П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2018 року суддя Черкаського районного суду Черкаської області Смоляр О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

за ч.5 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АА № 661939 від 06.07.2018р. працівники поліції 06.07.2018 року о 09 год 55 хв. рухаючись по річці Дніпро неподалік першої чашки помітили човен, який вийшов на рибалку «Фінвал 475» з двигуном «Сузукі Вокс» та відсутнім бортовим номером, на час спілкування з водієм ОСОБА_1 було помічено явні ознаки алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук, від проходження медичного огляду на стан спяніння в установленому законом порядку відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення за яке відповідальність передбачена ч.5 ст. 130 КУпАп.

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_1 було роз'яснено права у відповідності до ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував щодо визнання судом його винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що дані протоколу та матеріали додані до протоколу не містять доказів, які б свідчили про те, що він керував маломірним судном у стані алкогольного спяніння на час зупинки судна працівниками поліції. Крім того, огляд на стан спяніння не проводився, а внесений у протокол запис працівником поліції свідчить про субєктивну оцінку його зовнішнього вигляду обличчя без належно проведеного огляду в установленому законом порядку.Зазначив, що маломірне судно «Фінвал 475» взагалі не рухалося на час приїзду працівників поліції до нього, а стояло на якорі.

Свідок ОСОБА_2 судовому засіданні пояснив, що 06.07.2018 року він рибалив на річці Дніпро неподалік з ОСОБА_1В, коли до останнього підпливли працівники водної поліції та почали про щось балакати. Потім працівники поліції запросили його в якості свідка та склали якийсь документ, зі змістом якого його не ознайомили та надали на підпис. При ньому ОСОБА_1, не пропонували подути в алкотестер або пройти медичний огляд на стан спяніння в лікарні.

Ознайомившись з матеріалами справи, вважаю, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по наступним підставам.

Відповідно до положень статті 266 КУпАП особи, які керують річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння підлягають відстороненню від керування цими річковими або маломірними суднами та оглядові на стан сп'яніння. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Вказані положення Кодексу повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відомості щодо наявності таких свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх покази повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст. 251 КУпАП, як докази в адміністративній справі.

Зазначене повністю зіставляється з положеннями п. 1 Розділу ІІ зазначеної Інструкції, у відповідності з якими, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; акт огляду на стан спяніння у разі проведення огляду на стан спяніння; інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

З досліджених матеріалів справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 130 КУпАП встановлено, що долучені письмові пояснення свідків відмови правопорушника від проходження огляду на стан сп'яніння не відповідають вимогам допустимості доказів, зокрема в ст. 272 КУпАП вказується, що свідок зобов'язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які їй відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на інспекторів поліції покладається обовязок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з-приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення. Однак, в даному випадку суд не може визнати належним закріплення пояснень свідків уповноваженими посадовими особами патрульної поліції на заздалегідь підготовленому бланку пояснень, який містить вже заповнені графи щодо суті правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зокрема відносно способу вчинення протиправного діяння особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та обставин за яких відбулась відмова від проходження освідчення на стан сп'яніння. З таких пояснень свідків неможливо встановити з якими ознаками сп'яніння знаходився ОСОБА_1, при цьому через відсутність даних відомостей, їх також неможливо зіставити з тими ознаками, що зазначені в змісті протоколу про адміністративне правопорушення, та таким чином перевірити обґрунтованість підстав у співробітників патрульної поліції для проходження правопорушником відповідного огляду на стан сп'яніння, від якого останній відмовився. Свідок повинен добровільно та самостійно пояснити те, що відомо йому з приводу вчиненого правопорушення, тільки в такому разі пояснення можуть мати обєктивний характер та використовуватися як достовірний доказ вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться йому у провину, отже, надання свідкові для заповнення пояснень в яких вже наведено зміст пояснень, становить для нього наперед встановлене значення, а отже визначає хід повідомлених ним обставин, що не відповідає критерію добровільності.

Крім того, в матеріалах даної адміністративної справи немає відповідних доказів відсторонення судноводія ОСОБА_1 від керування маломірним судном співробітниками поліції, якими не було виконано вимог ст. 266 КУпАП, чим порушено порядок огляду водіїв (судноводіїв) на стан сп'яніння встановлений Законом, оскільки, всупереч тому, що спочатку у судноводія було встановлено наявність ознак сп'яніння, його все-одно не було відсторонено від керування всупереч складеному відносно нього протоколу.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також судову практику Європейського Суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011 року, «Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013 року, «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016 року, беручи до уваги склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.5 ст.130 КУпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках предявленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, а вихід за вказані межі є недопустимим, суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Оскільки суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, відповідно до яких, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також відсутність в матеріалах адміністративної справи будь-яких належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого протиправного діяння, суд приходить до висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 130 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: О. А. Смоляр