П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/1800/18

Номер провадження 3/184/541/18

18 вересня 2018 рокум. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Гукова Р.М., розглянувши матеріали адміністративної справи які надійшли з ГУ ДФС у Дніпропетровській області про притягнення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН: НОМЕР_1, працює: МКП «ЖЕО», в.о. керівника, проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2,

до відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №113/1214 від 03.09.2018 року, складеного головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування ПДВ території обслуговування Нікопольської ОДПІ управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, ОСОБА_1 не подав до установи банку платіжні доручення на перерахування належних до сплати узгоджених податкових зобовязань з податку на додану вартість, згідно податкової декларації з ПДВ за липень 2018 року № від 17.08.2018 року у сумі 7686 грн. по строку сплати 30 серпня 2018 року (фактично на момент перевірки не сплачено), чим порушив п.57.1 ст.57 та п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями) та ст.163-2 ч.2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину своєї неявки не повідомив.

Згідно наданих Головному державному ревізору-інспектору відділу адміністрування ПДВ території обслуговування Нікопольської ОДПІ управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, проти притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.163-2 КУпАП заперечує, оскільки вважає, що відкриття щодо нього справи про адміністративне правопорушення суперечить вимогам законодавства України. Відповідно до норм статей 57 та 203 Податкового кодексу України він, як керівник підприємства, зобовязаний забезпечити своєчасну сплату задекларованих податкових зобовязань, але фактично позбавлений можливості дотримуватись вимог Кодексу у звязку з наступним.

Так, з 01 серпня 2017р. МКП «ЖЕО» не виконує функції з утримання багатоквартирних житлових будинків міста Покров, а з 30 серпня 2017 року всі ці житлові будинки були списані з балансу підприємства, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Покровської міської ради від 07.07.2017р. №291 «Про призначення управителя багатоквартирних будинків у м.Покров» та рішенням Покровської міської ради від 30.08.2017р. №11 «Про затвердження актів списання багатоквартирних будинків з балансу МКП «ЖЕО».

Отже, не надаючи послуги з початку серпня 2017 року МКП «ЖЕО» не отримує кошти від громадян міста в оплату за такі послуги, тому не має ніякої можливості вчасно і в повному обсязі сплачувати податкові зобовязання, в тому числі з ПДВ.

Крім цього, з липня 2017 року на підприємстві створена і діє комісія з трудових спорів, якою направлено до державної виконавчої служби посвідчення про стягнення з МКП «ЖЕО» в першочерговому порядку заборгованості із заробітної плати.

За таких умов та у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження» при наявності коштів на розрахункових рахунках всі кошти в примусовому порядку стягуються виконавчою службою і першочергово направляються на погашення заборгованості із заробітної плати, у звязку з чим він взагалі не має ніякої можливості забезпечувати своєчасну сплату підприємством ПДВ.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно статті 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення № 113/1214 від 03.09.2018 року, складений відносно ОСОБА_1, акт перевірки від 03.09.2018 року № 49222/04-36-12-14/0334158, письмові пояснення ОСОБА_1, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.2 ст.163-2 КУпАП.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим кодексом.

Згідно п.36.1, 36.2 та 36.3 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Згідно п.10.1. глави 10 Постанови Національного банку України від 21.01.2004 р. № 22 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» (далі «Постанова НБУ») обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку/ах, відповідно до статті 1074 ЦК України не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком/ами за рішенням суду або в інших випадках, установлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою державного виконавця чи рішенням суду (у тому числі ухвалою, постановою, наказом, виконавчим листом суду) про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, установленому законом.

Якщо на кошти накладено арешт і на рахунку арештована сума коштів менша, ніж та, що зазначена в документі про арешт коштів,то банк не приймає до виконання платіжні доручення клієнта і повертає їх згідно з пунктом 2.15 глави 2 цієї Інструкції. ( Пункт 10.7 Постанови НБУ).

Окремо необхідно зазначити, що відповідно до п.10.9. постанови НБУ, кошти, що арештовані на рахунку клієнта, забороняється використовувати до надходження платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для виконання якого накладався арешт, або до отримання передбачених законодавством документів про зняття арешту з коштів.

Таким чином, не може йти мова про умисне скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, адже він не має необмеженого доступу до розрахункового рахунку підприємства і не може вільно розпоряджатися коштами, тобто він, як керівник підприємства, не має можливості завадити настанню негативних наслідків у вигляді несвоєчасної сплати податків.

На підставі викладеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на скоєння вказаного правопорушення, а тому відсутня субєктивна сторона адміністративного правопорушення і провадження по справі відносно нього слід закрити.

Керуючись ст.ст.247 п.1, 256, ст.163-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до кримінальної палати апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_2