Справа № 159/4748/18
Провадження № 3/159/2190/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Лесик В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 14.09.2018 року, о 03 годині, керував автомобілем марки «БМВ 525» реєстраційний номер KIVE460 по вул.. Володимирській в м. Ковелі Волинської області у стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху тим самим вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного спяніння проводився в медичному закладі.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не визнав. Заперечуючи наявність у своїх діях складу адміністративного правопорушення ствердив, що автомобілем який належить його батькові не керував, а лише знаходився в ньому. Автомобілем управляв його товариш ОСОБА_2, який мав посвідчення водія та не вживав разом з ним та іншими особами спиртних напоїв. Коли вони слідували автомобілем по вул. Володимирській в м. Ковелі то їх почали наздоганяти працівники патрульної поліції на автомобілі і в той час ОСОБА_2 заїхав в двір будинку, а вони вискочили з автомобіля та почали втікати. Наздогнавши його працівники поліції доставили його в медичний заклад де було константовано, що він перебуває в стані алкогольного спяніння. Такого стану не заперечує, проте категорично стверджує, що автомобілем не управляв. Не заперечував, що на той час ні він, ні ОСОБА_2 не повідомляли працівників поліції про особу яка управляла транспортним засобом.

Заслухавши пояснення, особи яка притягується до відповідальності, його захисника, свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_1 Р,В. своєї провини, його вина у вчиненні даного правопорушення доводиться поясненнями свідків та письмовими доказами у справі.

Так судом встановлено, що 14.09.2018 року, о 04 годині, рядовим поліції ОСОБА_3 складено протокол серії БД №136205 про порушення ОСОБА_1 пункту 2.9 а Правил дорожнього руху, що полягало у його керуванні в цей день по вулиці м. Ковеля транспортним засобом, у стані алкогольного сп'яніння,

Протокол складено у присутності двох свідків, які були запрошені у відділення поліції і які підтвердили в своїх поясненнях які приєднані до матеріалів справи про відмову особи яка притягується від відповідальності підписувати протокол. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП. У протоколі зафіксовано відмову від підписання та отримання копії протоколу. До протоколу додано Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння…..у відповідності з яким останній перебував в стані алкогольного спяніння.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як свідки опитані в режимі відео -конференції категорично підтвердили, що в час зазначений в протоколі саме ОСОБА_1 управляв автомобілем. Вони бачили яка останній вискочив з місця водія після зупинки автомобіля та разом з іншими почав втікати після чого був ними затриманий.

Із переглянутого в судовому засіданні відеозапису слідує, що ОСОБА_1 як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі, а також у відділенні поліції не стверджував того, що не перебував за кермом і з цих підстав не надавав будь-яких пояснень.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251,252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно з"ясувати всі обставини справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Аналізуючи досліджені докази у сукупності суд вважає доведеним факт скоєння саме ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 проте, що саме останній управляв транспортним засобом, оскільки вони повністю спростовані вищенаведеними доказами та на переконання суду надані з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Слід зазначити також, що відповідно до п. 2 розділу ІІ «Інструкції оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Однак ОСОБА_1 таким правом не скористався, протокол підписувати відмовився, пояснень, будь-яких заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надав.

Поліцейськими вказаний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Зазначені вище обставини дають підстави суду вважати, що дії працівників поліції є законними і такими, що не суперечать вимогам КУпАП та вказаної Інструкції і в своїй сукупності обєктивно підтверджують вчинення порушення. п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, особою яка притягується до адміністративної відповідальності..

Таким чином, суд приходить до висновку, про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення у відповідності до вимог ст.ст.33, 34 КУпАП, яке слід накласти на ОСОБА_1 суд враховує фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, особу правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують чи пом'якшують відповідальність, вимоги санкції статті, згідно якої останній притягується до відповідальності, та приходить до висновку, що до останнього слід застосувати стягнення у чіткій відповідності до ч.1ст.130 КУпАП, яка не містить альтернативи, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім цього, у відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір", слід стягнути з ОСОБА_1 судовий збір.

Керуючись ст.ст.33, 283, 284 п.1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір",

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 ( десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн.40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Ковельського міськрайсуду ОСОБА_5