану сп'яніння, але і порядок надання їй пропозиції про проходження огляду та порядок документального фіксування відмови від проходження такого огляду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_8, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та викладені в апеляційній скарзі доводи, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 23 квітня 2018 року о 23 год. 30 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, в м. Києві по вул. А. Заболотного, 5 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, обґрунтовано і вмотивовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху - відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, у встановленому законом порядку, та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддя, обгрунтовуючи винуватість ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху - відмові від проходження, відповідно до встановленого прядку, огляду на стан наркотичного сп'яніння, послався на наявні у справі докази, а саме: дані протоколу про адміністративні правопорушення, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, пояснення свідків, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження, огляду на стан наркотичного сп'яніння (а.с.2), рапорт поліцейського роти № 1 батальйону № 2 полку № 1 УПП в м. Києві Білеуша С.С. (а.с.3).

Крім того, Управлінням патрульної поліції у м. Києві надано відеозапис із нагрудної камери поліцейського, на якій зафіксовані події 23 квітня 2018 року при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 074913 щодо ОСОБА_2 (а.с. 4), та відеозапис із нагрудної камери поліцейського, наданий на запит адвоката Марченка В.А. (а.с. 49).

Під час перегляду вказаних вище відеозаписів у суді апеляційної інстанції, відмова ОСОБА_2 в присутності свідків від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння знайшла повне підтвердження.

Як вбачається із зазначеного відеозапису, ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в присутності свідків, при цьому вказавши, що бажає щоб склали протокол на місці, оскільки їхати до лікаря нарколога відмовляється. Також, як вбачається із даних відеозаписів, від пропозиції працівників поліції про проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, неодноразово повтореної, ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків, особи яких були встановлені на підставі наданих документів.

Крім того, ОСОБА_2 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не заперечував факт відмови від проходження запропонованого огляду на стан наркотичного сп'яніння.

За наведеного, посилання в апеляційній скарзі на те, що на відео з нагрудних камер не видно присутність будь-яких свідків, є безпідставними, оскільки відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння була саме в присутності свідків, що видно на наданих працівниками поліції відеозаписах.

Що стосується доводів апелянта про те, що працівниками поліції було порушено порядок пропозиції проходження огляду, оскільки ОСОБА_2 запропонувати пройти огляд у лікаря нарколога, а не у закладі охорони здоров'я із зазначенням адресу такого закладу, то це не є підставою для скасування постанови судді, оскільки не спростовує факту відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі в присутності двох свідків.

Посилання сторони захисту на те, що протокол щодо ОСОБА_2 було складено до того, як йому пропонували пройти огляд, також є необґрунтованим, оскільки, як вбачається із відеозаписів із нагрудної камери поліцейського, огляд було запропоновано пройти неодноразово, а саме, на 1-му відеозаписі - о 23 год. 30 хв., на другому - о 23 год. 35 хв., а протокол було складено о 23 год. 50 хв., тобто після неодноразової відмови ОСОБА_6 від проходження огляду.

Доводи апелянта, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушенням вимог законності та обґрунтованості, є безпідставними, оскільки суддя суду першої інстанції у відповідності до вимог закону з'ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надав належну оцінку доказам, які грунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що в протоколі відсутня об'єктивна сторона правопорушення, тобто не визначено місце вчинення адміністративного правопорушення та спосіб вчинення, чи це рух по проїжджій частині вулиці, чи то рух по прибудинковій території біля будинку, чи автомобіль просто знаходився біля будинку, є голослівними, так як ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції зазначив, що його автомобіль було зупинено працівниками поліції.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення не підтверджуються матеріалами справи.

З огляду на викладене, суддя апеляційного суду вважає, що суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, рішення судді про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ухвалене на підставі належних, достатніх та допустимих доказів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Що стосується доводів сторони захисту в судовому засідання про те, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, так як на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП, то і вони не є підставною для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, оскільки в ст. 38 КУпАП зазначено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, що слід розуміти саме як накладення стягнення у зазначені строки, а не перегляд постанови у зазначені строки в апеляційному порядку.

Отже, підстав для закриття провадження по справі за ч.1 ст. 130 КУпАП, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, немає.

У зв'язку з цим суддя суду апеляційної інстанції оскаржувану постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Марченко В.А, в інтересах ОСОБА_2, - залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 липня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко

Справа № 33/796/2458/2018 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Бондаренко Г.В

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А