АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/2578/18Головуючий у 1-й інстанції Мостецька А.А.
Провадження № 33/789/214/18 Доповідач - Стадник О.Б.
Категорія - ч. 2 ст. 483 МКУ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2018 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Стадник О.Б.

з участю: представника Тернопільської митниці ДФС ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 25 травня 2018 року,-

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2

Шевченківські, Тернопільського району,

Тернопільської області,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот відсотків вартості товару, який є безпосереднім об'єктом порушення - 108 710 грн. 16 коп. та конфісковано в дохід держави товар: напівпричіп GEN TRAIL TE34VZ3AC1А, 2004 року випуску, N шасі VFKTE34VZ43XX0045.

У разі неможливості конфіскації зазначеного товару, вирішено стягнути зі ОСОБА_3 компенсаційну вартість товару в розмірі 108 710,16 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

З постанови суду вбачається, що 6 листопада 2014 року згідно з попереднім повідомленням митної декларації EE №403000000/2014/903625 від 5 листопада 2014 року, через митний пост Рава-Руська Львівської митниці ДФС, громадянином України ОСОБА_3 на підставі рахунку (invoice) №00051 від 4 листопада 2014 року ввезено на митну територію України в митному режимі імпорт, товар - напівпричіп GEN TRAIL TE34VZ3AC1 А, 2004 року випуску, N шасі VFKTE34VZ43XX0045, (далі - товар). Згідно із цим рахунком фактурна вартість товару становить 3500 євро, що по курсу Національного банку України на день подання митної декларації митниці становить 63 395,24 грн., відправником вказано «M.VOS VOF 5334 LH Velddriel, De Tweede Geerden, 9 Netherlands, одержувачем вказано TOB «СОКІЛ-ЗАХІД» (Тернопільська область, Тернопільський район, с. Біла, вул. Бродівська-Бічна 15. Україна).

Вказаний товар переміщено через митний кордон України з приховуванням від митного контролю гр. України ОСОБА_3 шляхом надання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товару через митний кордон України рахунку (invoice) № 00051 від 4 листопада 2014 року, який містить неправдиві відомості про фактурну вартість товару, відправника та одержувача, оскільки згідно із наданою районною прокуратурою в Замосці, ОСОБА_4 копією експортної митної декларації MRN 14PL401050EQ087610 від 6 листопада 2014 року, справжня фактурна вартість товару становить 12 668 польських злотих, що по курсу Національного банку України на день подання митної декларації становить 54 355,08 грн., відправником зазначено компанію EXPORT-IMPORT, Jolanta Rak, ul. Zwierzyniecka 14. 37-500 Jaroslavv, ОСОБА_4, одержувач SNITYNSKYI VASYL (ОСОБА_3), ZACISZNA 16 (Затишна 16), Tarnopol, Україна.

10 листопада 2014 року Тернопільською митницею ДФС завершено митне оформлення товару згідно з митною декларацією № 403000006/2014/301563.

Таким чином, ОСОБА_3 перемістив через митний кордон України товар з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товару документ, а саме інвойс №00051 від 4 листопада 2014 року, що містить неправдиві відомості щодо відправника та одержувача, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, зокрема неправдиві відомості про фактурну вартість товару.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, справу про порушення митних правил щодо ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 483 МК України закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зокрема, суд належним чином не повідомив ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи. Визнавши явку ОСОБА_3 в судове засідання обов'язковою, розглянув справу без його участі чим порушив право на захист. В порушення вимог ст. 407 МК України, судом не забезпечена участь власника транспортного засобу - ТзОВ Сокіл Захід та представника брокерської фірми Віта-Єдванс.

Вказує на невідповідність викладених у постанові суду висновків фактичним обставинам справи. Порушення митних правил, передбачене ст. 483 МК України, не є триваючим правопорушенням і припиняється з моменту подання декларації митному органу, а тому строки притягнення до адміністративної відповідальності - 6 місяців, закінчились. Ще 13 листопада 2014 року митницею виявлено факт незаконного, на думку митних органів, переміщення через митний кордон України товару і саме з цієї дати слід відраховувати строк накладення адміністративного стягнення, який на момент розгляду справи закінчився. У відповідності до вимог ст. 247, ст. 38 КУпАП, ст. 467 МК України справа не могла бути розглянута по суті, оскільки вказані обставини виключають будь-яке провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 467 МК України у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях правопорушника ознак порушення митних правил, адміністративні стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, але не пізніше ніж через два роки з дня вчинення правопорушення, а тому строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 і в цьому випадку закінчились.

Суд першої інстанції не обґрунтував з яких підстав дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати саме саме за ч. 2, а не за ч. 1 ст. 483 МК України. Посилання суду на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 17 березня 2017 року безпідставне, оскільки як слідує з даної постанови ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за дії, вчинені ним 23 січня та 2 квітня 2015 року, а судове рішення вступило в законну силу 18 травня 2017 року. На день винесення постанови суду 25 травня 2018 року не було підстав кваліфікувати дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 483 МК України.

Крім того, ОСОБА_3 був лише перевізником, а відповідно до ч. 2 ст. 460 МК України перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (ст. 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної. Про те, що ОСОБА_3 був перевізником свідчить і акт про результати документальної невиїзної перевірки ГУ ДФС у Тернопільській області дотримання ТзОВ Сокіл-Захід вимог законодавства України з питань державної митної служби від 9 серпня 2016 року, відповідно до якого усі водії зазначені як перевізники транспортних засобів. Брокерська компанія Віта-Єдванс робила всі документи по митних оформленнях, і сама подавала їх згідно з договором, а тому відповідальність повинна нести саме вона.

