Справа № 490/8754/17 05.03.2018 05.03.2018 05.03.2018
Номер провадження: 33/784/62/18
Апеляційний суд Миколаївської області
Справа № 33/784/62/18 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП суддя Скрипченко С.М.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2018 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Миколаївської області Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю секретаря - Єфіменка О.В.,

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

розглянула апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 листопада 2017 року відносно

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в п. Долге Должанського району Орловської області, мешкає в АДРЕСА_1

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За постановою судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 007972, 24.09.2017 р. о 02.44 год. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_1, по пр. Ушакова в районі будинку 4 в м. Херсоні, був зупинений працівниками поліції та мав явні ознаки алкогольного сп'яніння. ОСОБА_2 пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» та згідно цього тесту встановлено факт перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння, результат якого склав 0,25 ‰, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження відносно нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що при розгляді справи у суді першої інстанції не були з'ясовані її фактичні обставини, а ті, що наведені у постанові, не відповідають дійсності. Вважає, що адміністративне стягнення, яке на нього накладено, не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Вказує, що суддя, розглянувши справу у його відсутність, позбавив його можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Стверджує, що на місці зупинки його транспортного засобу та на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення були присутні працівники поліції, а також були залучені знайомі особи, щодо упередженості яких у нього виникли сумніви.

Зазначає, що оскільки він не вживав алкогольних напоїв, впевнений у своїй правоті, він одразу погодився пройти запропонований йому тест, однак алкотест показав 0,25 ‰. Він не погодився з результатами і запитав у інспектора чи знаходиться апарат в робочому стані, але відповіді не отримав, крім того, сертифікат відповідності та свідоцтво про перевірку робочого апарату йому не надали.

Таким чином, оскільки інспектор не надав відповідних документів, підтверджуючих сертифікацію та робочий стан алкотестера, не дотримався порядку проведення огляду на стан сп'яніння, будучи повідомленим про непогодження з результатами тесту не виписав направлення та не запропонував пройти огляд в закладах охорони здоров'я, вважає, що поліцейським було грубо порушено процедуру огляду на стан сп'яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладені обставини, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 007972 від 24.09.2017 р. складений з порушенням і є незаконним.

Стверджує, що у постанові формально зазначено, що враховано дані про особу правопорушника, обтяжуючі та пом'якшуючі обставини, оскільки в матеріалах справи не міститься документів, які б підтверджували його місце роботи, професію, характеристику особи, сімейний стан тощо. Тому вважає і у цій частині постанову такою, що не відповідає матеріалам справи та відповідно, необґрунтованою та формальною.

Стверджує, що у постанові суду повністю відсутні міркування про причини обрання саме такого заходу та розміру адміністративного стягнення, хоча ця частина є обов'язковою для суду при винесенні постанови, у відповідності до ст. 280 КУпАП.

Крім того, на підтвердження вчинення правопорушення в своїй постанові суд першої інстанції посилається тільки на протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків та результати алкотестеру, що є істотним порушенням, оскільки в цьому випадку не досліджувалися інші докази.

Звертає увагу на те, що крім безалкогольного пива він нічого не вживав, не погодився з результатами алкотестеру, їхати на обстеження в медичний заклад йому ніхто не пропонував, доказувати поліцейським свою правоту, на думку апелянта, не було сенсу, оскільки його заперечення і зауваження до уваги ніхто не брав, в протоколі в графі пояснення він вирішив написати, що всі пояснення надасть у суді.

Зазначає, що цей автомобіль використовується ним в робочих цілях і позбавлення права керування ним ставить його у дуже скрутне становище, він не має іншого засобу заробітку для існування.

Вважає, що за наведеного є очевидним, що розглядаючи справу, суд значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду та порушив вимоги п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена судом незаконно, з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, необґрунтовано, упереджено, за неіснуюче правопорушення, якого він не скоював, з порушенням його законних прав, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об'єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за зазначених у постанові обставин ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, є законним та обґрунтованим.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 007972 від 24.09.2017 р. зазначено, що 24.09.2017 р. о 02.44 год. по пр. Ушакова, 4 в м. Херсоні водій ОСОБА_2 керував автомобілем ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Відповідно роздруківці тестування на алкоголь за допомогою приладу «Драгер» № 1557, водій ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння, результат тесту склав 0,25 ‰.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у зв'язку з виявленими у водія ОСОБА_2 запаху алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, різкої зміни забарвлення шкірного покрову обличчя, за допомогою приладу «Alcotest 6810 ARBH-0670» у присутності двох свідків проведено огляд водія на стан сп'яніння, результат якого склав 0,25 ‰. У графі «з результатами згоден» міститься підпис ОСОБА_2

З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що 24.09.2017 р. о 02.50 год. водій ОСОБА_2 мав явні ознаки сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову. В їх присутності на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 продув алкотестер «Драгер» № 0670, який згідно тесту № 1557 показав результат 0,25 ‰. Водій з результатами огляду погодився та від медичного огляду на стан сп'яніння в найближчому лікувальному закладі відмовився.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суддя обґрунтовано прийняв до уваги наявні у матеріалах провадження про адміністративне правопорушення докази та дійшов висновку про керування водієм ОСОБА_2 автомобілем у стані алкогольного сп'яніння.

Щодо доводів апелянта про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп'яніння, ненаправлення на проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння до закладу охорони здоров'я, неупередженість свідків апеляційний суд доходить наступного.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп'яніння визначений в ст. 266 КУпАП, де серед іншого зазначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Виходячи з досліджених під час апеляційного розгляду доказів вбачається, що огляд водія ОСОБА_2 на визначення стану алкогольного сп'яніння проводився за допомогою спеціального технічного засобу - алкотестеру «Драгер» ARBH - 0670 у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які на підтвердження цього надали свої письмові пояснення, ані протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 007972 від 24.09.2017 р., ані акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_2 незгоди на проведення огляду або з його результатом не містять.

Дії працівників поліції, спрямовані на проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння, з приводу їх невідповідності вимогам чинного законодавства України апелянт не оскаржував, що дає апеляційному суду підстави дійти висновку, що доводи в цій частині є надуманими.

Твердження апелянта про ненадання працівниками поліції на його вимогу сертифіката відповідності та свідоцтва про перевірку робочого стану алкотестеру «Драгер» є голослівними, оскільки вказане порушення поліцейськими, якщо і мали місце, проте ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні у доданому до нього акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_2 про такі порушення не зазначалось.

Щодо доводів апелянта про відсутність у постанові суду міркувань про причини обрання саме такого заходу та розміру адміністративного стягнення, то вони є безпідставними, оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає єдине та безальтернативне адміністративне стягнення.

Щодо посилання апелянта на формальне зазначення у постанові про врахування даних про особу правопорушника, обтяжуючі та пом'якшуючі обставини, то відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, враховуються при накладенні стягнення, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Враховуючи, що ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду був присутній, надав пояснення, апеляційний суд вважає, що таким чином його право на захист поновлено.

Отже, з урахуванням наведеного, рішення судді є законним, обґрунтованим та належним чином мотивованим, і підстав для скасування постанови судді, як того просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 листопада 2017 року залишити без задоволення.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 листопада 2017 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Н.В. Чебанова-Губарєва