Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/227/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Куценко О. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2018 року м. Кропивницький

Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Широкоряд Р.В., за участю ОСОБА_3, та в його інтересах захисника-адвоката Лінчевського Д.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляцією ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.07.2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 10 200.00 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 12.07.2018 року, ОСОБА_3, визнано винним в тому, що він 30.05.2018 року о 17.40 годині, у порушення п.2.9 (а) ПДР України, керував у стані алкогольного сп'яніння транспортним засобом ВАЗ 0 д/н НОМЕР_1 по вул. Попова, 15/18 у м. Кропивницькому. Перевірка на стан сп'яніння проводилась із застосуванням приладу «Драгер -6810», проба позитивна - 0.38%.

Оцінюючи докази по справі в їх сукупності, у відповідності до вимог ст. ст. 33, 252 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та притягнув його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 10 200.00 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Своє рішення суд мотивував тим, що вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №051226 від 30.05.2018 року, результатом алкотестеру «Драгер», актом огляду на стан алкогольного сп'яніння, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відеозаписом пригоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження в справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції розглянув справу у його відсутності, при цьому не враховано відсутність даних про його своєчасне сповіщення.

Огляд на стан сп'яніння проведено за допомогою технічного засобу, використання якого не дозволено МОЗ та Держспоживстандартом, а тому його показники не можуть вважатися допустимим доказом у справі.

Також зазначає, що Інструкцією з експлуатації приладу Drager «Alcotest 6810», за допомогою якого проводився його огляд на стан сп'яніння, передбачено, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі «Інтервали технічного обслуговування», яким передбачено, що прилад має проходити калібрування кожні шість місяців.

Відповідно до роздруківки приладу Drager «Alcotest 6810» ARAM 2241, пройшов останнє калібрування 12 вересня 2017 року, а його огляд на стан сп'яніння відбувся 30.05.2018 року, тобто після закінчення шестимісячного терміну з дня останнього калібрування приладу.

Оскільки, він не погодився з результатами огляду на стан сп'яніння проведеного працівниками поліції і останніми не було запропоновано йому пройти огляд на стан сп'яніння у медичному закладі, він 30.05.2018 року звернувся до КЗ «Обласного наркологічного диспансеру», де пройшов медичний огляд на стан сп'яніння, за результатами якого у нього не виявлено ознак алкогольного сп'яніння.

Також зазначає, що у нього є обґрунтовані сумніви в неупередженості свідків, оскільки свідок ОСОБА_5 знайома з працівниками поліції, а стосовно свідка ОСОБА_6 напередодні були складені адміністративні матеріали працівниками поліції, а тому просить викликати у судове засідання вказаних свідків.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника-адвоката Лінчевського Д.Ю., які підтримали подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає зокрема, у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №051226 від 30.05.2018 року, ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується даними алкотестера «Драгер 6810», яким встановлено наявність алкоголю 0,38 проміля (а.с. 3), даний факт також підтвердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у присутності яких проводився тест, про що свідчать наявні в матеріалах справи письмові пояснення вказаних свідків (а.с. 5, 6).

Крім того, відеозаписом з нагрудних камер інспекторів УПП в Кіровоградській області, з перегляду якого встановлено, що після зупинки транспортного засобу, яким керував водій ОСОБА_3 та оформлення відповідних матеріалів за порушення ним правил дорожнього руху, вбачаючи у водія ознаки алкогольного сп'яніння, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_3 на місці пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння, на, що останній погодився, при цьому зазначив, що вживав в 11.00 годин два стаканчика пива. Після проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння з протоколом та результатами алкотестера погодився про, що свідчить його підпис у протоколі (а.с. 1) та акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с 4).

Тобто, ОСОБА_3, на місці вчинення правопорушення, сам визнав як факт вживання алкоголю, так і кількість промілей алкоголю, що знаходився в його організмі.

Таким чином, суддя відповідно до ст. 245 КУпАП, в повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і їм дана належна оцінка, тому дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за яке наклав в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді 10 200 грн. штрафу на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення є правильним та достатнім і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Будь-яких порушень законодавства, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції ОСОБА_3 завчасно повідомлявся про час і місце розгляду справи, проте останній свідомо не отримував судову повістку, що вказує на небажання останнього бути присутнім під час розгляду справи в суді першої інстанції. Також слід зазначити, що відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП, участь особи, яка притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при розгляді справи не є обов'язковою.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 повідомлявся про час і місце розгляду справи, його участь в судовому засіданні під час розгляду справи не є обов'язковою, а тому суд першої інстанції, враховуючи положення статті 38 КУпАП, яка визначає строки накладення адміністративного стягнення, на думку апеляційного суду, правильно прийшов до висновку щодо можливості розгляду справи та постановлення рішення суду без участі ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги, що працівниками поліції не запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі є безпідставними, оскільки відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

Втім, із досліджених матеріалів адміністративного провадження вбачається, що ОСОБА_3 погодився пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», з висновками був згоден, та не висловлював з цього приводу будь-яких заперечень.