Заслухавши захисника ОСОБА_2О, який підтримав апеляційну скаргу та просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, представника Тернопільської митниці ДФС ОСОБА_1, який вважає постанову суду законною і обгрунтованою та просить залишити її без змін, перевіривши доводи та обґрунтування апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Розгляд справи Тернопільським міськрайонним судом відбувся 25 травня 2018 року у відсутності ОСОБА_3, копію постанови суду він отримав 4 червня 2018 року, того ж дня його захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу через відділення Укрпошти. Строк на оскарження судового рішення, передбачений ст. 289 КУпАП, порушено з поважним причин і підлягає поновленню.

Що стосується суті оскаржуваної постанови, то на думку суду апеляційної інстанції висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України відповідають вимогам закону та ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні матеріалів справи.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною другою ст. 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів, або способів, що утруднюють виявлення таких товарів або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, вчинені особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого цією статтею або статтею 482 цього Кодексу.

Вчинення ОСОБА_3 порушення митних правил підтверджується попереднім повідомленням митною декларацією EE №403000000/2014/903625 від 5 листопада 2014 року; протоколом про порушення митних правил №0033/40300/18 від 12 лютого 2018 року, інвойсом № 00051 від 4 листопада 2014 року, копією митною декларацією № 403000006/2014/301563 від 10 листопада 2014 року; експортною митною декларацією ОСОБА_4 МШЯ 14РЕ401050Е0087610 від 6 листопада 2014 року, які судом першої інстанції були належним чином досліджені.

Поряд з цим, суд першої інстанції, формально вказавши, що ОСОБА_3 слід притягнути за ч. 2 ст. 483 МК України, оскільки останній протягом року був притягнутий до відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, у своїй постанові не обґрунтував та не навів доводів на підставі яких прийшов до такого висновку.

У матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_3 такої кваліфікуючої ознаки як повторність. Копія постанови, яка наявна в матеріалах справи, була прийнята судом першої інстанції 17 березня 2017 року в справі № 607/961/17, тобто більше ніж один рік тому до прийняття Тернопільським міськрайонним судом 25 травня 2018 року оскаржуваної постанови.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає доведеною наявність вини ОСОБА_3 у порушенні митних правил, передбачених ст.483 МК України, однак за ч.1 вказаної статті без такої кваліфікуючої ознаки як повторність, тобто вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Що стосується інших доводів захисника ОСОБА_2 на які він посилається у своїй апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції приходь до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Так, при розгляді справ про порушення митних правил, передбачених ст. 483 МК України та вирішенні питання про строк накладення адміністративного стягнення необхідно зясовувати питання про день, коли було виявлено вказане порушення. При цьому слід виходити з того, що за змістом ст. 491 МК України воно може бути виявлено як посадовими особами митного органу безпосередньо (під час переміщення через митний кордон чи митного оформлення товарів), або ж внаслідок офіційного письмового повідомлення про вчинення порушення митних правил, отриманого від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій. Тому, в залежності від встановленого, необхідно вирішувати питання про накладення адміністративного стягнення чи закриття провадження у справі у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 491 МК України підставами для відкриття справи про порушення митних правил є офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Порушення митних правил ОСОБА_3 відбулося 6 листопада 2014 року. Від правоохоронних органів 30 грудня 2016 року надійшла інформація щодо фактичних обставин придбання товару ОСОБА_3 і за даним фактом та іншими слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Тернопільській області проведено розслідування, яке завершено 30 вересня 2016 року. Представник Тернопільської митниці ДФС стверджує, і з цим погодився суд, про те, що про факт порушення ОСОБА_3 митних правил стало відомо 30 листопада 2017 року (через 11 місяців після офіційного повідомлення правоохоронних органів ОСОБА_4). Разом з тим, зі службової записки у матеріалах справи (а.с. 24) вбачається, що ОСОБА_3 викликався в Тернопільську митницю для реалізації матеріалів про порушення митних правил, що надійшли 24 листопада 2017 року.

На думку апеляційного суду, опрацювання правоохоронними органами і доведення до відому безпосереднього виконавця Тернопільську митницю ДФС інформації про порушення митних правил ОСОБА_3 Упродовж одного року, зважаючи на те, що факт порушення відбувся у 2014 році, є невиправдано тривалим і є порушенням розумних строків провадження у справі про адміністративне правопорушення і встановлених ст. 467 МК України строків накладення адміністративного стягнення.

Допустився суд помилки і при кваліфікації дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 483 МК України за відсутності кваліфікуючих ознак повторності та щодо вказівки стягнення компенсаційної вартості товару в розмірі 200 відсотків, що не передбачено МК України.

Доводи захисника ОСОБА_2 щодо неналежного повідомлення ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи відносно нього не відповідають дійсності. Суд неодноразово направляв, а ОСОБА_3 отримував повідомлення про час та місце розгляду справи відносно нього, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи. Крім того, ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_2 докладно виклали свої вимоги та висловили свої доводи, а тому розгляд справи судом першої інстанції без їх участі не порушує їх прав, передбачених ст. ч. 1 ст. 268, ч. 1 ст. 271 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 467, 530,531 Митного кодексу України, ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду від 25 травня 2018 року щодо ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 483 МК України про порушення митних правил скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 483 МК України закрити на підставі ст.483 МК України у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення у справах про порушення митних правил.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, остаточна і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5