ЄУН № 336/3820/18
пр. № 3/336/1323/2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк Ольга Ігорівна, при секретарі Скибі О.Б., за участі захисника адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: см. Запоріжжя, вул. Баранова, 31/Постова, 19,-

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2018 року о 22.40 годині ОСОБА_2, перебуваючи в районі перехрестя вуд. Шкілької та вул. Запорізької у м. Запоріжжя, керуючи автомобілем Ford, реєстраційний номер НОМЕР_1, маючи зовнішні ознаки спяніння або перебування під впливом наркотичних чи токсичних речовин, на пропозицію поліцейських відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на місці та у закладі охорони здоров'я.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, про причини неявки суд не сповістив.

В протоколі про адміністративне правопорушення наявні письмові пояснення, відповідно до яких ОСОБА_3 керував автомобілем, відмовився від медичної експертизи та був відсторонений від керування транспортним засобом.

Захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 вказував, що належними та допустимими доказами факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду не підтверджений, адже йому належним чином не було видано направлення на проходження обстеження у медичному закладі.

Факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп'яніння підтверджений письмовими поясненнями самого ОСОБА_2, наявними у протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, а також і відеозаписом, який досліджувався під час судового засідання.

Як зазначено у протоколі ОСОБА_2 не заперечував факту відмови від проходження обстеження.

При перегляді відеозапису чітко можна побачити, що на запитання працівника поліції чи буде він проходити обстеження ОСОБА_2 вказує, що він відмовляється від обстеження.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_2 не отримував належного направлення на проходження обстеження, на переконання суду, не мають суттєвого значення для вирішення справи, адже ОСОБА_2 відмовився від проходження такого огляду.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_2 будь-яких заперечень з приводу належності чи неналежності направлення не висловлює, що бачити з відеозапису.

Судом відхилено клопотання захисника про виклик та допит свідків, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження обстеження, адже фактично дослідженими у судовому засіданні доказами, відеозаписом, а також письмовими поясненнями самого ОСОБА_2, які наявні у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджено відмову особи від проходження обстеження, тож додаткова перевірка цих обставин шляхом допиту свідків не була необхідна для зясування дійсних обставин справи.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306, встановлений безперечний обовязок водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 1.3 ПДД визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Водієм за визначенням п. 1.10 ПДД є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Отримання ОСОБА_2 посвідчення водія та як наслідок набуття ним статусу водія як учасника дорожнього руху та права керувати транспортними засобами, одночасно є передумовою для виникнення у нього, як водія, низки обов'язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, повязана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, отримавши статус водія, ОСОБА_2 одночасно прийняв на себе і обовязок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Вказані висновки суд ґрунтує також і на наступних положеннях чинного законодавства.

Порядок проведення медичного огляду та проходження такого огляду особою визначені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі по тексту Порядок), та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі по тексту Інструкція).

Відповідно до Порядку та Інструкції огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров'я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дослідженими доказами вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення доведена та кваліфікує його дії за ст. 130 ч. 1 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обставин, які обтяжують чи помякшують відповідальність, в судовому засіданні не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 33, 130 ч. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: см. Запоріжжя, вул. Баранова, 31/Постова, 19, відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер відсутні, адміністративне стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: см. Запоріжжя, вул. Баранова, 31/Постова, 19, відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер відсутні, на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 352,40 гривні (триста пятдесят дві гривні 40 коп.).

Штраф сплачується за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у Запорізькій області/Зап. обл./21081300

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997

Банк отримувача: Казначейство України

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: 8001

Код класифікації доходів бюджету: 21081300

Призначення платежу: Адміністративний штраф у сфері дорожнього руху

Судовий збір сплачується за наступними реквізитами:

Стягувач: Державна судова адміністрація України, місце знаходження - вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ - 26255795, рахунок для зарахування до державного бюджету надходжень за кодом класифікації доходів бюджету 22030106 "Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України"):

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/ 22030106;

банк отримувача: Казначейство України;

код банку отримувача: 899998;

рахунок отримувача: 6001;

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк

Строк предявлення виконавчого документу «_____»_________________20___року

Постанова набрала законної чинності «_____»_________________20___року

Дата видачі «_____»_________________20___року