Твердження апелянта, що огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився за допомогою приладу газоаналізатора Драгер «Алкотест 6810», який не дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а тому результати такого тесту не можна вважати належним доказом, апеляційний суд вважає, що такі доводи апелянта не ґрунтуються на законі.

Пунктом 3 Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху» затвердженого наказом МВС №33 від 01.03.2010 року, який наразі є чинним, спеціальним технічним засобом для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, окрім інших, є газоаналізатор «Alcotest 6810».

Вказаний виріб був зареєстрований в Україні згідно Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затверджений Постановою КМУ від 09.11.2004 року №1497 (далі - Постанова КМУ №1497), що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 року, термін дії до 10.02.2015 року.

Відповідно до роз'яснень наданих ДП «Український медичний центр сертифікації» №45 від 18.01.2018 року включення згідно Постанови КМУ №1497 Драгер «Алкотест 6810» у реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення означало можливість його ввезення на митну територію України та введення їх у експлуатацію (початок використання), закінчення ж терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введенню в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені у експлуатацію.

З огляду на викладене вище, використання медичних виробів газоаналізатора Драгер «Алкотест 6810», які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 р. по 10.02.2015 р., є законним.

Що стосується доводів апелянта про те, що з останньої повірки Драгер «Алкотест 6810» в день проходження ним огляду пройшло більше ніж шість місяців, а тому огляд на стан сп'яніння був проведений з порушенням закону, апеляційний суд зазначає таке.

Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов'язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016. Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG &aоб;aре; Co KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерство мекономічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016№1747 і становить 1 рік.

Згідно сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки міжповірочний інтервал приладу Драгер «Алкотест 6810» становить один рік. Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки чинне до 12.09.2018 року.

З роздрукованого результату приладу Драгер «Алкотест 6810», за допомогою якого ОСОБА_3 проходив огляд, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 12 вересня 2017 року, а ОСОБА_3 проходив огляд на стан сп'яніння 30 травня 2018 року, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу Драгер «Алкотест 6810», відтак підстави для визнання його результатів недійними відсутні.

З огляду на вище викладене, огляд проведений у відповідності до ст. 266 КУпАП.

Доводи апелянта, що 30.05.2018 року він звернувся до КЗ «Обласного наркологічного диспансеру», де пройшов медичний огляд на стан сп'яніння, за результатами якого у нього не виявлено ознак алкогольного сп'яніння, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до п.9 розділу 2 Інструкції, результати огляду водіїв транспортних засобів в закладах охорони здоров'я можуть вважатися достовірними лише в тому випадку, якщо такий огляд проведено в присутності поліцейського та не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно п.22 розділу 3 цієї Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї інструкції, вважається недійсним.

Так, огляд на стан сп'яніння ОСОБА_3 пройдений в медичному закладі лише о 21.00 год. 30.05.2018 року самостійно у відсутності поліцейського, в той час як протокол про адміністративне правопорушення був складений 30.05.2018 року о 17.40 год.

З огляду на викладене, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння №50 від 30.05.2018 року, суд апеляційної інстанції, вважає недопустимим доказом, оскільки огляд проведено з порушенням вимог зазначеної інструкції у відсутності поліцейського та після спливу двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Крім того, позиція апелянта щодо сумнівів в неупередженості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, суд апеляційної інстанції вважає її не обґрунтованою. Пояснення свідків складені в установленому порядку, підписані власноруч, викладені послідовно та узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі, доводи щодо знайомства свідка ОСОБА_5 з працівниками поліції, та складення напередодні працівниками поліції адміністративних матеріалів стосовно свідка ОСОБА_6 не можуть свідчити у необ'єктивному ставленні їх до ОСОБА_3, оскільки вони були запрошені в якості свідків випадково.

Більш того, процес залучення свідків для проходження медичного огляду, та в подальшому сам процес медичного огляду був зафіксований на відеозапис, який окрім письмових пояснень свідків, повністю доводить правильність та законність проведення поліцією процедури медичного огляду на стан сп'яніння, щодо ОСОБА_3, який між тим погодився з результатами даного обстеження, тому підстав піддавати будь-яким сумнівам показання свідків немає, а отже немає необхідності в допиті зазначених осіб.

Під час апеляційного розгляду справи, були досліджені всі докази, надані апелянтом, які на його думку доводять його невинуватість, та не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як зазначено вище, зазначені докази та доводи апелянта є необґрунтованими, безпідставними, та не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Тож обставини, на які посилається апелянт свого підтвердження не знайшли, та спростовуються доказами, що знаходяться в матеріалах адміністративної справи, а тому його апеляція задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 липня 2018 року щодо нього залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області Р.В.Широкоряд